Справа № 909/637/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Оліфіренко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Беліз"

про стягнення безпідставно набутого майна (грошових коштів) в сумі 5000000 грн 00 к.

за участю:

представника позивача Козачука О. А.,

ухвалив таке рішення.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

У судовому засіданні 01.10.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "НК Беліз" про стягнення безпідставно набутого майна (коштів) на суму 5000000 грн 00 к.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 08.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні призначив на 08.08.2024, встановив строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Протокольною ухвалою від 16.07.2024 суд відклав підготовче засідання на 22.08.2024.

Судове засідання 08.08.2024 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою від 16.08.2024 суд призначив підготовче засідання на 09.09.2024.

Протокольною ухвалою від 09.09.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 01.10.2024.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Явка представника позивача в судове засідання свідчить про наведений вище факт.

Що стосується відповідача, то всі процесуальні документи, які направлялися на його адресу повернулися до суду з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата за адресою місцезнаходження, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи; беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, відсутність підстав для відкладення судового засідання, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані відсутністю договірних відносин між сторонами та підстав для отримання коштів, як наслідок обов`язком відповідача повернути отримані кошти.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

28.09.2022 позивач перерахував на рахунок ТОВ "НК Каталонія" грошові кошти в сумі 5000000 грн 00 к., що підтверджується платіжною інструкцією № 80034 з призначенням платежу "Оплата згідно договору № 390/11/2118 від 01.02.2022".

Як стверджує позивач, у січні 2022 року сторони досягли згоди про укладення договору комісії. На виконання досягнутої домовленості позивач підготував проєкт договору комісії від 01.02.2022 № 390/11/2118, однак з початком повномасштабного вторгнення російських окупаційних військ на територію України 24.02.2024, сторони не підписали такий договір.

Матеріали справи не містять підписаного сторонами договору № 390/11/2118 від 01.02.2022. Відповідач доводи позивача не спростував, доказів укладення договору не подав.

Кошти в розмірі 5000000 грн 00 к., які були отримані відповідачем без достатньої правової підстави в добровільному порядку позивачу не повернуті, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку про те, що лише чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази, базуючись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається у своїх вимогах і запереченнях, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача коштів, отриманих без належної правової підстави, підтверджується матеріалами справи, не спростована відповідачем, і підлягає задоволенню в сумі 5000000 грн 00 к.

Висновок суду.

У контексті наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір у розмірі 60000 грн 00 к. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 202, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Беліз" про стягнення безпідставно набутого майна (грошових коштів) в сумі 5000000 грн 00 к. - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Беліз" (вул. Дудаєва Джохара, буд. 31А, офіс 42, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76014; ідентифікаційний код 44038693) на користь Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610; ідентифікаційний код 00152 (п`ять мільйонів) грн 00 к. безпідставно набутих грошових коштів та 60000 (шістдесят тисяч) грн 00 к. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09.10.2024.

Суддя Т. В. Стефанів