ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03 жовтня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/352/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001

до відповідачів: 1. Приватного підприємства "Фірма "ЮКС", вул. Космонавта Комарова, 10 А, м. Одеса, Одеська область, 64101

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2", вул. Текстильна, 28ч, м.Тернопіль, 46016

про скасування рішень державних реєстраторів щодо реєстрації права власності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення

за участі представників:

позивача: Гулкевич Світлани Богданівни, виписка з ЄДРПОУ;

відповідача 1: Степанюк Ніни Леонтіївни, ордер серії ВС №1289303 від 17.06.2024;

відповідача 2: не прибув;

відповідача 3: не прибув

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи: Тернопільська міська рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до відповідачів: Приватного підприємства "Фірма "ЮКС", ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2", в якій просить суд:

- cкасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Серкізовської Тетяни Леонідівни Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65044461 від 05.10.2022 на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. Морозенка Полковника, будинок б/н за Приватним підприємством "Фірма "ЮКС" () з одночасним припиненням права власності на об`єкт як на об`єкт нерухомого майна;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. Морозенка Полковника, будинок б/н, укладений між Приватним підприємством "Фірма "ЮКС" () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ), посвідчений Серкізовською Т.Л., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, серія та номер: 827, укладений 05.10.2022;

- скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Серкізовської Тетяни Леонідівни Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64657459 від 31.08.2022 на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт як на об`єкт нерухомого майна;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2" () посвідчений Серкізовською Т.Л. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, серія та номер: 719, укладений 31.08.2022;

- скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Зелінського Павла Ігоровича, Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63762151 від 03.06.2022 на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , за Товариством з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2", () з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт як на об`єкт нерухомого майна та закриттям розділу Державного реєстру речових прав № 040.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером :04:005:0060, загальною площею 0,0129 га, проведена з недотриманням вимог чинного законодавства України та порушує права Тернопільської міської територіальної громади на землю комунальної власності.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03 червня 2024 року відкрито провадження у справі №921/352/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.07.2024 о 10:00 год., встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Окрім того, задоволено клопотання Тернопільської міської ради (вх.№4501 від 29.05.2024) про витребування доказів та зобов`язано Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради в строк до 26 червня 2024 року надати суду: завірені копії документів, що стали підставою для здійснення оскаржуваної державної реєстрації на нежитлове приміщення, будівлі резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 за Приватним підприємством "Фірма "ЮКС" (), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2" ().

Ухвалою суду від 18.06.2024 задоволено заяву представника Приватного підприємства "Фірма "ЮКС" адвоката Степанюк Ніни Леонтіївни (вх. №4811 від 17.06.2024) про її вступ у справу як представника відповідача-1 та про надання доступу до електронної справи №921/352/24 в підсистемі "Електронний суд".

21.06.2024 до господарського суду надійшло клопотання Тернопільської міської ради (вх.№4942 від 21.06.2024), у якому просить долучити до матеріалів справи як докази: лист виконавчого комітету Тернопільської міської ради №13629/2024 від 28.05.2024, лист Тернопільської окружної прокуратури від 29.05.2024 № 50-89-4536 вих-24, витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.05.2024, лист Тернопільської окружної прокуратури від 31.05.2024 № 50-89-4615 вих-24, лист Кременецької окружної прокуратури від 12.06.2024 № 51-2572вих-24.

28.06.2024 через систему "Електронний суд" від представника Приватного підприємства "Фірма "ЮКС" адвоката Степанюк Н.Л. надійшло клопотання (вх.№5174) про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із її терміновим відрядженням та неможливістю взяти участь в засіданні суду 01.07.2024.

В підготовчому засіданні 01 липня 2024 року, враховуючи клопотання представника відповідача-2, неявку у підготовче засідання представників відповідачів 1 та 3, а також неподання Управлінням державної реєстрації Тернопільської міської ради витребуваних судом документів, що стали підставою для здійснення оскаржуваної державної реєстрації на нежитлове приміщення, суд відклав підготовче засідання, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України на 22 липня 2024 року об 11:00 год., про що представника позивача в засіданні повідомлено під розписку; інших учасників ухвалою суду.

01.07.2024 на адресу суду від Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на виконання ухвали суду від 03.06.2024 надійшов супровідний лист №1275/28-01 від 01.07.2024 (вх. №5554) із долученням копій документів із реєстраційної справи №040.

08.07.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання б/н від 08.07.2024 (вх. № 5425), згідно з яким Тернопільська міська рада повідомила, суду про те, що у тексті позовної заяви на 3-й сторінці у 6 абзаці зроблено описку у даті рішення Тернопільської міської ради №5/33/159, а саме: замість "30.03.2010" помилково зазначено "30.12.2010".

Ухвалою суду від 12.07.2024 повернуто без розгляду заяву б/н від 11.07.2024 (вх.№5543 від 11.07.2024) представниці Приватного підприємства "Фірма "ЮКС" - Степанюк Ніни Леонтіївни, про її участь в судових засіданнях у справі №921/352/24 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 16.07.2024 задоволено клопотання представниці відповідача 1 Степанюк Ніни Леонтіївни б/н від 16.07.2024 (вх.№5654 від 16.07.2024) про її участь у судовому засіданні, призначеному на 22.07.2024, а також у всіх інших судових засіданнях у справі №921/352/24 в режимі відеоконференції.

19 липня 2024 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 19.07.2024 (вх. №5773).

У підготовчому засіданні 22 липня 2024 року, враховуючи усне клопотання представниці відповідача-1, неявку у підготовче засідання представників відповідачів 2 та 3, суд з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів та відповідно неможливістю вирішення судом завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України на 23 вересня 2024 року о 09:30 год., про що представницю позивача в засіданні повідомлено під розписку, представницю відповідача 1 в режимі відеоконференції, відповідача 2 та 3 відповідною ухвалою суду від 22.07.2024.

23 вересня 2024 року через систему "Електронний суд" від відповідача-1 надійшла заява б/н від 20.09.2024 (вх. № 7324) про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. В обґрунтування наведеного заявник посилається на п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України та відомості щодо відповідача 2 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), отримані на запит в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких вбачається про те, що останній не є та не був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Представниця позивача в підготовчому засіданні 23 вересня 2024 року звернулася до суду з усним клопотанням про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, з метою реалізації її права на ознайомлення із заявою б/н від 20.09.2024 про закриття провадження у справі, та викладення письмової позиції з цього приводу.

Враховуючи усне клопотання представниці позивача, неявку у підготовче засідання представників відповідачів 2 та 3, суд з метою надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та відповідно неможливістю вирішення судом завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК, продовжив строк підготовчого провадження на підставі Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та оголосив перерву в підготовчому засіданні, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України до 03 жовтня 2024 року о 09:30 год., про що представницю позивача в засіданні повідомлено під розписку, а представницю відповідача 1 в режимі відеоконференції. ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2" про дату, час та місце проведення наступного підготовчого засідання повідомлено відповідною ухвалою суду.

02.10.2024 від Тернопільської міської ради, через систему "Електронний суд", надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№7586 від 02.10.2024), у яких остання просить відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі. При цьому, посилаючись на висновки, які містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №920/40/19, у пункті 6.8 постанови Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №920/343/22, у пункті 23 постанови Верховного Суду від 02.05.2023 у справі №920/225/22, у пункті 5.12 постанови Верховного суду від 24.05.2023 у справі №920/336/22, зазначає, що правила розгляду юридичного конфлікту у суді необхідно встановлювати, виходячи з дійсного змісту спірних матеріальних правовідносин та складу сторін таких правовідносин, не обмежуючись сформованим позивачем складом сторін справи. Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18.

При цьому, вказує на те, що визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №920/343/22.

Просить суд врахувати, що у справі, що розглядається, позовні вимоги стосуються захисту права власності на земельну ділянку комунальної власності у зв`язку із незаконним рішенням державного реєстратора (індексний номер: 63762151 від 03.06.2022) (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за ТОВ "Теркурій-2", яке є юридичною особою та для здійснення певної господарської діяльності отримало право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0060. Отже, початок спірних правовідносин вказує на те, що за суб`єктним складом та за характером цих відносин такий спір має розглядатися за правилами господарського судочинства. Наступні незаконні реєстрації за іншими відповідачами здійснені з порушенням вимог чинного законодавства України без належної підстави для набуття права власності, які порушують права Тернопільської міської територіальної громади, як власника земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0060, серед яких право власності було зареєстровано за відповідачем-2, який є фізичною особою, призвели до реєстрації права власності за відповідачем-1, який є юридичною особою та останнім власником резервуару. Отже, кінцевий стан спірних правовідносин також за суб`єктним складом та за характером цих відносин вказує на те, що такий спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відтак, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.08.2022 у справі №521/6349/20, а також з огляду на особливість приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в частині підстав скасування рішень державного реєстратора та процедури такого скасування, ефективний судовий захист прав Тернопільської міської ради буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи за правилами господарського судочинства.

Представниця відповідача 1 взяла участь у підготовчому засіданні 03.10.2024 в режимі відеоконференції, заяву б/н від 20.09.2024 (вх. №7324) про закриття провадження у справі №921/352/24 підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній.

Присутня в підготовчому засіданні 03.10.2024 представниця позивача проти задоволення заяви про закриття провадження у справі заперечила з підстав, викладених у додаткових поясненнях у справі (вх.№7586 від 02.10.2024).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача-1, суд дійшов висновку, що провадження у цій справі слід закрити, виходячи з такого.

Як вже зазначалось вище, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги позивача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 укладених між Приватним підприємством "Фірма "ЮКС" та ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2", а також скасування рішень Державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт як на об`єкт нерухомого майна та закриттям розділу Державного реєстру речових прав за Приватним підприємством "Фірма "ЮКС", ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2" .

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Визначення належності справи суду певної юрисдикції здійснюється за правилами, чинними на час звернення з позовом до суду, якщо інше не передбачено законодавством.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за ч. 1 цієї статті, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при виконанні правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

За ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, а також ст. ст. 4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Отже, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин (приватноправовий характер правовідносин); наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Водночас згідно з ч.1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, який статус у спірних правовідносинах має відповідач.

Співвідношення понять фізичної особи та фізичної особи-підприємця і їх правового статусу визначено Великою Палатою Верховного Суду у своїх постановах.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 травня 2019 року у справі №686/19389/17 (провадження № 14-42цс19), від 09 жовтня 2019 року у справі №209/1721/14-ц (провадження № 14-418цс19), від 16 жовтня 2019 року у справі №663/1738/16-ц (провадження № 14-355цс19) вказувала, що для встановлення факту користування відповідачами земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема, підприємницької діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності як ФОП на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Слід зазначити, що серед вимог, що є предметом спору у цій справі, є визнання недійсними двох договорів купівлі-продажу, стороною кожного з яких є фізична особа громадянин ОСОБА_1 , а також скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт як на об`єкт нерухомого майна, що безперечно вплине на права та обов`язки цієї фізичної особи.

Згідно відповідей на запит суду з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованих на запит суду 26.09.2024 №810434 та №810456, за пошуковим запитом ПІБ ОСОБА_1 та РНОКПП НОМЕР_1 інформації не знайдено.

Отже, ОСОБА_1 не був зареєстрований і не зареєстрований на даний час в якості фізичної особи-підприємця, а відтак не міг здійснювати господарську діяльність як ФОП та використовувати майно, яке є предметом спору у господарській діяльності.

Із змісту оскаржуваних у цій справі договорів купівлі-продажу також не вбачається, що такі укладались ОСОБА_1 з метою здійснення господарської діяльності без реєстрації як ФОП.

Отже, відносини, які виникли із оскаржуваних у цій справі договорів купівлі-продажу не є господарськими, що також підтверджується суб`єктним складом сторін правочинів.

Вищенаведене, в силу приписів ГПК України, в свою чергу виключає вирішення такого спору в порядку господарського судочинства.

Слід також зазначити, що відповідно до ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Позивач щодо позовних вимог: про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між Приватним підприємством "Фірма "ЮКС" та ОСОБА_1 , посвідченого Серкізовською Т.Л., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, серія та номер: 827, укладеного 05.10.2022; про скасування рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Серкізовської Тетяни Леонідівни Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64657459 від 31.08.2022 на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт як на об`єкт нерухомого майна; та про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2", посвідченого Серкізовською Т.Л. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, серія та номер: 719, укладеного 31.08.2022, - визначив одним з відповідачів фізичну особу ОСОБА_1 , як сторону оспорюваних правочинів.

Поряд з цим, решта заявлених у цій справі вимог пред`явлені до відповідачів юридичних осіб: Приватного підприємства "Фірма "ЮКС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2".

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

ЄСПЛ неодноразово зазначав про порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами, що ставить під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Водночас, ухвалення рішення з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції, відповідно до п.6 ч.1 ст. 310 ГПК України, є підставою для скасування судового рішення, прийнятого за результатами вирішення судового спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що справа в цілому підлягає розгляду в межах одного виду судочинства, в цьому конкретному випадку - в порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду щодо предметної та суб`єктної юрисдикції спорів, викладену у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №641/5523/19 у подібних правовідносинах.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, зроблені у постановах від 25.06.2019 у справі №904/1083/18 та у постанові від 08.08.2022 року у справі №521/6349/20 є хибними, оскільки такі висновки зроблені Верховним Судом за обставин, які не є аналогічними з обставинами даної справи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже, даний спір слід розглядати в порядку цивільної юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву відповідача 1 про закриття провадження у справі, б/н від 20.09.2024 (вх. №7324) задоволити та закрити провадження у цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Оскільки матеріали справи не містять клопотання позивача про повернення судового збору, у суду відсутні правові підстави для повернення судового збору з державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 20, 169, 182, 185, 231, 232-235 ГПК України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Фірма "ЮКС" б/н від 20.09.2024 (вх. №7324) про закриття провадження у справі - задоволити.

2. Закрити провадження у справі №921/352/24 за позовом Тернопільської міської ради до відповідачів: Приватного підприємства "Фірма "ЮКС", ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2", про cкасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на нежитлове приміщення, будівлю резервуару, загальною площею 12 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 з одночасним припиненням права власності на об`єкт як на об`єкт нерухомого майна та визнання недійсними договорів купівлі-продажу, - на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

2. Ухвалу надіслати Тернопільській міській раді, Приватному підприємству "Фірма "ЮКС" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Теркурій-2" відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України; ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України

Повний текст ухвали підписано 04.10.2024.

Суддя Н.В. Охотницька