РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2024Справа № 910/17740/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

про стягнення 38658,21 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення 38 658,21 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу в повному обсязі шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позовну заяву відповідач звернув увагу, що позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування після встановленого законом річного строку з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди. Одночасно відповідач наголосив на відсутності звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що страхове розслідування позивача тривало до 01.02.2023, відтак право вимоги перейшло до позивача лише після виплати страхового відшкодування 02.02.2023 року. Також позивач зауважив, що обов`язковий досудовий порядок урегулювання питання з виплати страхового відшкодування відсутній.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 між позивачем, як страховиком, та СП «Оптіма-Фарм», як страхувальником, укладено договір № 104/21-Т/Ц5 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 .

14.04.2021 у м. Одеса по вул. Полтавській відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортним засобом марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 14.05.2021 у справі № 521/6405/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

15.04.2021 страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором від 01.03.2021 № 104/21-Т/Ц5.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 20.05.2021 № 15294, складеного на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , становить 39080,94 грн. Також, відповідно до виставленого ТОВ «Адіс-Мотор» рахунку-фактури від 01.06.2021 № СЧ-75903 вартість відновлюваного ремонту склала 38658,21 грн.

На підставі вищевказаного рахунку-фактури позивач визначив розмір страхового відшкодування в сумі 38658,21 грн. відповідно до страхового акту від 01.02.2023 № 006.00979723-1 із розрахунком.

Дана сума страхового відшкодування сплачена позивачем на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2023 № 5563911 на суму 38658,21 грн.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АР005125435, що станом на дату ДТП був діючим.

07.02.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією про виплату страхового відшкодування.

У відповіді від 20.02.2023 № 7988/ДВЗ відповідач повідомив, що на дату подання заяви минув річний строк з моменту настання ДТП, відтак правові підстави для виплати страхового відшкодування відсутні.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АР005125435 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги визначену вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , визначену на підставі Звіту від 20.05.2021 № 15294 та рахунку-фактури від 01.06.2021 № СЧ-75903, позивачем обґрунтовано визначено розмір заподіяної шкоди в сумі 38658,21 грн.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Відповідно до даних полісу № АР005125435 розмір франшизи становить 0 грн.

Судом ураховані зауваження відповідача про те, що позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування після встановленого законом річного строку з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 Цивільного кодексу України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 Цивільного кодексу України), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Таким чином, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Із матеріалів справи слідує, що звіт про визначення вартості матеріального збитку № 15294 складений на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М. 20.05.2021, рахунок-фактура № СЧ-75903 виставлено ТОВ «Адіс-Мотор» 01.06.2021 року.

При цьому, відповідно до складеного позивачем страхового акту від 01.02.2023 № 006.00979723-1 із розрахунком, визначення суми виплати страхового відшкодування здійснено лише на підставі рахунку-фактури № СЧ-75903 від 01.06.2021 року.

Інших доказів на підтвердження проведення позивачем страхового розслідування події та визначення розміру страхового відшкодування в період із червня 2021 року до лютого 2023 року до матеріалів справи не надано.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем причин пропуску річного строку на звернення за відшкодування шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова