РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2024Справа № 910/8814/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича

до акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс»

про стягнення 26432,12 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернувся фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович з позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про стягнення 26432,12 грн.

Суд своєю ухвалою від 17.07.2024 відкрив провадження у справі № 910/8814/24, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик, не виплатив заподіяну шкоду майну (транспортному засобу) ОСОБА_1 у розмірі 150533,66 грн в результаті здійснення комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» застрахованої діяльності, а тому за порушення строку виплати страхового відшкодування повинен сплатити 14500,72 грн пені (період нарахування з 12.07.2023 по 28.09.2023), 6098,08 грн інфляційних втрат (період нарахування з 01.04.2023 по 31.05.2024), 5833,32 грн 3% річних (період нарахування з 29.03.2023 по 12.07.2024). Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» заподіяна шкода 26 травня 2022 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди через порушення правил дорожнього руху водієм останнього. Цивільно-правова відповідальність комунального підприємства «Київтранспарксервіс» була застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», правонаступником якого є акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс».

Обґрунтовуючи право на позов фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович посилається на договір № 13/03/2023 про відступлення права вимоги (цесії) від 13.03.2023, внаслідок якого позивач набув право вимоги потерпілої особи.

Також позивач просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Відповідач позов відхилив з таких підстав:

- позов є передчасним, оскільки позивача не звертався до відповідача з вимогою щодо сплати пені, інфляційних та річних;

- розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) суперечить умовам договору, відповідно до яких пеня обчислюється у розмірі облікової ставки НБУ.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

26 травня 2022 року в місті Києві під час руху з навантаженим транспортним засобом «Mersedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відірвалося кріплення на евакуаторі МАЗ 437041, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим транспортний засіб «Mersedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зіскочив з евакуатора та відбулося падіння вантажу.

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2022 у справі № 756/4070/22, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем МАЗ-437041, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та на час пригоди перебував у трудових відносинах з комунального підприємства «Київтранспарксервіс».

Транспортний засіб «Mersedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належав ОСОБА_1 .

Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди між комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» та ОСОБА_1 виникли зобов`язання з факту заподіяння шкоди.

Станом на 26.05.2022 майнові інтереси комунального підприємства «Київтранспарксервіс», що пов`язані з відшкодування шкоди майну, були застраховані приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», правонаступником якого є акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс». Зокрема, 10.02.2021 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (страховик), та комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (страхувальник) укладено договір № 002-000768/02/ДВ добровільного страхування відповідальності перед третіми особами при наданні послуг евакуації (далі - Договір). Предметом Договору (п. 5) є майнові інтереси комунального підприємства «Київтранспарксервіс», які не суперечать закону, пов`язані з відшкодування шкоди заподіяної страхувальником майну (транспортному засобу) третіх осіб в результаті здійснення страхувальником застрахованої діяльності, а саме: евакуація транспортного засобу страхувальником шляхом використання евакуатора у тому числі під час навантаження та розвантаження. Застрахованою діяльністю є господарська діяльність страхувальника, пов`язаня з евакуацією (транспортуванням/перевезенням/переміщенням) у тому числі навантаженням та розвантаженням майна (транспортних засобів) третіх осіб шляхом використання евакуатора (вказаного в додатку 1 до Договору), та проводиться на території дії Договору (п. 4 Договору). Територія дії Договору - територія України (п. 6.9 Договору).

В переліку транспортних засоби (додаток 1 до Договору), на використання яких поширюється дія Договору, наявний автомобіль МАЗ-437041, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

27 травня 2022 року комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» повідомило страховика про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

13 березня 2023 року, внаслідок укладення договору № 13/03/2023 про відступлення права вимоги між ОСОБА_1 (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем (новий кредитор) останній набув право вимоги відшкодування завданих збитків первісному кредитору у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.05.2022. Загальний розмір заборгованості боржника, право вимоги до якого відступається з цим договором становить 150533,66 грн

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 24.03.2023 про виплату 150533,66 грн страхового відшкодування.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив 150533,66 грн страхового відшкодування, позивач звернувся з позовом до суду.

20 лютого 2024 року Господарський суд міста Києва ухвалив рішення у справі №910/6805/23 про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича 150533,66 грн страхового відшкодування. Рішення набрало законної сили.

Рішенням встановлено настання страхового випадку, який є предметом Договору, факт заподіяння шкоди у розмірі 150533,66 грн внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.05.2022, транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та невиконання приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» обов`язку, покладеного на нього Договором, щодо відшкодування цієї шкоди на користь фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» свій обов`язок щодо сплати 150533,66 грн шкоди на користь фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича не виконало.

Договір, що укладений 10.02.2021 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» та комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», є договором на користь третьої особи, оскільки зобов`язує боржника, яким є комунальне підприємство «Київтранспарксервіс», виконати свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування на користь третьої особи, якою є потерпіла (ч. 1 ст. 636 Цивільного кодексу України). За приписами ч. 2 ст. 636 Цивільного кодексу України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше на встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Порядок вчинення потерпілою особою дій для отримання страхового відшкодування є предметом регулювання пункту 12.2 Договору. За ним для отримання страхового відшкодування третя особа (потерпіла особа) подає страховику письмову заяву про виплату страхового відшкодування за встановленою страховиком формою, до якої обов`язково повинні бути надані ряд документів.

За наявності рішення суду, наведеного вище, про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича 150533,66 грн страхового відшкодування, виконання цих вимог зі сторони позивача, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягає доказуванню.

Відповідно до п. 12.6 Договору, протягом 15 робочих днів з дати отримання всіх документів, необхідних для встановлення факту, обставин, причин та наслідків настання страхового випадку та/або розміру завданих збитків, страховик приймає рішення про виплату/відмову у виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування. Після прийняття відповідного рішення протягом 15 робочих днів після підписання страхового акту виплачує страхове відшкодування.

Оскільки позивач звернувся до відповідача 24.03.2023 з заявою про виплату 150533,66 грн страхового відшкодування, останнім днем виплати є 09.05.2023, тобто відповідний обов`язок відповідача є простроченим з 10.05.2023.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За законом настання відповідальності зумовлюється фактом неналежного виконання, а тому не звернення позивача до відповідача з вимогою щодо сплати пені, інфляційних та річних не є обставиною, що свідчить про відсутність права на судовий захист.

У пункті 15.3 Договору сторони погодили, що у разі порушення строків виплати страхового відшкодування страховик на письмову вимогу страхувальника (потерпілої третьої особи) сплачує пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. До розрахунку береться облікова ставка НБУ на перший день такого прострочення.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 14500,72 грн пені за період з 12.07.2023 по 28.09.2023.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, пеня підлягає нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов`язання. Визначений позивачем період нарахування пені (з 12.07.2023 по 28.09.2023) поглинається шестимісячним періодом нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з встановленої Договором пені у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, пеня за цей період становить 7250,36 грн: (150533,66х25х16)/(365х100) + (150533,66х22х49)/(365х100) + (150533,66х20х14)/(365х100).

Решта вимог про стягнення пені у розмірі 7250,36 грн заявлені не обґрунтовано.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки початком прострочення відповідачем його обов`язку є 10.05.2023, нарахування індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми підлягає здійсненню з цієї дати.

За розрахунком суду з відповідача за період з 10.05.2023 по 12.07.2024 належить стягнути 5301,33 грн 3% річних та за період з 10.05.2023 по 31.05.2024 інфляційних втрат у розмірі 5785,44 грн. Суд відмовляє в частині стягнення 531,99 грн 3% річних та 313,36 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 7250,36 грн пені, 5301,33 грн 3% річних, 5785,44 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить покласти на відповідача 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019, акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги на суму 9000,00 грн, відповідно до якого послуги надавались щодо подачі позову до Господарського суду Рівненської області. Ні договір, ні акт не містять будь-яких даних, що правова допомога, яка стосується стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» інфляційних втрат та трьох процентів річних (вимоги про стягнення пені не зазначені у акті), надається у зв`язку з невиконанням приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» Договору на користь позивача, що давало б можливість ідентифікувати посилання на Господарський суд Рівненської області як помилково.

За таких обставин, акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги на суму 9000,00 грн не підтверджує понесення витрат позивача на таку допомогу в розгляді цієї справи, а тому ці витрати не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича до акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс».

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (вул. Білоруська, 3, м. Київ, 04050, код 20344871) на користь фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) 7250,36 грн пені, 5301,33 грн 3% річних, 5785,44 грн інфляційних втрат, 2100,66 грн судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана через Господарський суд міста Києва.

Суддя С. А. Ковтун