ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 жовтня 2024 рокуСправа № 912/225/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" від 28.08.2024 № 28-1/08 про покладення на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витрат на професійну правничу допомогу у справі № 912/225/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО"
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО",
про стягнення 1 440 197,92 грн,
представники стягувача, боржників, відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) участі в засіданні не брали,
12.09.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (далі - стягувач) від 28.08.2024 № 28-1/08 про покладення на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу з такими вимогами:
"1. Прийняти до розгляду заяву ТОВ "СПЕКТР-АГРО" про покладення на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244, 344 ГПК України.
2. Заяву ТОВ "СПЕКТР-АГРО" про покладення на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244, 344 ГПК України, задовольнити.
4. Розгляд заяви ТОВ "СПЕКТР-АГРО" про покладення на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244, 344 ГПК України, здійснити по суті за відсутності представника Заявника".
Ухвалою від 16.09.2024 суд прийняв заяву до розгляду, призначив судове засідання на 01.10.2024 о 12:30.
Південне міжрегіональне управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) подало до суду відзив на заяву, в якій проти стягнення витрат заперечує і просить відмовити в задоволенні заяви.
На обгрунтування заперечень проти заяви Південне міжрегіональне управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає, що правова допомога надавалася у суді щодо розгляду скарги на дії державного виконавця, а не по суті спору, і вказує, що витрати у виді "гонорару успіху" не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника стягувача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування за рахунок відділу ДВС матиме надмірний характер.
Судове засідання 01.10.2024 о 12:30 не відбулося, оскільки в період з 12:24 до 12:53 у Кіровоградській області тривала повітряна тривога.
Ухвалою від 01.10.2024 суд призначив розгляд заяви стягувача на 07.10.2024 о 11:30.
У судове засідання 07.10.2024 о 11:30 представники боржників, відділу примусового виконання виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) не прибули, причини неприбуття суду не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були належно повідомлені.
Стягувач свого представника в судове засідання не направив, у заяві про покладення судових витрат заявив клопотання про її розгляд за відсутності представника стягувача.
Згідно з нормами статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглядаючи заяву, суд виходить з такого.
Ухвалою від 26.08.2024 господарський суд задовольнив скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчих провадженнях № 69737510 та № 69739877 з примусового виконання наказів Господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2022 у справі № 912/225/22 та у виконавчому провадженні № 70055447 з примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19.09.2022 у справі № 912/225/22; визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчих провадженнях № 69737510 та № 69739877 з примусового виконання наказів Господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2022 у справі № 912/225/22 та у виконавчому провадженні № 70055447 з примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19.09.2022 у справі № 912/225/22, об`єднаних у зведене виконавче провадження № 74706939, яка полягає в порушенні в період з 04.04.2024 до 06.08.2024 порядку та умов вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження"; зобов`язав державного виконавця або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 69737510 та № 69739877 з примусового виконання наказів Господарського суду Кіровоградської області від 09.08.2022 у справі № 912/225/22 та у виконавчому провадженні № 70055447 з примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19.09.2022 у справі № 912/225/22, об`єднаних у зведене виконавче провадження № 74706939, із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини першої статті 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката стягувач подав до суду такі документи:
1) копію договору від 10.10.2023 № 10/10/2023 про надання правничої допомоги (далі - Договір), укладеного між стягувачем як клієнтом і Адвокатським бюро «ВАСИЛЯ БОНТЛАБА» (далі - бюро). У пункті 5.1 Договору узгоджено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього Договору правничу допомогу, визначається сторонами в акті здачі-приймання виконаної правничої допомоги, який є невід`ємною частиною цього Договору і враховує обсяг та складність правничої допомоги, тривалість часу, необхідного для її виконання, досвід та кваліфікацію адвоката, строки, ступінь терміновості виконання правничої допомоги та інші суттєві обставини. За підпунктом 5.1.1 пункту 5.1 Договору вартість однієї години надання правничої допомоги бюро складає від 1 100 грн до 3 500 грн (в залежності від різного роду умов та чинників). Відповідно до підпункту 5.1.2 пункту 5.1 Договору вартість участі представника бюро як безпосередньо у судовому засіданні в приміщенні відповідного суду, так і в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів складає від 1 500 грн до 3 500 грн (в залежності від різного роду умов та чинників). За підпунктом 5.1.3 пункту 5.1 Договору розмір додаткової оплати (гонорару успіху адвоката) бюро за прийняття позитивного для клієнта судового рішення (повного або часткового задоволення відповідних вимог певної справи), визначається на рівні від двох до тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в залежності від різного роду умов та чинників). За умовами пункту 5.2 Договору бюро надає клієнту електронною поштою або в паперовому вигляді акт здачі-приймання виконаної правничої допомоги, в якому зазначається зміст наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце). Згідно з пунктом 5.3 Договору акт здачі-приймання виконаної правничої допомоги підписується сторонами в розумні інтервали часу після надання правничої допомоги та оплати наданої правничої допомоги і фіксує факт надання правничої допомоги, яка передбачена цим Договором. Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на поточний рахунок бюро (пункт 5.4 Договору). Договір вважається укладеним з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 (пункт 7.1 Договору).
2) копію акта № 21 здачі-приймання виконаної правничої допомоги згідно з договором № 10/10/2023 про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2023 року, в якому зазначено, що відповідно до Договору №10/10/2023 про надання правничої допомоги від 10.10.2023 за період із 05.08.2024 до 26.08.2024 бюро передає, а клієнт приймає правничу допомогу:
- аналіз матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року у справі №912/225/22 та виконавчого провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року у справі №912/225/22 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень - 0,5 години;
- підготовка скарги (вих. №07-2/08 від 07 серпня 2024 року) на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року у справі №912/225/22 та у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року у справі №912/225/22. Направлення (на виконання підп.2 п.2 ст.170 ГПК України) копії скарги (вих.№ 07-2/08 від 07 серпня 2024 року) на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусовою виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року у справі №912/225/22 та у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року у справі №912/225/22 із доданими документами: ТОВ «КІНГ КЕМІКАЛ АГРО», ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - 4 години;
- участь адвоката Бонтлаба В.В. у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області із розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року у справі №912/225/22 та у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року у справі №912/225/22, яке відбулося 26 серпня 2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника ТОВ «СПЕКТР-АГРО» адвоката Бонтлаба В.В.: надання пояснень у справі, підтримання правової позиції - 2 200,00 грн;
- додаткова оплата (гонорар успіху адвоката) у зв`язку із прийняттям позитивного для клієнта судового рішення: задоволення скарги (вих. №07-2/08 від 07 серпня 2024 року) на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року у справі №912/225/22 та у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року у справі №912/225/22 -5 100,00 грн.
Стягувач і бюро в зазначеному акті погодили, що вартість однієї години правничої допомоги бюро складає 1 500,00 грн, участь у судовому засіданні - 2 200,00 грн та додаткова оплата (гонорар успіху адвоката) у випадку прийняття позитивного для клієнта рішення (задоволення скарги) - 5 100,00 гривень; загальна вартість наданої правничої допомоги за актом приймання-передачі визначена у 14 050 грн.
4) копію виписки з ЄДР щодо Адвокатського бюро «Василя Бонтлаба», копію рішення засновника Адвокатського бюро «Василя Бонтлаба» від 12.12.2018 про створення бюро, копію наказу Адвокатського бюро «Василя Бонтлаба» від 12.12.2018 № 1.
Загальне правило розподілу судових витрат визначено в частині четвертій статті 129 Кодексу. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено судове рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України.
Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в статті 627 Цивільного кодексу України.
Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Суд ураховує, що матеріалами справи підтверджується факт отримання стягувачем послуг адвоката та понесення ним витрат у суді, а саме: адвокатом подано та підписано скаргу. Також адвокат стягувача брав участь у засіданні, яке відбулося 26.08.2024.
Наведене свідчить про реальність надання адвокатом Бонтлабом В.В. правової допомоги стягувачеві у цій справі та понесення витрат на таку допомогу.
Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд ураховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Наведені вище принципи застосовуються і у випадку наявності угод, які передбачають "гонорар успіху".
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходило клопотань у порядку частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката. Зокрема, в прохальній частині відзиву на заяву про покладення судових витрат Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.
Одночасно, в частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їхню необхідність.
Суд ураховує, що правова допомога, про стягнення витрат на яку просить стягувач, надавалася в суді щодо розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця, а не по суті спору.
Скарга стягувача була розглянута в одному судовому засіданні.
Задовольняючи скаргу, суд в ухвалі від 26.08.2024 погодився не з усіма аргументами скарги, якими стягувач обґрунтовував бездіяльність державного виконавця.
Обсяг доданих до скарги доказів, якими обгрунтована бездіяльність державного виконавця, не є значним.
Також суд ураховує, що стягувач вдруге оскаржує бездіяльність державного виконавця з примусового виконання наказів Господарського суду Кіровоградської області, виданих у справі № 912/225/22, користуючись при цьому правовою допомогою адвоката Бонтлаба В.В., і частина аргументів на обґрунтування скарг є тотожними, зокрема порушення періодичності перевірки державним виконавцем майнового стану боржників, яке суд установив під час розгляду обох скарг.
За такого вбачається, що підготовка скарги на бездіяльність державного виконавця, розглянутої 26.08.2024, не потребувала від адвоката формування правової позиції «з чистого аркуша», так само як і додаткового вивчення судової практики із спірного питання.
Виконаний у цьому випадку адвокатом обсяг робіт (наданих послуг) не є важким та не потребував значної кількості часу та зусиль, судова практика з відповідних питань є достатньо сталою.
На підставі зазначеного вище, ураховуючи вимоги частини четвертої статті 126, пункту 2 частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що "гонорар успіху" у розмірі 5100 грн не був необхідним у зв`язку з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи та витраченим адвокатом часом і обсягом фактично наданих ним послуг, суд дійшов висновку, що обґрунтованим та розумним розміром компенсації за вказані послуги буде 8 950 грн (заявлена до стягнення сума витрат за винятком «гонорару успіху», тобто 14 050 - 5 100).
За частиною першою статті 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
У заяві про покладення витрат, обгрунтовуючи заявлення відповідних вимог до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач зазначає, що відповідно до Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 за № 1707/5, централізований бухгалтерський облік витрат на утримання відділів державної виконавчої служби здійснюється міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України.
Приймаючи судове рішення про стягнення судових витрат з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд керується таким.
Пункти 7, 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства відносять обов`язковість судового рішення і відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судове рішення (ухвала від 26.08.2024) за результатами розгляду скарги стягувача на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) ухвалене на користь стягувача.
За такого стягувачу мають бути відшкодовані судові витрати. При цьому судове рішення про стягнення витрат, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання і має виконуватися в порядку, передбаченому чинним законодавством.
За змістом частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", за частиною першою статті 2 якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Згідно з пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845), боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".
Відділ примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) є органом державної виконавчої служби в розумінні пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.
Разом з тим, такий відділ є не юридичною особою, а структурним підрозділом Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області, яке, в свою чергу, є структурним підрозділом Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса).
Пункт 13 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, передбачає, що міжрегіональне управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувача, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.
Ураховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відділ примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) не може бути боржником за виконавчим документом про стягнення судових витрат, а відповідні витрати, задля їх реального відшкодування, мають стягуватися з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Суд також ураховує, що відзив Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на заяву про покладення витрат не містить заперечень, пов`язаних із заявленням стягувачем відповідних вимог безпосередньо до нього, а не до відділу.
Отже, з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягають стягненню на користь стягувача витрати на правову допомогу в розмірі 8 950 грн. Решта витрат стягувача на професійну правничу допомогу („гонорар успіху" в сумі 5 100 грн) покладаються на стягувача.
Керуючись статтями 2, 123, 126, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" від 28.08.2024 № 28-1/08 про покладення на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. У задоволенні інших вимог заяви відмовити.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в десятиденний строк з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено і підписано 08.10.2024.
Суддя Б.М. Кузьміна