ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/825/23

Суддя Заєць Д.Г., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРІТ-ПРОМ-» б/н від 26.09.2024 року (вх. №3649 від 27.09.2024) на бездіяльність державного виконавця у справі №911/825/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларіт-Пром-», м. Київ

до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща», м. Чорнобиль Іванківського району Київської області

про стягнення 2483087,04 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.06.2023 у справі №911/825/23 позов задоволено повністю та вирішено стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларіт-Пром-» 2 300 000 грн заборгованості, 10 363,42 грн. 3 % річних, 172 723,62 грн. пені та 37 246,31 грн. судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2023 повернуто скаржнику.

10.01.2024 на виконання рішення суду від 07.06.2023 у справі №911/825/23 видано наказ.

До суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРІТ-ПРОМ-» надійшла скарга б/н від 26.09.2024 року (вх. №3649 від 27.09.2024) на бездіяльність державного виконавця у справі №911/825/23, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Федірко Юрія Анатолійовича та державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Притики Ірини Василівни, заступника начальника відділу у виконавчому провадженні № 74058691 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.01.2024 №911/825/23, котра виразилась у порушенні строків, порядку та обов`язків вчинення виконавчих дій із врахуванням норм ст. ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Федірко Юрія Анатолійовича та державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Притику Ірину Василівну, заступника начальника відділу або іншу посадову особу Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків, порядку та обов`язків вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 74058691 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.01.2024 №911/825/23 із врахуванням норм ст.ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.01.2024 №911/825/23.

Скарга б/н від 26.09.2024 року (вх. №3649 від 27.09.2024) на бездіяльність державного виконавця у справі №911/825/23 обґрунтована невчиненням виконавцем дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.01.2024 року у справі 911/825/23, що, на думку стягувача, порушує його права.

Разом з тим, судом встановлено, що на підставі наказу №911/825/23, виданого 10.01.2024 року на виконання рішення у даній справі, та заяви стягувача постановою Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 06.02.2024 року відрито виконавче провадження №74058691.

06.02.2024 заступником начальника Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Притикою І.В. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП №74058691 до зведеного виконавчого провадження ВП №70792553, яке здійснює Іванківський ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ)

Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження №70792553, у такому виконавчому провадженні об`єднано 110 виконавчих проваджень, загальна сума стягнень за якими становить 17153541,71 грн., у т.ч. виконавчих документів, виданих господарськими, адміністративними судами та судами загальної юрисдикції.

У поданій скарзі скаржник оскаржує бездіяльність органу ДВС, яка полягає, як зазначено у поданій скарзі, у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №74058691, у період, коли відповідне виконавче провадження вже було об`єднано із зведеним виконавчим провадженням №70792553 та мало виконуватись у межах такого зведеного виконавчого провадження.

Зазначену скаргу б/н від 26.09.2024 року (вх. №3649 від 27.09.2024) на бездіяльність державного виконавця у справі №911/825/23 не може бути розглянуто по суті господарським судом, оскільки її розгляд не належить до компетенції відповідного суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, у відповідності з ч. 2 ст. 74 зазначеного Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Однак, як визначено ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження; виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, у зведене виконавче провадження можуть об`єднуватись виконавчі провадження щодо виконання рішень не лише судових органів, але й інших органів та посадових осіб. При цьому, законодавство не передбачає окремого порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій та рішень інших органів (посадових осіб).

Як визначено ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, а також рішень інших органів (посадових осіб), в силу ч. 1 ст. 287 КАС України, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, викладено, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц (провадження №14-19цс18), від 12.09.2018 у справі №906/530/17 (провадження №12-213гс18), від 17.10.2018 у справах №927/395/13 (провадження №12-189гс18), №5028/16/2/2012 (провадження №12-192гс18), від 05.12.2018 у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18), від 13.02.2019 у справі №808/2265/16 (провадження №11-1334апп18), від 10.04.2019 у справі N 908/2520/16 (провадження №12-30гс19), від 19.06.2019 №808/2265/16, від 05.05.2020 №554/8004/16-ц.

У постанові від 15.05.2019 у справі №924/1389/13 (провадження № 12-35гс19) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.

Скаржник у скарзі б/н від 26.09.2024 року (вх. №3649 від 27.09.2024) на бездіяльність державного виконавця у справі №911/825/23 зазначає, що оскаржує бездіяльність державного виконавця органу ДВС щодо виконання рішення господарського суду на підставі наказу №911/825/23 від 10.01.2024 року (ВП №74058691), однак, оскільки виконання відповідного рішення відбувається у складі зведеного виконавчого провадження, скаржник фактично оскаржує бездіяльність у зведеному виконавчому провадженні.

Отже, зазначена скарга має розглядатись адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства.

За приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що застосування аналогії закону допускається лише у випадку неврегульованості спірних правовідносин та за умови подібності до них інших правовідносин, які мають законодавче врегулювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, оскільки питання відмови у прийнятті до розгляду скарг на дії чи бездіяльність державної виконавчої служби, законодавчо не врегульовані, суд вважає за можливе застосувати положення Господарського процесуального кодексу України, які визначають правила відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи, що розгляд даної скарги не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду даної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 175, 231, 233-235, 339, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРІТ-ПРОМ-» б/н від 26.09.2024 року (вх. №3649 від 27.09.2024) на бездіяльність державного виконавця у справі №911/825/23.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць