ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 Справа № 917/712/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під., 1 пов., кімн. 35, м. Харків, 61022

до відповідача Фізичної особи - підприємця Добропаса Юрія Григоровича, с. Суха Маячка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39343

про стягнення 68 000, 00 грн,

Секретар судового засідання: Ісенко М.В.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу судового засідання,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України просить суд стягнути з відповідача - Фізичної особи - підприємця Добропаса Юрія Григоровича 68 000, 00 грн, з яких з яких 34 000, 00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений на відповідача за рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/82-р/к від 26.08.2021 року, та 34 000, 00 грн пеня за прострочення сплати штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем штрафу, нарахованого відповідно до рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/82-р/к від 26.08.2021 року за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Правовими підставами позовних вимог позивач зазначає ст. 56, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 17, 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» тощо.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав докази (а.с. 7-30): рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/82-р/к від 26.08.2021 року; супровідний лист від 01.09.2021 року № 70-02/п-7372, довідка пошти, конверт, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, газета «Урядовий кур`єр» № 201 (7069) від 20.10.2021, витяг з ЄДРПОУ та інші.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні дії суду.

29.04.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Фізичної особи - підприємця Добропаса Юрія Григоровича про стягнення 68 000, 00 грн, з яких 34 000, 00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений на відповідача за рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/82-р/к від 26.08.2021 року, та 34 000, 00 грн пеня за прострочення сплати штрафу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 справу № 917/712/24 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 30.04.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 30.05.2024 року на 09:30 год., встановив сторонам строки для надання заяв по суті спору.

У зв`язку із відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в системі "Електронний суд", копія ухвали суду від 30.04.2024 року була направлена відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 28-29). Зазначене поштове відправлення повернулося до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата (а.с. 37-40).

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тобто, відповідач належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання.

20.05.2024 року представник відповідача адвокат Гудзь Л.Г. надав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 41-44), що підтверджує обізнаність відповідача про розгляд даної справи.

20.05.2024 року представник відповідача адвокат Гудзь Л.Г. надав заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 45-46), яку суд задовольнив протокольною ухвалою від 30.05.2024 року.

30.05.2024 року представник позивача надав клопотання вх № 7659 про проведення судового засідання без його участі.

У судовому засіданні 30.05.2024 року суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.06.2024 на 09:30 год.

06.06.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8049, а.с. 53-59), за мотивами якого відповідач проти позову заперечує.

24.06.2024 року представник відповідача адвокат Гудзь Л.Г. надав заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 65-67), яку суд відхилив протокольною ухвалою від 25.06.2024 року.

25.06.2024 року представник позивача надав клопотання вх № 8877 про проведення судового засідання без його участі та закриття підготовчого провадження у справі.

У судовому засіданні 25.06.2024 року з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.08.2024 року на 09:00.

У зв`язку з перебуванням судді Ківшик О.В. у відпустці засідання суду 13.08.2024 не відбулося.

Суд ухвалою від 28.08.2024 призначив дату судового розгляду справи по суті на 24.09.2024 на 12:00.

Сторони представництво у судове засідання з розгляду справи по суті 24.09.2024 року не забезпечили, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 28.08.2024 (а.с. 81-83).

24.09.2024 року представник позивача надав заву вх № 12655 про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог.

Відповідач належним чином та завчасно був повідомлений судом про судові засідання, що підтверджується матеріалами справи: довідки про доставку ухвал суду в електронний кабінет адвоката відповідача залучені до матеріалів справи (а.с. 50, 72, 81).

Відповідно до ч.7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Щодо поданого представником відповідача відзиву суд зазначає наступне.

Ухвалою від 30.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали.

Копія ухвали суду від 30.04.2024 року була направлена відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 28-29). Зазначене поштове відправлення повернулося до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата (а.с. 37-40).

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

День належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 30.04.2024 року є 08.05.2024 року (відповідно до відмітки на поштовому повідомленні).

Отже, останній день строку подачі відзиву відповідачем припадає на 23.05.2024 року, тоді як відповідач подав відзив 06.06.2024 року, тобто за межами встановленого строку без клопотання про поновлення такого строку судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Заяв, клопотань про поновлення пропущеного строку на подачу відзиву від відповідача не надходило.

Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з наведеним суд залишає без розгляду поданий відповідачем з порушенням строку відзив та розглядає спір за наявними матеріалами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Рішення прийняте судом у нарадчій кімнаті, з огляду на неявку представників сторін у судове засідання суд підписує рішення без його проголошення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/82-р/к від 26.08.2021 року (далі - рішення адміністративної колегії), зокрема, визнано бездіяльність Фізичної особи - підприємця Добропаса Юрія Григоровича по неподанню інформації, передбаченої вимогою голови Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.04.2020 року № 66-02/1174, у встановлений строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки (п. 1 резолютивної частини рішення адміністративної колегії).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 34 000, 00 грн. (пункт 2 резолютивної частини рішення адміністративної колегії).

Рішення адміністративної колегії супровідним листом від 01.09.2021 року № 70-02/п-7372 позивач надіслав відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12). Вказаний лист повернуто поштою (а.с. 13-14) з відміткою про відсутність адресата.

Інформацію про рішення адміністративної колегії було опубліковано в друкованому виданні Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» № 201 (7069) від 20.10.2021 (а.с. 15).

За даними позивача означене рішення не було оскаржено та набрало законної сили, протилежного матеріали справи не містять.

У встановлені строки відповідач штраф не сплатив, що стало підставою для звернення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 68 000, 00 грн, з яких 34 000, 00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений на відповідача за рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/82-р/к від 26.08.2021 року, та 34 000, 00 грн пеня за прострочення сплати штрафу.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Статтею 238 Господарського Кодексу України (далі ГК України) передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч. 1 ст. 239 ГК України).

У ч. 1 ст. 241 ГК України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною першої статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 51 цього Закону порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 цього Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Частиною першою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Як встановив суд вище, оскільки надісланий позивачем на адресу відповідача супровідний лист від 01.09.2021 року № 70-02/п-7372 з доданим рішення адміністративної колегії повернуто поштою, інформацію про рішення адміністративної колегії було опубліковано в друкованому виданні Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» № 201 (7069) від 20.10.2021 (а.с. 15).

Враховуючи вимоги ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, рішення адміністративної колегії слід вважати врученим відповідачу 01.11.2021 року, оскільки 30.10.2021 та 31.10.2021 припадають на вихідні дні суботу та неділю, останнім днем строку для сплати штрафу та оскарження зазначеного рішення, є 03.01.2022 року.

За даними позивача означене рішення не було оскаржено та набрало законної сили. Дана обставина відповідачем не спростована.

У ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного означеним рішенням, проведено позивачем з 04.01.2022 року по 22.04.2024 року

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 839 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 34000,00 грн х 1,5 % = 510,00 гривень, де 34000,00 гривень - розмір штрафу, накладеного рішенням № 70/82-р/к; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». За 839 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: з 510,00 х 839 = 427 890,00 грн.

Разом із тим, оскільки в силу вимог закону розмір пені не може перевищувати розміру накладеного штрафу, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 34 000,00 грн.

Суд перевірив розрахунок заявленої до стягнення суми пені та встановив, що пеню в сумі 34 000,00 грн позивачем нараховано та заявлено правильно.

Відповідно до частин сьомої і дев`ятої статті 56 Закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Згідно з даними, зазначеними в ЄДР станом на момент подання позовної заяви, ФОП ДОБРОПАСОМ Ю.Г. припинено підприємницьку діяльність (дата запису: 08.07.2022, номер запису: 004000307, підстава: власне рішення, а.с. 28-29).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/1083/18 виснувала, що з 15 грудня 2017 року господарський суд не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи підприємця, яка є однією зі сторін у справі (згідно з п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України у редакції Закону № 2147).

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПКУ спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що під час розгляду справи судом встановлена обставина порушення відповідачем законодавство про захист економічної конкуренції, штраф та пеню відповідач у добровільному порядку не сплатив, що ним не спростовано. Докази зворотного матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги доведеність належними, достатніми, допустимими, достовірними та вірогідними доказами позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При вирішенні спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.03.2018 року у справі № 922/4706/16, постанові від 11.06.2019 року у справі №910/9272/18 щодо відсутності підстав для застосування строку давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Стосовно розподілу судових витрат.

При пред`явленні даного позову позивачем платіжною інструкцією № 126 від 09.04.2024 було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою (а.с. 32).

Відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Добропаса Юрія Григоровича (с. Суха Маячка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39343, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 34 000,00 грн штрафу та 34 000,00 грн пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Добропаса Юрія Григоровича (с. Суха Маячка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39343, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під., 1 пов., кімн. 35, м. Харків, 61022, ідентифікаційний ), р/р UA0011358, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ) 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 04.10.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик