РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024Справа № 910/6089/24

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С. П. Корольова

до Пужаєнка Андрія Миколайовича

про стягнення 105 532,28 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Відкрите акціонерне товариство "Меридіан" ім. С. П. Корольова (далі - ВАТ "Меридіан", позивач) до Пужаєнка Андрія Миколайовича (який на час спірних правовідносин мав статус фізичної особи-підприємця, далі - Пужаєнко А. М. , відповідач) про стягнення 105 532,28 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору майнового найму № 1823 від 29.01.2018 в частині здійснення своєчасної сплати орендних платежів, передбачених цією угодою.

У позові ВАТ "Меридіан" просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 55 664,32 грн. за період з 01.01.2019 по 01.08.2019, пеню у сумі 9 431,14 грн., інфляційні втрати у сумі 32 056,79 грн., 3 % річних у сумі 8 380,03 грн., що разом становить 105 532,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Вказана ухвала була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, від відповідача повернувся конверт № 364 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, а також додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2018 між ВАТ "Меридіан" (наймодавець) та ФОП Пужаєнко А. М. (наймач) був укладений договір майнового найму № 1823 (далі - договір), відповідно до якого наймодавець передає, а наймач приймає майно (облаштоване асфальтобетонним покриттям та огорожою) загальною площею 400 кв.м., за адресою: 03680, м. Київ, провулок Радищева, 18 (розділ 1).

Відповідно до умов п. 5.1 договору розмір найомної плати за приміщення складає в місяць 8 640,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Найомна плата нараховується з дати прийняття наймачем майна, що наймається за актом здачі - приймання (п. 5.2 договору).

Найомна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок наймодавця наперед, не пізніше 5 числа кожного поточного місяця (п. 5.3 договору).

Наймач зобов`язаний протягом 3 днів, з дати прийняття за актом приймання-передачі майна, що наймається перерахувати найомну плату на поточний місяць авансом (п. 5.4 договору).

Місячний розмір найомної плати, що підлягає сплаті в поточному місяці, визначається шляхом коригування найомної плати, встановленої п. 5.1 договору, на індекс інфляції після повідомлення Держкомстатом України, при цьому, розмір найомної плати визначений п. 5.1 залишається незмінним (п. 5.6 договору).

Наймач зобов`язується своєчасно здійснювати найомні платежі (п. 7.1.2 договору).

Термін дії договору відповідно до розділу 4 договору встановлений з 01.02.2018 до 31.01.2019. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору до закінчення терміну його дії, договір вважається пролонгованим на той самий термін і на тих самих умовах (п. 4.1, 4.2 договору).

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оренда - це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Із матеріалів справи вбачається, що ВАТ "Меридіан" (наймодавець) на виконання умов укладеного договору надало відповідачу в користування майно (облаштоване асфальтобетонним покриттям та огорожою) загальною площею 400 кв.м., за адресою: 03680, м. Київ, провулок Радищева, 18, що підтверджується відповідним актом здачі-приймання від 12.02.2018.

Також встановлено, що угодою від 24.01.2019 договір майнового найму № 1823 від 29.01.2018 був продовжений до 31.01.2020.

Матеріали справи свідчать, що відповідач з січня 2019 по серпень 2019 користувався об`єктом оренди, наданим йому позивачем, що підтверджується рахунками на оплату № 319/01/01 від 01.01.2019, № 319/01/02 від 01.02.2019, № 319/01/03 від 01.03.2019, № 319/01/04 від 01.04.2019, № 319/01/05 від 01.05.2019, № 319/01/06 від 01.06.2019, № 319/01/07 від 01.07.2019, № 319/01/08 від 01.08.2019.

Відтак - у наймача виник обов`язок сплачувати орендні платежі за користування об`єктом найму.

У подальшому, відповідно до угоди від 30.08.2019 сторони за взаємною згодою розірвали договір найму - з 31.08.2019.

31.08.2019 об`єкт оренди був повернутий наймачем позивачу, про що свідчить акт прийому-передачі приміщення від 31.08.2019.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів у сумі 69 664,32 грн. виконав неналежним чином, а саме - оплатив зазначені платежі на суму 14 000,00 грн., про що свідчать дані бухгалтерського обліку з рахунку позивача.

Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 55 664,32 грн. (69 664,32 грн. - 14 000,00 грн.) за період з 01.01.2019 по 01.08.2019.

23.01.2024 позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити наявний у нього борг за договором найму, проте, вказана вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які свідчать про сплату найму у заявлений період суду не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з Пужаєнка А. М. основної заборгованості у сумі 55 664,32 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 32 056,79 грн. та 3 % річних у сумі 8 380,03 грн. за період з 06.01.2019 по 09.05.2024, суд враховує, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення індексу інфляції та 3% річних судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 32 056,79 грн. та 3 % річних у сумі 8 380,03 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто, у сумах, заявлених позивачем.

Крім суми основного боргу позивач також просив стягнути з відповідача пеню у сумі 9 431,14 грн. за період з 06.01.2019 по 06.02.2020.

За змістом ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У пункті 9.1.1 договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати найомних платежів сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій відповідно до наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 6 109,27 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки позивач нарахував пеню поза межами строку дії договору, який діяв до 31.08.2019, у зв`язку з чим дія умови про стягнення пені також припинила свою дію. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 04.05.2018 року у справі № 927/333/17, від 05.10.2023 року у справі № 904/842/20. З цих підстав, в решті частині вимог про стягнення пені у сумі 3 321,87 грн. - суд відмовляє.

За таких обставин, позовні вимоги ВАТ "Меридіан" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С. П. Корольова до Пужаєнка Андрія Миколайовича про стягнення 105 532,28 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Пужаєнка Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С. П. Корольова (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8, ідентифікаційний код 14312973) основний борг у сумі 55 664 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 32 коп., пеню у сумі 6 109 (шість тисяч сто дев`ять) грн. 27 коп., інфляційні втрати у сумі 32 056 (тридцять дві тисячі п`ятдесят шість) грн. 79 коп., 3 % річних у сумі 8 380 (вісім тисяч триста вісімдесят) грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 932 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 69 коп.

У решті вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 04 жовтня 2024

Суддя Борисенко І. І.