СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Харків Справа № 922/1862/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Попков Д.О.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх. №1974 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 (повний текст підписано 25.07.2024 у місті Харкові) у справі №922/1862/24 суддя Шарко Л.В.

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж", м. Харків
про стягнення 24 424,32 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж" про стягнення збитків в розмірі 24 424,32 грн за неповернення матеріалів за договором підряду №68060401 від 04.06.2018. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначило, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Востокенергомонтаж» не було повернуто матеріали, які використовувались під час проведення робіт. Вартість неповернутих позивачу за договором підряду №68060401 від 04.06.2018 матеріалів становить 24 424,32 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2024, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1862/24 без повідомлення учасників справи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 в задоволенні позову відмовлено повністю (а.с.76-80).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами не доведено наявності усіх чотирьох складових елементів цивільного правопорушення, що є необхідними для прийняття рішення про відшкодування збитків, що і зумовило відмову у позові у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" через підсистему Електронний суд звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 по справі №922/1862/24, ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Востокенергомонтаж на користь КП Харківські теплові мережі збитки в розмірі 24 424,32 грн за неповернення матеріалів за договором підряду №68060401 від 04.06.2018 року (а.с.99-105).

Апелянт вважає, що в процесі розгляду даної господарської справи суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права , а тому, на думку позивача, рішення підлягає скасуванню з наступних підстав:

- в діях відповідача щодо повернення використаних матеріалів замовнику, які виражаються у зверненні до позивача щодо прийняття таких матеріалів, не може розцінюватися судом як відсутність протиправної поведінки підрядника. На переконання скаржника, саме протиправна поведінка боржника полягає у неналежному виконанні ним зобов`язання, а саме не поверненні використаних матеріалів відповідачу, які повинні бути підтверджені первинними бухгалтерськими документами;

- лист ТОВ «Востокенергомонтаж» щодо прийняття та оприбуткування труби ф219#315 теплогідроізоляції ппу у кількості 12 штук сам по собі не може вважатися первинним документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому доказів неможливості прийняти невикористані матеріали замовником, які залишились у підрядника, відповідачем не були надані.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2024, зокрема, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1862/24 залишено без руху. Зобов`язано скаржника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн у встановленому порядку за встановленими реквізитами. Витребувано матеріали справи №922/1862/24 із Господарського суду Харківської області.

У встановлений судом строк до Східного апеляційного господарського суду від апелянта через підсистему Електроний суд надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій останній надав платіжну інструкцію №12472 від 15.08.2024 про сплату судового збору у сумі 3633,60 грн, що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 19.08.2024.

26.08.2024 за вх. №11111 на виконання вимог ухвали суду від 19.08.2024 з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1862/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1862/24. Розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1862/24 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк до 10.09.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Встановлено учасникам справи в строк до 10.09.2024 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Позивач, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», ідентифікаційний код юридичної особи 31557119. Види економічної діяльності: 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Востокенергомонтаж», ідентифікаційний код юридичної особи 38933458. Види економічної діяльності 43.29. Інші будівельно-монтажні роботи (основний).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 04.06.2018 року між КП "Харківські теплові мережі", замовник (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж", підрядник (відповідач) укладено договір підряду №68060401 (а.с.38-40).

Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується виконати роботи: "Реконструкція теплових мереж на ділянці від житлового будинку по пр. Гагаріна, 80 до житлового будинку по пр. Гагаріна, 90 в м. Харкові".

Згідно з п. 1.2 договору, склад та обсяги робіт визначаються згідно проектної документації або дефектного акту та можуть бути переглянуті процесі виконання робіт у разі внесення змін до проектної документації або до дефектного акту.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після підписання сторонами акту виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Відповідно до п.4.4 договору замовник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається підрядником уповноваженому представнику замовника не пізніше 25 числа звітного місяця.

Відповідно до п.6.1 договору замовлення, приймання, поставка, складування, зберігання, доставка на будівельний майданчик матеріалів, конструкцій виконується силами підрядника і входить в обумовлену в п.3.1 договору договірну ціну. Підрядник контролює якість, кількість і комплектність поставки цих ресурсів, на ньому лежить ризик їх випадкової втрати і пошкодження до моменту завершення робіт.

Згідно з п.6.2. договору, у окремих випадках матеріальні ресурси, що використовуються для виконання робіт можуть надаватися замовником. Надання матеріалів за рахунок замовника відображається підрядником у актах виконаних робіт.

Умовами п. 8.1. договору сторони погодили, що підрядник зобов`язаний:

- виконати всі види робіт згідно проектної документації;

- провести індивідуальне випробування змонтованого устаткування;

- здати робочій комісії закінчений об`єкт після комплексного випробування в установлені строки;

- при виконанні робіт по договору, забезпечувати на місці виконання робіт вжиття заходів по техніці безпеки, протипожежної безпеки і охорони такого місця відповідно до параграфу 7.2 Правил благоустрою території міста Харкова, встановлених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 №504/11 із змінами та доповненнями;

- після закінчення робіт підрядник до здачі об`єкту в експлуатацію зобов`язаний вивезти з об`єкту робіт техніку, невикористані матеріали, відходи (будівельне сміття).

Замовник здійснює контроль та технічний нагляд за якістю, обсягом та вартістю будівництва об`єкта, відповідністю виконаних робіт будівельним нормам та правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним умовам (п. 8.2. договору).

За порушення умов цього договору винна сторона відшкодовує іншій стороні спричинені збитки, в тому числі втрачену вигоду, в порядку, передбаченому чинним законодавством та цим договором (п. 13.5. договору).

Усі спори, пов`язані з виконанням цього договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами (п. 15.1. договору).

Зміна умов договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони на підставі додаткової угоди. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п. 16.2. договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.п. 17.1.-17.2. договору).

До вказаного договору сторонами укладалась додаткові угоди, зокрема, Додатковою угодою №2 від 30.07.2019 сторони погодили пункт 17.1 викласти у наступній редакції: « 17.1 Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2020 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором». Решта умов договору залишається без змін.

Додатковою угодою №3 від 28.02.2020 сторони погодили загальну вартість робіт та юридичні адреси і реквізити сторін.

Договір та додаткові угоди до нього підписані представниками сторін без заперечень та зауважень і скріплені їх печатками.

Згідно з накладною від 03.12.2018 №120301 замовником було відпущено підряднику матеріалів та сировини на суму 407 317,30 грн, що також підтверджується листом ТОВ "Востокенергомонтаж" від 03.12.02018 та довіреністю №43 на отримання цінностей за договором 68060401 (а.с.13- 14).

Відповідно до Акту виконаних робіт Кб-2в за лютий 2020 роботи були виконанні в повному обсязі (а.с.18-30).

Після виконання робіт по реконструкції теплових мереж на ділянці від житлового будинку по пр. Гагаріна, 80 до житлового будинку по пр. Гагаріна, 90 в м. Харкові, ТОВ "Востокенергомонтаж" звернулось до КП "Харківські теплові мережі" щодо прийняття та оприбуткування труби ф219#315 теплогідроізоляції ппу у кількості 12 штук (лист від 06.08.2019) (а.с. 14 зворот.бік).

Листом від 06.05.2024 відповідачу була направлена вимога позивача щодо повернення матеріалів (труби ф219#315 теплогідроізоляції ппу у кількості 12 штук), в разі неможливості повернення в натурі було запропоновано сплатити КП "Харківські теплові мережі" збитки в сумі 24 424,32 грн (а.с.16).

За твердженнями позивача, станом на час звернення з позовною заявою, ТОВ "Востокенергомонтаж" не було повернуто матеріали, які використовувались під час проведення реконструкції. Вартість неповернутих позивачу за договором підряду №68060401 від 04.06.2018 р. матеріалів становить 24 424,32 грн.

Вказані обставини, як вважає позивач, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог за відсутністю заперечень відповідача, судова колегія зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України.

Предметом судового розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж" про стягнення збитків в розмірі 24 424,32 грн за неповернення матеріалів за договором підряду №68060401 від 04.06.2018.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, укладений між сторонами договір підряду №68060401 від 04.06.2018 за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені ст.849 Цивільного кодексу України.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно статті 16 ЦК України, є відшкодування збитків.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).

Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі №904/3189/19, від 10.12.2018 у справі №902/320/17.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2024 року у справі №922/2873/23 зауважив, що у відповідності до положень статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази. Правова позиція щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №927/219/20, від 14.09.2021 у справі №923/719/17, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, від 10.03.2020 у справі №902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 16.02.2023 у справі №910/14588/21, від 25.05.2023 у справі №910/17196/21 тощо).

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими (ст.ст.74, 76, 77 ГПК України).

Так, згідно з документами, наданими в додатках до позовної заяви, зокрема, листом відповідача №Б/н від 06.08.2019 року (а.с.14 зворотній бік) відповідач просив позивача прийняти та оприбуткувати на склад Основ`янської філії труби ф219#315 теплогідроізоляції ппу у кількості 12 штук.

Доказів неможливості прийняти невикористані матеріали замовником, які залишились у підрядника, позивачем не надані. Відтак, відповідач намагався повернути невикористані матеріали замовнику, втім останній не прийняв невикористані матеріали, починаючи з 06 серпня 2019 року по теперішній час.

За висновком суду першої інстанції, вищенаведене свідчить про відсутність протиправної поведінки підрядника (відповідача) в даному випадку та недоведеність вини відповідача по даній справі, що і є підставою для відмови у задоволенні позову.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з цим висновком місцевого господарського суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем у відповідності до положень статей 76-79 ГПК України не було надано належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів в обґрунтування понесення позивачем збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду, на підставі яких суд встановив би наявність або відсутність усього складу завданих збитків, у тому числі протиправної поведінки, відповідних дій або бездіяльності підрядника, що спричинили збитки, причинно-наслідкового зв`язку та вини підрядника.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи КП «Харківські теплові мережі», викладені в апеляційні скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а є лише припущеннями позивача щодо невірної оцінки судом першої інстанції наявних в матеріалах справи доказів. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з відсутністю складу господарського правопорушення.

Підсумовуючи викладене, за результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1862/24 відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1862/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1862/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04.10.2024.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков