ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2024 р. Справа№ 910/19266/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма рубіж"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2024

у справі №910/19266/23 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма рубіж"

про стягнення 24 463, 84 грн,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма рубіж" (далі - відповідач) про стягнення 24 463,84 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі, автомобіль якої було пошкоджено внаслідок несанкціонованого спрацювання системи аерозольного пожежогасіння, страхового відшкодування в сумі 24463,84 грн згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/22-AVIS від 31.12.2021, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як особи, працівники якої проводили непогоджені роботи по заміні реле на лініє запуску електричного вузла запуску ВЄЛ-генераторів аерозольного пожежогасіння.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що відповідач не пошкоджував вказаний позивачем транспортний засіб і не завдавав шкоди його власнику; шкоду спричинено дефектами встановлених в приміщенні паркінгу генераторів вогнегасного аерозолю системи аерозольного пожежогасіння, за яку мають відповідати її виробники або імпортери; згідно керівництва з експлуатації та рекламної інформації виробника аерозоль не викликає пошкодження майна та обладнання, що зберігається, а на фотографіях генераторів після спрацювання видно, що в них пошкоджено герметичність корпусу. Деякі просто розірвало, вони вигоріли, що свідчить про ненормальну їх роботи, спричинену недоліками/дефектами в них; відповідач не є ні виробників генераторів, ані їх імпортером в Україну, а також не є ні власником генераторів, ні приміщень паркінгу; здійснений позивачем розрахунок збитку (шкоди) є необґрунтованість, оскільки відсутнє експертне дослідження не проводилось, реальна вартість майна (з урахуванням зносу) і, відповідно, реальний розмір збитків не встановлювались.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19 серпня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма рубіж" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" суму страхового відшкодування у розмірі 24 463 грн 84 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма рубіж" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки суд не обґрунтував, чому на його думку, запуск системи відповідачем був безпосередньою причиною завданої шкоди і в чому саме полягав причинний зв`язок між діями відповідача та заподіяної шкоди; в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував, що запуск системи (яка мала бути без дефектів) був безпосередньою причиною завданої шкоди (з урахуванням її характеру) і взагалі міг призвести до наявних у автомобіля пошкоджень; одночасно в справі достатньо доказів, які свідчать про відсутність такого причинного зв`язку та відсутність вини відповідача; суд не дослідив та не надав оцінки наявному в справі Керівництву з експлуатації генераторів, рекламній інформації виробника, які свідчать про неможливість спричинення справною системою шкоди у вигляді пошкодження ЛФП автомобіля; некоректну роботу генераторів визнав і підтвердив сам позивач в листі від 31.01.2023; суд необґрунтовано відхилив надані відповідачем фотографії відпрацьованих генераторів; суд не прийняв до уваги, що зазначені в акті огляду пошкодженого ТЗ пошкодження не могли бути наслідком роботи справної системи пожежогасіння; суд не врахував відсутність вини в діях працівників відповідача, адже запускаючи систему вони не могли знати про дефекти генераторів (вони одноразові і нерозбірні, обслуговуванню не підлягають); за шкоду, спричинену зазначеному позивачем автомобілю, мають нести відповідальність виробник генераторів або їх імпортер.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 05 жовтня 2024 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

20.09.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що згідно акту технічного розслідування працівники відповідача проводили непогоджені з ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" роботи по заміні реле на лінії запуску електричного вузла запуску ВЄЛ генераторів аерозольного пожежогасіння; під час складання та підписання вказаного акту не було зафіксовано, що спрацювання відбулось через некоректну роботу генераторів, а чітко було зазначено, що несанкціонований запуск генераторів відбувся через випадкове натискання персоналом відповідача тест-кнопки реле, а живлення з обладнання, на якому проводились роботи, не було відключено.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 30.12.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ", як страховиком (позивач) та Підприємством з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ", як страхувальником укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-КАСКА-0199-2700/22-AVIS, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, щодо володіння, користування та розпорядження застрахованих транспортних засобів (а.с.6-23).

Зазначеним генеральним договором був застрахований, зокрема, транспортний засіб "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 , власником є ПІІ "ВІП-Рент", що підтверджується додатком №1 до вказаного договору та свідоцтвом про реєстрацію від 20.05.20231 НОМЕР_2 (а.с.24-28).

25.08.2022 в приміщенні підземного паркінгу офісної будівлі 20Д за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8 спрацювала пожежна сигналізація, яка випалила правий бік автомобіля "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується повідомленням про настання події з транспортним засобом від 26.08.2022, яке складено механіком Платоновим О.О. та адресований директору ПІІ "ВІП-РЕНТ" (а.с.58).

Технічне обслуговування пожежної сигналізації у приміщеннях вказаного паркінгу здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" (відповідач) відповідно до договору №19/608 від 29.11.2019, укладеного між ТОВ "Сервіс Юніт Сіті", як замовником та ТОВ "Фірма Рубіж", як виконавцем, за умовами якого, виконавець приймає на себе роботи технічного обслуговування справних і працездатних системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, системи газового пожежогасіння, системи аерозольного пожежогасіння, автоматизації та диспетчеризації протипожежних систем, системи контролю загазованості на об`єкті замовника - будівля 20Д по вулиці Сім`ї Хохлових, 8 в Шевченківському району м. Києва (а.с.39-42).

Згідно акту технічного розслідування від 26.08.2022, несанкціонований запуску 23-х генераторів вогнегасного аерозолю системи аерозольного пожежогасіння відбувся через випадкове натискання персоналом ТОВ "Фірма "Рубіж" тест-кнопки реле, а живлення з обладнання, на якому проводились роботи, не було відключено та ТОВ "Фірма "Рубіж" роботи по заміні реле з ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" не погоджувало (а.с.43-44).

Листом від 30.08.2022 №23/1009 Шевченківське районне управління ГУ ДСНС України у м. Києві підтвердило факт виїзду 25.08.2022 підрозділу 6-ДПРЧ ГУ ДСНС України у м.Києві по вул.Сім`ї Хохлових, 8, літ.20-Д в Шевченківському районі м.Києва на спрацювання систем протипожежного захисту (а.с.45).

12.09.2022 представником позивача складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість), згідно якого у автомобіля "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджене лакофарбове покриття передніх і задніх правих дверей та накладки порога, яка також деформована (а.с.46-47).

Додатком до акту є фототаблиця, з якої вбачається, що вказаний автомобіль перебував на паркінгу (місце 31), розміщувався лівіше розміщеної на стелі системи пожежогасіння, права сторона автомобіля та підлога навколо нього мають видимі сліди спрацювання системи пожежогасіння (а.с.48-54).

Згідно рахунку на оплату №VCT1100218 від 12.09.2022, акту надання послуг №VCT1100417 від 29.09.2022, наряду-замовлення від 29.09.2022, які виставлені ТОВ "Синергій-Трейд" вартість відновлювального ремонту ТЗ "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 склала 24 463, 84 грн. (а.с.55-57).

З наряду-замовлення вбачається, що проводились наступні роботи: технічне миття авто, підбір фарби, двері пер.праві з/в, двері пер.праві р/з, двері задн.праві з/в, двері задн.праві р/з, ручка пер.прав. р/з, накладка порога прав.заміна, двері пер. праві фарбування, ручка двері пер.пр. фарбування, двері задн. Праві фарбування, накладка порогу права фарбування, полірування деталей після фарбування.

Отже, характер виконаних робіт повністю відповідає пошкодженням автомобіля, які були зафіксовані у акті огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 12.09.2022.

20.10.2022 ПІІ "ВІП-РЕНТ" (страхувальник) звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначено, що страховий випадок стався в місті Києві, вул. Сім`ї Хохлових, 8 у підземному паркінгу, у зв`язку з спрацюванням пожежної сигналізація, яка випалила правий бік автомобіля (а.с.59).

На підставі вказаної заяви та документів про проведення ремонту позивачем складено розрахунок суми страхового відшкодування від 20.10.2022, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 24463,84 грн (а.с.61).

Також 20.10.2022 позивач склав страховий акт №СТОКА-19158 в якому визначив розмір страхового відшкодування в сумі 24 463, 84 грн (а.с.60).

Платіжним дорученням №41398 від 21.10.2022 позивач здійснив на користь ПІІ "ВІП-РЕНТ" виплату страхового відшкодування в сумі 24463,84 грн (а.с.62).

Листом від 25.11.2022 вих.№25-11 ТОВ "Делегат Хол" повідомило позивачу, що воно є балансоутримувачем офісної будівлі (літ. 20Д) по вул.Сім`ї Хохлових, 8; між ним та ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" укладено договір про надання послуг №И12-2 від 29.11.2019, за умовами якого на ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" покладено обов`язки зі здійснення технічного обслуговування, утримання будівлі та прилеглої території, а останнім укладено договір із ТОВ "Фірма Рубіж" щодо підтримання експлуатаційної придатності систем пожежної безпеки (а.с.117).

12.12.2022 позивач направив на адресу відповідача претензію від 09.12.2022 №47057, у якій вказав, що згідно акту технічного розслідування несанкціонований запуск системи аерозольного пожежогасіння відбувся через випадкове натискання персоналом відповідача тест-кнопки, наслідок чого було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль та виплачено страхове відшкодування в розмірі 24 463,84 грн, тому просив сплатити заборгованість у вказаній сумі (а.с.63).

Претензія отримана відповідачем 19.12.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.65), однак залишена без задоволення.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд стягнути з відповідача, як роботодавця осіб, які завдали матеріального збитку власнику транспортного засобу "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 , виплачену позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 24 463, 84 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що відповідач не пошкоджував вказаний позивачем транспортний засіб і не завдавав шкоди його власнику; шкоду спричинено дефектами встановлених в приміщенні паркінгу генераторів вогнегасного аерозолю системи аерозольного пожежогасіння, за яку мають відповідати її виробники або імпортери; згідно керівництва з експлуатації та рекламної інформації виробника аерозоль не викликає пошкодження майна та обладнання, що зберігається, а на фотографіях генераторів після спрацювання видно, що в них пошкоджено герметичність корпусу. Деякі просто розірвало, вони вигоріли, що свідчить про ненормальну їх роботи, спричинену недоліками/дефектами в них; відповідач не є ні виробників генераторів, ані їх імпортером в Україну, а також не є ні власником генераторів, ні приміщень паркінгу; здійснений позивачем розрахунок збитку (шкоди) є необґрунтованість, оскільки відсутнє експертне дослідження не проводилось, реальна вартість майна (з урахуванням зносу) і, відповідно, реальний розмір збитків не встановлювались.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав наступні докази:

- скріншот сторінки сайту виробника генераторів про дилерів (а.с.134);

- відповідь відповідача від 02.01.2023 №02/01 на претензію, в якій він заперечує проти вимог, посилаючись на те, що зазначені в претензії пошкодження автомобіля можуть бути наслідком недоліку/дефекту генераторів, але не спрацювання системи, тому відповідальними особами є виробник (АО "НПГ "Гранит-Саламандра" м.Москва) або офіційні дилери (ТОВ "Граніт-Саламандра Україна" м.Київ та ТОВ "НВП "АЛТОСАН" ) (а.с.138-139);

- лист позивача від 31.01.2023 №47304 (відповідь на лист від 02.01.2023 №02/01) (а.с.147).

- відповідь відповідача від 16.02.2023 №16/02 на лист позивача №47304 від 31.01.2023 (а.с.137);

- фотографії демонтованих генераторів вогнегасного аерозолю АГС-8/2 (а.с.143-144);

- керівництво з експлуатації генераторів АГС-8/1 та АГС-8/2 (а.с.145-146).

За наслідком розгляду спору по суті суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з частини 2 статті 512 та статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування в загальній сумі 24 463, 84 грн була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у відповідності до умов Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/22-AVIS від 31.12.2021.

Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.

Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином позивач у даній справі витупає на правах потерпілого (ПІІ "ВІП-РЕНТ"), а тому до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

У пункті 8 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 3 статті 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Крім того, за загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 стаття 1172 ЦК України).

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, яка не відповідає вимогам закону, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У правовідносинах, що розглядаються, шкода - це фактично міра відповідальності;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, яка заподіяла шкоду.

г) вина завдавача шкоди, але за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону, обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність сукупності всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

При цьому, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача, і є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки тієї особи, яка заподіяла шкоду.

За таких обставин саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість своїх вимог, а саме, наявність шкоди, протиправність поведінки того, хто заподіяв шкоду, та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, і для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння матеріальної шкоди позивачеві необхідно довести наявність усієї сукупності вищезазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

Частина 2 статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

У той же час, тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Таким чином, для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; шкоди та її розміру; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Щодо першої складової - протиправності поведінки працівників відповідача, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Згідно договору №19/608 від 29.11.2019, який укладений між відповідачем та ТОВ "Сервіс Юніт Сіті", відповідач прийняв на себе роботи технічного обслуговування справних і працездатних системи пожежної сигналізації на об`єкті замовника (ТОВ "Сервіс Юніт Сіті"), а саме: будівля 20Д по вулиці Сім`ї Хохлових, 8 в Шевченківському району м. Києва.

У матеріалах справи наявний акт технічного розслідування причин несанкціонованого запуску 23-х генераторів вогнегасного аерозолю системи аерозольного пожежогасіння в приміщенні офісної будівлі 20Д за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8 від 26.08.2022 проведеного комісією з представників відповідача та ТОВ "Сервіс Юніт Сіті".

В акті технічного розслідування від 26.08.2022, зокрема, зазначено наступне: "В приміщення диспетчерської будівлі майстром дільниці технічного обслуговування СПЗ ТОВ "ФІРМА "РУБІЖ" - Трикашовим О.В. та електромонтером дільниці технічного обслуговування СПЗ ТОВ "ФІРМА "РУБІЖ" - Железняком М. проводились не погоджені ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" роботи по заміні реле на лінії електричного вузла запуску ВЄЛ генераторів аерозольного пожежегасіння".

В підсумку комісія вважає, що:

1) несанкціонований запуск генераторів аерозольного пожежегасіння відбувся через випадкове натискання персоналом ТОВ "ФІРМА "РУБІЖ" тест-кнопки реле, а живлення з обладнання, на якому проводились роботи не було відключено;

2) ТОВ "ФІРМА "РУБІЖ" роботи по заміні реле з ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" не погоджувало.

Зазначений акт складений та підписаний без будь-яких зауважень комісією у складі голови: головного інженера з експлуатації ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" Смолькіна В.А., членів комісії: начальника відділу охорони праці ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" Полякова О.С., інженера з пожежної безпеки ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" Проши І.С., майстра дільниці технічного обслуговування СПЗ ТОВ "Фірма Рубіж" Трикашова О.В., електромонтера дільниці технічного обслуговування СПЗ ТОВ "Фірма Рубіж" Желязняка М., начальника дільниці з обслуговування ТОВ "Фірма Рубіж" Варенья М.М.

Згідно пункту 6.1 керівництва з експлуатації генераторів АГС-8/1 та АГС-8/2, яке було додане відповідачем до відзиві, при роботі з генераторами та вузлами запуску слід пам`ятати, що вони включають у себе легкозаймисті сполуки.

Пунктом 6.2 зазначеного керівництва встановлено, що в процесі установки електричного вузла запуску кінці електропроводів мають бути коротко замкнені. Підключення їх до клемної колодки здійснюється після завершення комплексу пуско-налагоджувальних робіт по всій системі протипожежної автоматики.

У пунктах 6.8, 6.9 керівництва зазначено, що слід мати на увазі, що під час роботи генератора перед ним утворюється зона, в якій температура газоаерозольного потоку на відстані 0,1м досягає 4000С, на відстані 0,25м - 2000С і на відстані 1,5м - 750С. Розмір зон пожежонебезпеки - 0,25 м.

Як вірно встановив суд першої інстанції, відповідач не заперечує: факт існування між ним та ТОВ "Сервіс Юніт Сіті" договірних зобов`язань по технічному обслуговуванню системи пожежної сигналізації; факт того, що працівники відповідача 25.08.2022 здійснювали роботи на об`єкті ТОВ "Сервіс Юніт Сіті", які не були погоджені з останнім; факт того, що Трикашов О.В та Железняк М. на 25.08.2022 були працівниками відповідача; щодо можливої не достовірності обставин зазначених в акті технічного розслідування від 26.08.2022.

Матеріалами справи також підтверджується, що на паркінгу поруч з одним із генераторів стояв застрахований автомобіль "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 , який отримав пошкодження лакофарбового покриття правих дверей та порогу внаслідок дії високих температур.

За таких обставин, є юридичного правильний висновок суду першої інстанції про те, що пошкодження автомобіля "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 були спричинені внаслідок дій працівників відповідача під час виконання ними своїх трудових обов`язків, які без погодження виконували роботи із заміни реле, в порушення керівництва з експлуатації генераторів не здійснили відключення живлення з обладнання, на якому проводились роботи та здійснили несанкціонований запуск генераторів аерозольного пожежогасіння через випадкове натискання тест-кнопки реле.

Щодо другої складової - наявності шкоди та її розміру, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно підпункту 14.2.2.1. пункту 14.2.2. генерального договору №28-КАСКА-0199-2700/22-AVIS від 30.12.2021, документи, що підтверджують вартість відновлювального ремонту, необхідного для відновлення пошкодженого застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання, які обираються страховиком за одним або кількома варіантів: 1) документи ремонтних підприємств (наряд-замовлення, калькуляції, рахунки), де буде здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого застрахованого ТЗ, із зазначенням переліку відновлювальних робіт, їх вартість, вартість деталей, що замінюються та ін.; 2) документи, що підтверджують оплату виконання відновлювальних робіт (в разі, якщо ремонт здійснювався за рахунок страхувальника); 3) висновок незалежної експертизи в разі її проведення (якщо вона замовлялась страхувальником, та погодженням із страховиком).

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (пункту 12.1. стаття 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно пунктів 11.1. та 11.2. генерального договору №28-КАСКА-0199-2700/22-AVIS від 30.12.2021, цим договором передбачається безумовна франшиза. Розмір безумовної франшизи по кожному та будь-якому страховому випадку складає 0, 00 грн.

Отже, вартість відновлювального ремонту у відповідності до умов генерального договору №28-КАСКА-0199-2700/22-AVIS від 30.12.2021 підтверджується рахунком на оплату №VCT1100218 від 12.09.2022, актом надання послуг № VCT1100417 від 29.09.2022, нарядом-замовлення від 29.09.2022.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування відповідачу у розмірі 24 463, 84 грн, що підтверджується платіжним дорученням №41398 від 21.10.2022, сума страхового відшкодування не зменшувалась на суму франшизи, оскільки генеральним договором від 30.12.2021 франшиза встановлена у розмірі 0, 00 грн.

Щодо урахування зносу, то, як вірно встановив суд першої інстанції, наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у відповідності до пункту 7.38. якої коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію якого до матеріалів справи долучив позивач, роком випуску ТЗ "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 є 2021 рік, тобто на момент отримання пошкоджень в серпні 2022 року, автомобілю був 1 (один) рік, а тому коефіцієнт фізичного зносу в даному випадку не застосовується.

Таким чином, реальний розмір відновлювального ремонту ТЗ "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 24 463, 84 є обґрунтованим.

Отже, позивачем належними доказами доведено як наявність завданої шкоди, так і її розмір.

Щодо третьої складової - причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, то між протиправними діями працівників відповідача та завданою шкодою існує прямий причинний зв`язок, оскільки у разі належного виконання працівниками відповідача своїх обов`язків (отримання погодження на виконання робіт із заміни реле, відключення електроживлення від обладнання під час виконання робіт) не відбулось би спрацювання системи аерозольного пожежогасіння і застрахованому позивачем майну не була б завдана шкода.

Щодо четвертої складової - наявності чи відсутності вини завдавача шкоди, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідач стверджує, що пошкодження застрахованого позивачем автомобіля відбулося у зв`язку з можливими недоліками/дефектами генераторів аерозольного пожежегасіння, а тому відповідальність за спричинену шкоду вказаного повинен нести виробник генераторів або особа, яка ввезла їх на митну територію України, а тому даний позов є безпідставним.

На підтвердження власних доводів, відповідач надав керівництво з експлуатації генераторів АГС-8/1 та АГС-8/2, фотографії генераторів аерозольного пожежегасіння, які на думку відповідача свідчать, що заподіяна шкода ТЗ не могла бути наслідком нормальної роботи генераторів, а також посилається на рекламу виробника в мережі Інтернет на сайті youtube.com.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 стаття 76, частина 1 стаття 77 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зазначений стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Як вірно встановив суд першої інстанції, фотографії генераторів аерозольного пожежегасіння, на які посилається відповідач, як на підтвердження своїх заперечень проти позову, не підтверджують доводів відповідача щодо можливих недоліків/дефектів, тому що з вказаних фотографій їх (недоліки/дефекти) неможливо встановити.

Окрім цього, в акті технічного розслідування від 26.08.2022, щодо відомостей яких не заперечує відповідач, зазначається про випадкове ввімкнення працівниками відповідача під час непогоджених робіт тест-кнопки реле, що в свою чергу призвело до несанкціонованого запуску генераторів аерозольного пожежегасіння, і в зазначеному акті не міститься відомостей, що вказане спрацювання виникли через недоліки/дефекти генераторів аерозольного пожежегасіння.

Таким чином, відповідачем не надано суду у встановленому поряду жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача або доводили б відсутність вини відповідача у завданні шкоди застрахованому позивачем майну, а позивачем, у свою чергу, надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено повний склад цивільного правопорушення, а відповідачем не доведено відсутності його вини, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку суброгації 24 463, 84 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив наявні у матеріалах справи докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма рубіж" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19 серпня 2024 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.10.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко