ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 Справа № 914/1926/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан», м. Суми

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Рогоцького Романа Олеговича, м. Броди,

про стягнення 63705,28 грн., з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог

За участі представників: не викликались, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан», м. Суми, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рогоцького Романа Олеговича, м. Броди, 46219,40 грн. основного боргу, 2941,12 грн. пені, 4000,63грн. процентів річних, 1300,25 грн. інфляційних збитків та 9243,88 грн. штрафу.

Згодом позивачем зменшено позовні вимоги до 41139,18 грн. (23653,3 грн. основного боргу, 2941,12 грн. пені, 4000,63 грн. 36 % річних, 1300,25 грн. інфляційних та 9243,88 грн. штрафу).

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 12/0712 від 07.12.2023р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого йому товару. Крім цього, позивач на підставі п.6.3 Договору та ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача пеню, 36% річних, інфляційні та штраф за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів на спростування обставин, наведених у позовній заяві, не подав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Ухвалою суду прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан», м.Суми, про зменшення позовних вимог до розгляду.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування у відповідача невиконаного обов`язку з оплати поставленого позивачем товару або ж доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує існування обставин, що належать до предмету доказування у справі, зазначено ним в додатках до позовної заяви та заяви про зменшення позовних вимог.

Суд визнає встановленими, з огляду на вірогідність наявних у матеріалах справи доказів, такі обставини.

Між сторонами у справі 07.12.2023 р. укладено Договір поставки № 12/0712.

Згідно з п.1.1. цього Договору позивач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність відповідача алкідну лакофарбову продукцію та водно-дисперсійну лакофарбову продукцію, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти товар та оплатити його вартість.

Факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 47219,4 грн. підтверджується видатковими накладними № 2601308 від 08.12.2023 р. на суму 35781,60 грн., № 2601311 від 08.12.2023 р. на суму 7461,60 грн., № 2664625 від 29.03.2024 р. на суму 3976,20 грн. та товарно транспортними накладними № Р2601308 від 08.12.2023р., Р2601311 від 08.12.2023р. та № Р2664625 від 29.03.2024р. відповідно (а.с. 25-31).

Платіжною інструкцією № @2PL755223 від 20.05.2024 підтверджується факт оплати відповідачем позивачу отриманої продукції вартістю 990 грн. згідно рахунку/договору від 08.12.23 р.

Позивач стверджує, що часткова оплата товару відповідачем здійснена за видатковою накладною № 2601308 від 08.12.2023 р.

Відтак з урахуванням часткової оплати відповідачем, не оплаченим залишився поставлений позивачем відповідачу товар вартістю 46229,4 грн.

Відповідно до поданої суду 14.08.2024 р. заяви позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу до 23653,3 грн. та просить задовольнити решта позовних вимог у повному обсязі. Платіжною інструкцією №@2PL287983 від 09.08.2024 р. підтверджується факт сплати відповідачем позивачу 22566,10 грн.

Суд встановив, що у пунктах 5.2. та 5.3. Договору сторони домовились, що остаточною датою розрахунків за весь Товар, поставлений згідно цього Договору, є 03 травня 2024 року включно. Товар, поставлений Покупцю та нереалізований ним станом на 03.05.2024 р., підлягає оплаті Покупцем у повному обсязі. У випадку реалізації в межах строку до 03 травня 2024р. всього товару чи його частини, Покупець зобов`язується перерахувати грошову суму реалізованої продукції на користь постачальника в строк 5 (п`ять) робочих днів з моменту такої реалізації. Якщо останній день оплати товару припадає на вихідний (неробочий день), погашення заборгованості повинно бути здійснено напередодні в останній робочий день.

Позивачем скеровувалась відповідачу претензія від 03.07.2024 р. № 03-07-1 з вимогою оплати заборгованості, однак така задоволена відповідачем лише частково.

Станом на день розгляду справи судом, у матеріалах справи немає доказів сплати відповідачем 23653,30 грн. заборгованості за отриманий ним товар. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач порушив взяті на себе за договором поставки № 12/0712 від 07.12.2023 р. зобов`язання з своєчасної та повної оплати товару. Вказаним відповідач порушив право позивача на отримання згаданих коштів. Порушене відповідачем право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 23653,30 грн.

Згідно з п. 6.3 Договору за затримку розрахунку за поставлений Товар відповідач виплачує Позивачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, але не менше, ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, за кожен день існування такої заборгованості, а у разі прострочення оплати понад 20 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від вартості поставленого, але вчасно не оплаченого Товару. Крім того, до відповідача застосовується відповідальність, передбачена ст. 625 Цивільного кодексу України, водночас сторони встановили річні в розмірі 36%.

Позивач на підставі п.6.3. Договору та ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача штрафу в розмірі 9243,88 грн., а також 2941,12 грн. пені та 4000,63 грн. 36% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 04.05.2024 р. до 30.07.2024 р.

Здійснивши обрахунок згаданих вище пені, 36% річних та штрафу, суд дійшов висновку, що такі позовні вимоги в цій частині обґрунтовані й підлягають до задоволення.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних в сумі 1300,25 грн. за період з травня 2024р. до червня 2024р., то суд дійшов висновку, що такі підлягають задоволенню частково, в сумі 1294,14грн.

Відповідно до даних Державної служби статистики України індекси інфляції встановлюються у вигляді цілого числа та десятих чисел (одного знаку після коми). У листі Верховного Суду України від 03.04.97 р. за № 62-97р теж йдеться про те, що сукупний індекс інфляції за певний період часу визначається, виходячи з цілого числа та однієї десятої, шляхом заокруглення чисел.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення решти інфляційних задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при вирішенні спору виходив з того, що згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 та частиною 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, судовий збір у справі, відповідно до норм статті 129 ГПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» (40000, м. Суми, вул. Івана Піддубного, буд.25, ) до Фізичної особи-підприємця Рогоцького Романа Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рогоцького Романа Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» (40000, м. Суми, вул. Івана Піддубного, буд. 25, ) 23653,30 грн. основного боргу, 2941,12 грн. пені, 4000,63 грн. 36% річних, 1294,14 грн. інфляційних, 9243,88 грн. штрафу та 1955,11 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бортник О.Ю.