РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2024Справа № 910/6280/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Єдність»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс 2016»

про стягнення 9 800 316, 41 грн.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 07.10.2024.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Єдність» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранс 2016» про стягнення 9 800 316, 41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати товару в повному обсязі, отриманого за Договором купівлі-продажу від 13.12.2023 № 1312/1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 15.07.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження, розгляд справи відкладено на 09.09.2024.

Суддя Алєєва І.В. перебувала у відпустці з 29.08.2024 по 01.09.2024.

Судове засідання 09.09.2024 не відбулось у зв`язку з перебування суддів у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2024 розгляд справи призначено на 23.09.2024.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2024 надав пояснення суду та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання 07.10.2024 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 07.10.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

13.12.2023 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу № 1312/1, за яким продавець зобов`язався продати/передати у власність покупця товар (Насіння соняшнику врожаю 2023 року - код товару згідно УКТ ЗЕД 120600) в кількості та якості, згідно супровідних документів, які є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти товар відповідно до супровідних документів по кількості та якості та оплатити його в строк, передбачений Договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору загальна вартість договору визначається вартістю товару проданого протягом дії цього Договору згідно накладних.

Згідно п. 2 Договору, сторони погодили та визначили, що поставка товару здійснюється на умовах: СРТ (склад покупця) відповідно до правил Інкотремс-2020 за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Матросова, буд. 22 в термін до 15.01.2024.

Прийняття товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем у місці поставки за результатом зважування та лабораторних досліджень підприємства, що визначається у відповідному реєстрі (п. 2.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що ціна за тону товару, визначається у Специфікаціях до Договору.

13.12.2023 між сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору в якій визначено та узгоджено асортимент, кількість, одиниці виміру, ціну одиниці виміру товару, що постачається та загальну вартість товару, зокрема узгоджено поставку Насіння соняшнику врожаю 2023 року в обсязі 2000 тон за ціною 12 280, 70 грн за 1 тону на загальну суму 27 999 996, 00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5.1.2. Договору оплата товару здійснюється наступним чином:

- авансовий платіж в розмірі 86 % від загальної вартості запланованої поставки на день відвантаження товару покупець оплачує згідно рахунку-фактур;

- остаточна оплата в розмірі 14 % загальної вартості товару після реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних і належним чином оформлених первинних документів на поставлений товар.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу рахунок на оплату товару № 108 від 15.12.2023 на суму 27 999 996, 00 грн, в тому числі ПДВ за ставкою 14 % у розмірі 3 438 596, 00 грн.

Позивачем, на виконання умові договору, було здійснено доставку та передачу у власність покупця насіння соняшнику врожаю 2023 року в обсязі 1993, 15 тон за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Матросова, буд. 22 в термін до 15.01.2024 на загальну суму 27 904 096, 01 грн, в тому числі ПДВ у розмірі 3 426 818, 81 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви накладними: № 236 від 17.12.2023, № 237 від 18.12.2023, № 239 від 20.12.2023, № 240 від 21.12.2023, № 241 від 22.12.2023, № 242 від 23.12.2023, № 243 від 24.12.2023, № 244 від 25.12.2023, № 245 від 26.12.2023, № 246 від 28.12.2023, № 247 від 29.12.2023, № 248 від 30.12.2023, № 249 від 31.12.2023, № 2 від 03.01.2024 та № 3 від 04.01.2024, реєстрами визначеними п. 2.2. Договору та товарно-транспортними накладними.

На виконання п. 5.1.2. Договору позивач здійснив реєстрацію накладних в ЄДРПН на загальну суму 3 426 818, 81 грн, що підтверджується наступними податковими накладними з відміткою про реєстрацію: № 13 від 15.12.2023, № 14 від 17.12.2023, № 15 від 18.12.2023, № 18 від 19.12.2023, № 20 від 20.12.2023, № 21 від 21.12.2023, № 22 від 22.12.2023, № 23 від 23.12.2023, № 24 від 24.12.2023, № 25 від 25.12.2023, № 28 від 26.12.2023, № 30 від 28.12.2023, № 31 від 29.12.2023, № 32 від 30.12.2023, № 33 від 31.12.2023, № 2 від 03.01.2024 та № 3 від 04.01.2024.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 15 700 316, 41 грн.

Відповідач листом від 30.01.2024 вих. № 30/01-24 гарантував позивачу оплату боргу в сумі 15 700 316, 41 грн за наступним графіком: 02.02.2024 - 2 500 000, 00 грн, 09.02.2024 - 2 500 000, 00 грн, 16.02.2024 - 2 500 000, 00 грн, 20.02.2024 - 2 500 000, 00 грн, 23.02.2024 - 2 500 000, 00 грн, 27.02.2024 - 2 500 000, 00 грн та 01.03.2024 - 700 316, 41 грн.

Позивач також вказує, що наведений графік у повному обсязі відповідачем виконано не було, а сплачено лише 5 900 000, 00 грн, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 25.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 9 800 316, 41 грн, яка підтверджується Актом звірки розрахунків від 25.03.2024.

Матеріалами справи також підтверджується, що позивач звертався до відповідача із претензією (вимогою) від 25.03.2024 року про сплату боргу у розмірі 9 800 316, 41 грн, яка задоволена не була, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору згідно вказаних вище накладних було надано позивачу товар на загальну суму 27 999, 996, 00 грн, який відповідачем не був оплачений у повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 9 800 316, 41 грн.

Суд зазначає, що представник відповідача у судові засідання не з`являвся, відзиву на позовну заяву не надав, проти позову не заперечив, хоча про час та місце розгляду справи відповідачу відомо, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.

Відповідно до п. 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати товару у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9 800 316, 41 грн підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОТРАНС 2016» (01024, місто Київ, вул. Банкова, будинок 2, офіс 10, ідентифікаційний код 40529616) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «ЄДНІСТЬ» (85343, Донецька обл., Покровський р-н, село Малинівка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 102-А, ідентифікаційний код 30486429) заборгованість у розмірі 9 800 316 (дев`ять мільйонів вісімсот тисяч триста шістнадцять) грн 41 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 147 004 (сто сорок сім тисяч чотири) грн 75 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 08.10.2024.

Суддя І.В. Алєєва