ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. Справа№ 910/7728/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Крилевець Є.С.;

від відповідача: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.07.2024

у справі №910/7728/24 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс"

про стягнення 4 697 000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс" про стягнення заборгованості у розмірі 4 697 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01-27/12-2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 27.12.2022.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Прешес Ессетс Інвестментс» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- накласти арешт на частку корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс" в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА» ; розмір частки у статутному капіталі становить 10 000 000,00 грн;

- заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА» , що стосуватимуться його учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс", а саме: щодо зміни складу учасників, щодо внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс", щодо зміни частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс", щодо відчуження частки (частини частки) Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс", щодо розміру частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс" в статутному капіталі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 у справі №910/7728/24 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс" про забезпечення позову відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/7728/24 від 01.07.2024 та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо повернення наданих коштів;

- за відповідачем не зареєстровано жодного нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, на придбання яких надавалась поворотна фінансова допомога;

- згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23 позивач звільняється від обов`язку доведення обставин вчинення відповідачем дій щодо ухилення від виконання рішення, оскільки останній у будь-який момент може розпоряджатись як коштами, так і відчужити майно, яке є у його власності;

- застосування відповідного заходу забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки корпоративні права залишаються у володінні та користування, а можливість ними розпоряджатися обмежується лише на певний час.

Рух апеляційної скарги та дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/7728/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Скрипка І.М., Кропивна Л.В.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/7728/24 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 15.07.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи №910/7728/24, необхідних для розгляду ухвали Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 у справі №910/7728/24.

08.08.2024 на адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою суду від 02.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 у справі №910/7728/24 та призначено справу до розгляду на 24.09.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/7728/24 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 у справі №910/7728/24.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання 24.09.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони повідомлялись належним чином шляхом направлення процесуальних документів до електронного кабінету в системі ЄСІТС та поштової кореспонденції на юридичну адресу відповідача.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з наступними змінами), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 24.09.2024 за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Предметом позову у даній справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прешес Ессетс Інвестментс» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс" про стягнення заборгованості у розмірі 4 697 000,00 грн , яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01-27/12-2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 27.12.2022.

Подаючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує на те, що договором позивач надав відповідачеві цільову поворотну фінансову допомогу на придбання земельних ділянок, що відображено в п. 1.3. вказаного договору. Проте, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за відповідачем не зареєстровано жодного об`єкту нерухомого майна, включаючи будь-які земельні ділянки на придбання яких надавалась поворотна фінансова допомога.

Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач частково спрямував отриману ним поворотну фінансову допомогу на погашення іншої своєї заборгованості перед іншим контрагентом, що підтверджується платіжною інструкцією № 8 від 28.12.2022 (копія додається).

Вказане у своїй сукупності, на думку позивача, свідчить про недобросовісність відповідача як суб`єкта господарювання та наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідачем будуть вживатись дії спрямовані на утруднення виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд, з посиланням на приписи ст. ст. 136, 137 ГПК України, виходив з того, що заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частку корпоративних прав відповідача у ТОВ «ВАРВА НАФТА», може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта постановленого саме у цій справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, а також викладених ним доводів, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (кошти) яке є відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, про що неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема, також у постанові від 01.07.2024 у справі №916/795/24.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Водночас, зі змісту заяви позивача про забезпечення позову вбачається, що вона не містить обґрунтованих доказів та/або доводів на підтвердження наявності фактичних обставин, які б могли підтверджувати або свідчити про необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, про який просить позивач, а також не містить доказів та/або доводів про вчинення відповідачем певних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позивачем вимог про сплату заборгованості, безпідставне розпорядження коштами та майном товариства або їх приховування.

По суті, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, з посиланням на невиконання останнім умов договору про надання поворотної безвідсоткової допомоги.

Звертаючись з позовом про стягнення грошових коштів з відповідача зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, позивачем, беручи до уваги необхідність дотримання критеріїв співмірності заходів забезпечення позову до предмету позову, взагалі не зазначається та не надаються відомості щодо наявності або відсутності грошових коштів у відповідача, інформації щодо відкритих банківських рахунків останнього.

Заявником також не наведено взаємозв`язку між заявленими позовними вимогами про стягнення грошових коштів та забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс" в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА» та забороною вчиняти реєстраційні дії стосовно частки.

Наведене у сукупності свідчить про те, що заявник як не підтвердив викладені у заяві обставини ймовірності невиконання чи утруднення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, так і не навів обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов саме таким заходом як накладення арешту на корпоративні права, які належать відповідачу, тобто не довів, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Стосовно правових висновків Верховного Суду, зокрема у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, на які посилається апелянт в якості тверджень про їх неврахування судом першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Так, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22 наголосила на тому, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача, що рішення суду в разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №905/447/22).

Разом із цим та зважаючи на обов`язковість врахування судами висновків Верховного Суду, судова колегія звертається до правової позиції суду касаційної інстанції, у відповідності до якої застосування процесуальних норм статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України у справах залежить від конкретних обставин справи та наданих заявником доказів, доводів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, і саме цим обґрунтована відмінність судових рішень, адже не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору (висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2024 у справі №916/938/24).

Як зазначалося вище, подана заява про забезпечення позову містить лише посилання на те, що відповідач тривалий час не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, що, за доводами позивача, є достатнім для забезпечення заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частку корпоративних прав відповідача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА» та заборони вчинення реєстраційних дій стосовно даної частки.

Натомість, у розумінні положень процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що покладення на відповідача тягаря доведення недоцільності чи неспівмірності заходів забезпечення, про вжиття яких просить позивач у суду, не нівелює обов`язок позивача належним чином обґрунтувати причини звернення із такою заявою на момент її подання та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.ст. 73, 74 ГПК України, подавати докази, обґрунтовувати наявність ймовірних та фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише звернення з грошовими вимогами до відповідача не може свідчити про беззаперечну можливість задоволення заяви про забезпечення позову за умови відсутності належного обґрунтування необхідності вжиття певних заходів забезпечення позову.

Колегія суддів також враховує, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (постанова Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20 неодноразово наголошував на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс" в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА» не перебуває у безпосередньому зв`язку із заявленим позовом про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної безвідсоткової допомоги.

Також, заявляючи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан сабсойл мінералс", позивач не довів співмірності відповідних заходів відносно ціни позову.

Зокрема, в матеріалах справи відсутня дійсна вартість корпоративних прав відповідача, на які позивач просить накласти арешт, тоді як номінальна вартість таких корпоративних прав (10 000 000,00 грн) перевищує суму позову, який був заявлений (4 697 000,00 грн).

А тому, колегія суддів дійшла до висновку, що накладення арешту на корпоративні права відповідача у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА», без доведення, що їх дійсна вартість не перевищує ціну позову, не може вважатись співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів також враховує, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд зобов`язаний, зокрема, дослідити, чи заявлені заходи забезпечення позову не будуть порушувати права та охоронювані законом інтереси осіб, які не є учасниками даної справи.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 915/167/20.

В той же час, колегія суддів враховує, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на частку корпоративних прав відповідача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРВА НАФТА», який не є учасником даної справи, та заборону вчиняти реєстраційні дії щодо них може вплинути на права відповідної юридичної особи, зокрема, щодо управління останньою.

У цьому контексті колегія суддів також враховує приписи частини 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

А тому, враховуючи вищенаведене у сукупності та беручи до уваги те, що у даному випадку позивачем належним чином не було обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, не зазначено будь-яких обставин, з якими заявник пов`язує ймовірність невиконання у майбутньому судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, має місце недоведеність співмірності обраного засобу забезпечення позову до предмету спору, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прешес Ессетс Інвестментс» про забезпечення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 у справі № 910/7728/24 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прешес Ессетс Інвестментс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/7728/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/7728/24 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали оскарження у справі № 910/7728/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.10.2024.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко