ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. Справа№ 910/299/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 02.10.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення у справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 (повний текст складено 28.05.2024)

у справі № 910/299/24(суддя - Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд"

до відповідача 1 - Державної служби геології та надр України

до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз"

про визнання недійсними результатів аукціону,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 в позові відмовлено повністю.

Скаржником в тексті апеляційної скарги заявлено, що від у зв`язку з розглядом даної справи на стадії апеляційного провадження очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Точний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу буде надано у відповідності до ст. 126 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 у справі № 910/299/24 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" задоволено. Визнано недійсними результати аукціону, проведеного 23.07.2021 року Державною службою геології та надр України з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Родовище "Свалява-1" (свердловина № 4) (лот № SUE001-UA-723). Визнано недійсним договір № 4/11-22 від 24.09.2021 року купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування підземних мінеральних лікувально-столових вод Родовища "Свалява-1" (свердловина № 4), яке знаходиться в Мукачівському районі Закарпатської області, укладений між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз". Визнано недійсним Спеціальний дозвіл на користування надрами № 6585 від 05.11.2021 року, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз". Визнано недійною Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин № 6585 від 05.11.2021 року, укладену між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз". Стягнуто з Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" судовий збір у розмірі 5 368, 00 грн за розгляд справи у суді першої інстанції. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" судовий збір у розмірі 5 368, 00 грн за розгляд справи у суді першої інстанції. Стягнуто з Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" судовий збір у розмірі 6 441, 60 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" судовий збір у розмірі 6 441, 60 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

12.08.2024 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить прийняти додаткову постанову у справі №910/299/24 про розподіл судових витрат та стягнути солідарно з Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 120 000, 00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді доповідачу)(складу суду) від 13.08.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Суддя Яковлєв М.Л. з 12.08.2024 по 30.08.2024 перебував у відпустці.

Суддя Шаптала Є.Ю. з 19.08.2024 по 30.08.2024 перебував у відпустці, а з 02.09.2024 по 13.09.2024 перебував на лікарняному.

У зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 10.09.2024, про звільнення у відставку судді Північного апеляційного господарського суду Шаптали Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Яковлєв М.Л., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 прийнято справу № 910/299/24 до провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення у справі у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Яковлєв М.Л., Тищенко О.В. Призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення у справі на 25.09.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення у справі на 02.10.2024.

29.08.2024 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз" до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заперечення обґрунтовані тим, що в апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" заявило, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у розмірі 30 000 грн, зазначивши, що точний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу буде надано у відповідності до ст. 126 ГПК України. У свою чергу, у заяві про ухвалення додаткового рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним розглядом справи у розмірі 120 000,00 грн. Натомість, як вбачається із заяви про ухвалення додаткового рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" не надає жодного обґрунтування (не доводить), що не могло передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Заявлення до відшкодування 100 000,00 грн на вивчення матеріалів справи №910/299/24 (провадження судів першої та апеляційної інстанцій) є необґрунтованим (не пов`язаним з розглядом справи), завищеним та неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги.

У судове засідання 02.10.2024 з`явились представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз". Водночас, Державна служба геології та надр України не з`явилась, повідомлена судом належним чином через підсистему «Електронний суд», до підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету.

Як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі № 910/299/24 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу позивача під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. Так, у частині третій статті 126 та частині восьмій статті 129 ГПК України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви.

Водночас, докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.

Наведені вище положення ГПК у сукупності дають підстави дійти висновку про те, що сторона спору має обов`язок заявити про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Такий обов`язок сторони чітко визначено у статтях 124, 126, 221 ГПК України.

Разом з тим, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20.

Отже, в силу приписів наведених вище положень законодавства Суд зазначає про те, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 120 000, 00 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18)).

Основні підстави та принципи відшкодування витрат викладено у пунктах 7.1 -7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22). Такі ж висновки сформульовані в пунктах 106-108, 146 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду розглядав питання про витрати на оплату послуг адвоката у постанові від 02.02.2024 року у справі № 910/9714/22 та від 03.11.2023 року у справі № 914/2355/21.

Колегія суддів враховує наведені висновки Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу чи розподіл витрат судом (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 року у справі № 904/1907/15).

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 ГПК України не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті (пункт 146 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

На підтвердження витрат відповідно до вимог абзацу першого частини восьмої статті 129 ГПК України, заявник надав рахунок №1 до договору про надання правової допомоги від 24.07.2024, платіжну інструкцію №5271, копію договору про надання правової допомоги від 24.07. 2024 року, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 24.07.2024, акт приймання-передачі наданої допомоги.

Відповідно до п.п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 24.07.2024 предметом даного договору є надання Адвокатським Бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 договору, на визначення розміру гонорару Адвокатськомц Бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Як вбачається з рахунку №1 до договору про надання правової допомоги від 24.07.2024 (на підставі п.2 додаткової угоди №1 від 24.07.2024 до договору про надання правової допомоги: вивчення матеріалів справи №910/299/24 провадження суду першої інстанції (Господарський суд міста Києва) - 50 000, 00 грн, вивчення матеріалів справи №910/299/24 провадження суду апеляційної інстанції (Північний апеляційний господарський суд) - 50 000, 00 грн, консультація клієнта щодо поданих заяв по суті справи (апеляційна скарга, відзиви на апеляційні скарги) у справі №910/299/24 - 10 000, 00 грн, процесуальне супроводження розгляду справи та захист інтересів клієнта у справі №910/299/24 (Північний апеляційний господарський суд) в тому числі участь у судових засіданнях - 10 000, 00 грн, усього 120 000, 00 грн.

Як вбачається з акта пиймання-передачі наданої правової допомоги від 12.08.2024, Адвокатське Бюро «Богдана Мойсейця» надало, а клієнт прийняв юридичні послуги щодо вивчення матеріалів справи, консультації клієнта та процесуального супроводження розгляду справи та захисту інтересів клієнта у справі №910/299/24, а саме участі у судових засіданнях на суму 120 000, 00 грн.

В свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Проте, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення, не містить жодного обґрунтування, що не могло передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Враховуючи викладене, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви в частині 90 000, 00 грн, які заявлено після подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 року у справі № 910/9714/22).

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, апеляційний суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково у розмірі 30 000,00 грн.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2024 у справі № 910/12155/22.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/299/24, а саме стягнення з Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. В іншій частині заяви - відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 244 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної служби геології та надр України (03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16 ідентифікаційний код 37536031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд"(89308, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Сасівка, будинок 12, ідентифікаційний код 36586411) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фудз" (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 15/4, вул. Заньковецької, 15/4, ідентифікаційний код 40179984) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд"(89308, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Сасівка, будинок 12 ідентифікаційний код 36586411) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

4. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" - відмовити.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи №910/299/24 повернути до господарського суду першої інстанції.

Повний текст складено 08.10.2024.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

О.В. Тищенко