ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" жовтня 2024 р. Справа № 925/1233/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

розглянувши

заяву Уманської міської ради

про забезпечення позову

у справі

за позовом Уманської міської ради, м. Умань, Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю Укравіт Агро, м. Київ

про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулася Уманська міська рада до товариства з обмеженою відповідальністю Укравіт Агро про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер: :01:005:0340, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Бандери Степана, буд. 2-А.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 00 хв. 05 листопада 2024 року.

Позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0400 га, кадастровий номер: :01:005:0340, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Бандери Степана, буд. 2-А.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказував, що власник земельної ділянки вже неодноразово змінювався, а тому існує висока ймовірність того, що під час розгляду даної справи власник земельної ділянки може знову змінитися.

За таких обставин, на думку позивача, останньому доведеться звертатися з новою позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Крім того, відповідач може здійснити поділ/об`єднання земельної ділянки, внаслідок чого позивач буде вимушений заявляти додаткові позовні вимоги.

Невжиття заходу забезпечення позову значно ускладнить виконання рішення суду в майбутньому, оскільки за таких обставин відповідач як власник земельної ділянки зможе її відчужити на користь на третіх осіб та/або здійснити її поділ/об`єднання тощо.

Розглянувши заяву Уманської міської ради, судом враховано наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 25.03.2019 року у справі № 920/622/18).

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру позовних вимог та обставин справи, а заявлений захід забезпечення позову має перебувати у зв`язку з предметом позовної вимоги.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом враховано, що позивач звернувся до суду з віндикаційним позовом про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Зі змісту позову вбачається, що рішенням Уманської міської ради Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування №3.17-48/6 від 31 січня 2014 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування будинків готельного типу площею 0,05 га (кадастровий номер: :01:005:0144) за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за рахунок земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні на умовах оренди для обслуговування магазину з продажу продовольчих товарів з влаштуванням літнього торговельного майданчика.

Згідно вказаного рішення позивачем було надано в користування на умовах оренди земельну ділянку ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування будинків готельного типу площею 0,05 га (кадастровий номер: :01:005:0144), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель позивача, які перебувають в його користуванні та віднесені до категорії земель житлової та громадської забудови, строком на 10 років.

18 лютого 2014 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Уманська міська рада надала ОСОБА_1 у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинків готельного типу площею 0,05 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір було укладено строком до 31 січня 2024 року.

Додатковими угодами від 13 травня 2016 року та від 22 грудня 2016 року було внесено зміни в договір щодо адреси, на якій знаходиться земельна ділянка: замість АДРЕСА_1 нова адреса: АДРЕСА_2 , а також у зв`язку із затвердженням технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_1 були надані в оренду дві земельні ділянки: кадастровий номер: :01:005:0340 площею 0,04 га та кадастровий номер: :01:005:0341 площею 0,01 га.

У подальшому рішенням позивача Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу за адресою: АДРЕСА_3 №77-11/8 від 29 березня 2021 року, затверджено ОСОБА_1 оціночну вартість земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення 06 квітня 2021 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу (викупу) земельної ділянки із земель комунальної власності, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. за №1147.

Згодом на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою Н.А. за №253, право приватної власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2 .

У подальшому ОСОБА_2 за актом приймання-передачі майна від 24 червня 2021 року земельну ділянку вніс до статного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю Укравіт Агро, на підставі якого за відповідачем приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Волошенюк Лесею Олександрівною 12 жовтня 2021 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Водночас, до заяви позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, зокрема, доказів того, що відповідач вчиняє підготовчі дії спрямовані на відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб, або щодо поділу землі, тощо.

Судом враховано, що земельна ділянка вибула з володіння позивача за його рішенням, а в подальшому зміна власників земельної ділянки відбувалася до того моменту коли дана земля стала спірною.

В заяві про забезпечення позову позивач лише посилається на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання майбутнього судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання переконливих доказів.

Отже, за даних обставин суд не вбачає підстав для накладення арешту на спірну земельну ділянку, а тому заява позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Уманської міської ради про забезпечення позову від 02 жовтня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович