ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024м. ДніпроСправа № 904/3389/24

За позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, )

до Фізичної особи - підприємця Супрун Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 89 940,46 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Супрун Андрія Миколайовича про стягнення 101 347,51 грн, з яких заборгованість у сумі 80 645,27 грн, 3% річних у сумі 3572,44грн, інфляційні втрати в сумі 12 548,73 грн, пеня в сумі 4 350,49 грн та плата за абонентське обслуговування в сумі 230,58 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 3226/жб/1 від 01 листопада 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/3389/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

22 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від представника відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 у справі №904/3389/24 заяву Фізичної особи підприємця Супрун Андрія Миколайовича залишено без задоволення, розгляд справи продовжено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) учасників справи.

Також 22.08.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог.

Відповідач у відзиві, посилаючись на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, вказує, що власником об`єкта нерухомості за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2 є фізична особа ОСОБА_1 . Тому відповідач вважає, що позовну заяву подано до неналежного відповідача.

Щодо нарахування пені відповідач зазначає наступне. Ураховуючи дату відміни карантину на території України з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 та положення підпункту 4 пункту 3 розділуІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким визначено, що забороняється нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, слід дійти висновку, що нарахування позивачем пені за надані послуги в період з 04.01.2022 по 31.07.2023 є необґрунтованим, а тому в задоволенні позовних вимог у цій частині має бути відмовлено. Крім того, нарахування пені за межами шестимісячного строку суперечить вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

02 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від представниці позивача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими в серпні 2024 року відповідач звернувся до позивача із заявами про перенесення сплачених коштів по договору № 867/жб на договір № 3226/жб/1 на суму 11 407,05 гривень. Заяви задоволено, грошові кошти в сумі 11 407,05 грн перенесено на погашення заборгованості за договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 року. Дану суму рознесено на погашення заборгованості за листопад 2022 року та частково за грудень 2022 року. Ураховуючи викладене, позивач просить врахувати зменшення суми основної заборгованості.

З огляду на викладене та згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в матеріалах справи документами, а рішення підписано без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією в розумінні Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії є комунальною послугою.

На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) загальною площею 267,5 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2 (а.с. 12-14).

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуги з постачання теплової енергії 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Отже, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою - підприємцем Супрун Андрієм Миколайовичем укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (позивачем цьому договору присвоєно №3226/жб/1 від 01.11.2021, далі - Договір), згідно з пунктом 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Згідно з пунктом 30 Договору плата за послугу постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 Договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з пунктом 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Підпунктом 3 пункту 41 Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Факти поставки теплової енергії у період з листопада 2021 року до березня 2024 року підтверджуються актами подачі та припинення подачі теплоносія за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2 (а.с. 15-22):

- акт № 5 від 26.10.2021 про подачу теплоносія;

- акт № 166 від 01.04.2022 про припинення подачі теплоносія;

- акт № 121 від 03.11.2022 про подачу теплоносія;

- акт від 28.03.2023 про припинення подачі теплоносія;

- акт № 367 від 22.11.2023 про подачу теплоносія;

- акт № 276 від 28.03.2024 про припинення подачі теплоносія.

Згідно з актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- № 7922 від 30.11.2021 відповідачеві в листопаді 2021 року поставлено 0,79 Гкал теплової енергії на суму 5 801,27 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02грн з ПДВ (а.с. 30);

- № 12079 від 31.12.2021 відповідачеві у грудні 2021 року поставлено 0,99 Гкал теплової енергії на суму 6 009,42 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02грн з ПДВ (а.с. 32);

- № 2814 від 31.01.2022 відповідачеві в січні 2022 року, з урахуванням акта № 9623 від 02.03.2022 (а.с. 40), поставлено 1,25 Гкал теплової енергії на суму 4 858,08 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн з ПДВ (а.с. 34);

- № 6244 від 28.02.2022 відповідачеві в лютому 2022 року, з урахуванням акта № 9623 від 02.03.2022 (а.с. 40) та акта № 4187 від 30.04.2022 (а.с. 42), поставлено 1,21 Гкал теплової енергії на суму 2 814,40 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн з ПДВ (а.с. 36);

- № 12560 від 31.03.2022 відповідачеві в березні 2022 року, з урахуванням акта № 4187 від 30.04.2022 (а.с. 42), поставлено 1,44 Гкал теплової енергії на суму 9 957,19 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн з ПДВ (а.с. 38);

- № 28147 від 30.11.2022 відповідачеві в листопаді 2022 року поставлено 0,89 Гкал теплової енергії на суму 4 756,39 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн з ПДВ (а.с. 60);

- № 33175 від 31.12.2022 відповідачеві у грудні 2022 року поставлено 1,47 Гкал теплової енергії на суму 7 856,06 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн з ПДВ (а.с. 63);

- № 2825 від 31.01.2023 відповідачеві в січні 2023 року поставлено 1,27 Гкал теплової енергії на суму 6 787,21 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ (а.с. 66);

- № 6510 від 28.02.2023 відповідачеві в лютому 2023 року поставлено 1,3 Гкал теплової енергії на суму 6 947,54 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн з ПДВ (а.с. 69);

- № 9657 від 31.03.2023 відповідачеві в березні 2023 року поставлено 0,61 Гкал теплової енергії на суму 3 260 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34грн з ПДВ (а.с. 74);

- № 26282 від 30.11.2023 відповідачеві в листопаді 2023 року поставлено 0,39 Гкал теплової енергії на суму 2 018,54 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34грн з ПДВ (а.с. 92);

- № 29977 від 31.12.2023 відповідачеві у грудні 2023 року поставлено 1,55 Гкал теплової енергії на суму 7 566,19 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34грн з ПДВ (а.с. 95);

- № 2943 від 31.01.2024 відповідачеві в січні 2024 року поставлено 1,25 Гкал теплової енергії на суму 5 919,78 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 98);

- № 6503 від 29.02.2024 відповідачеві в лютому 2024 року поставлено 0,82 Гкал теплової енергії на суму 3 771,36 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34грн з ПДВ (а.с. 101);

- № 9900 від 31.03.2024 відповідачеві в березні 2024 року поставлено 0,52 Гкал теплової енергії на суму 2 321,84 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34грн з ПДВ (а.с. 104).

Відповідно до актів надання послуг з абонентського обслуговування:

- № 14728 від 30.04.2022 відповідачеві у квітні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн з ПДВ (а.с. 44);

- № 16600 від 31.05.2022 відповідачеві у травні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн з ПДВ (а.с. 46);

- № 18214 від 30.06.2022 відповідачеві в червні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ (а.с. 49);

- № 19902 від 31.07.2022 відповідачеві в липні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ (а.с. 51);

- № 21526 від 31.08.2022 відповідачеві в серпні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ (а.с. 53);

- № 23169 від 30.09.2022 відповідачеві у вересні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ (а.с. 55);

- № 24579 від 31.10.2022 відповідачеві в жовтні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ (а.с. 57);

- № 12083 від 30.04.2023 відповідачеві у квітні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 77);

- № 13864 від 31.05.2023 відповідачеві у травні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 79);

- № 15538 від 30.06.2023 відповідачеві в червні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 81);

- № 17279 від 31.07.2023 відповідачеві в липні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 83);

- № 19343 від 31.08.2023 відповідачеві в серпні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 85);

- № 21228 від 30.09.2023 відповідачеві у вересні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 87);

- № 23039 від 31.10.2023 відповідачеві в жовтні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ (а.с. 89).

Таким чином, у період з листопада 2021 року до березня 2024 року відповідачем за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2 спожито теплову енергію на загальну суму 80 645,27 грн та отримано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 230,58 гривень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 80 645,27 грн заборгованості за постачання теплової енергії за Договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 за період з 01.11.2021 до 31.03.2024, за послугу з абонентського обслуговування в сумі 230,58 грн, пені в сумі 4 350,49 грн, 3% річних у сумі 3 572,44 грн, інфляційних втрат у сумі 12 548,73 гривень.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу по об`єкту, який належить останньому на праві власності, порядок та строк надання цієї послуги, порядок та строк оплати за надану послугу з постачання теплової енергії, наявність заборгованості відповідача перед позивачем, періоди прострочення, наявність/відсутність підстав для стягнення заборгованості з відповідача.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому згідно з ч. 2 ст. 4, ст.ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з умов Договору № 3226/жб/1 від 01.11.2021, строк оплати за поставлену теплову енергію за період з листопада 2021 року до березня 2024 року є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості за Договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Бикова, буд. 3, прим. 2 за послугу з теплопостачання за період з листопада 2021 року до березня 2024 року в сумі 80 645,27 грн та плати за абонентське обслуговування в сумі 230,58 грн відповідач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відзиві відповідач указував, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 належить фізичній особі ОСОБА_1 , а не фізичній особі підприємцю Супруну Андрію Миколайовичу.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Згідно зі ст. 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець, дана справа належить до юрисдикції господарського суду.

Судом установлено, що відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено платіжні інструкції № 1135 від 16.04.2024 на суму 19 572,14 грн, № 1217 від 19.06.2024 на суму 1892,53 грн, № 1223 від 27.06.2024 на суму 2 520 грн, № 1225 від 04.07.2024 на суму 3 010 грн, № 1236 від 13.07.2024 на суму 1 040 грн та № 1239 від 22.07.2024 року на суму 1 060 грн (а.с. 145-147).

Платником за указаними платіжними інструкціями є Фізична особа підприємець Супрун Андрій Миколайович (РНОКПП НОМЕР_1 ), а отримувачем - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (). Крім того, судом установлено, що в рядку «Призначення платежу» зазначених платіжних інструкцій указано «Предоплата за послуги теплової енергії згідно дог 867/жб від 01.11.2021 за беречь 2024р та абонентну плату за бережет 2024р власник нежитлового приміщення Супрун А.Н.».

У додаткових поясненнях, які надійшли до суду 02.10.2024, позивач зазначає, що між відповідачем та Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль», окрім договору, який розглядається в даній справі № 3226/жб/1, укладено ще один договір - № 867/жб.

У серпні 2024 року відповідач звернувся до позивача із заявами про перенесення сплачених коштів за договором № 867/жб на договір № 3226/жб/1 на загальну суму 11 407,05 гривень. Заяви задоволено, грошові кошти в сумі 11 407,05 грн перенесено на погашення заборгованості за договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 року. Дану суму рознесено на погашення заборгованості за листопад 2022 року та частково за грудень 2022 року.

До цих додаткових пояснень долучено довідку стосовно показників заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 та детальний розрахунок суми грошових зобов`язань на 02.10.2024 за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 року.

Тому позивач просить суд урахувати зменшення суми заборгованості та стягнути з відповідача основну суму заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії (місця загального користування) в сумі 69 238,22 грн та плату за абонентське обслуговування в сумі 230,58 гривень.

Ураховуючи вищевикладене, заборгованість за спірний період за теплопостачання в сумі 69 238,22 грн та плата за абонентське обслуговування в сумі 230,58 грн підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 45 Договору № 3226/жб/1 від 01.11.2021 у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати за теплову енергію позивач нарахував та просить суд стягнути за Договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2 пеню в сумі 4 350,49 грн за період з 04.01.2022 до 17.07.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Однак позивачем при нарахуванні пені не враховано ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України (30.04.2023, 31.12.2023, 31.03.2024 - неділя, тобто вихідні дні), а тому останніми днями оплати були 01.05.2023, 01.01.2024, 01.04.2024, відповідно прострочення з 02.05.2023, 02.01.2024, 02.04.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/23911/16, від 22.08.2019 у справі № 914/508/17 та від 12.03.2020 у справі №907/65/18.

Підпунктом 4 пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 визначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який продовжувався постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641 та від 09.12.2020 № 1236.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Господарський суд установив, що послуги, які надані відповідачу з теплопостачання, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Оскільки в Україні постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин, який скасований 30.06.2023, підстави для нарахування пені за період з 04.01.2022 до 30.07.2023 відсутні.

Як зазначено судом вище, карантин скасований 30.06.2023, відповідно з 31.07.2023 нарахування пені обмежується шестимісячним строком від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені, нарахованої за зобов`язаннями, які виникли з 04.01.2022 до 30.07.2023 у зв`язку з тим, що вказаний період підпадав під дію обмежень, установлених підпунктом 4 пункту 3 розділуІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 року.

Ураховуючи вищевикладене, за зобов`язанням, яке виникло у грудні 2022 року, строк оплати за яким настав 31.01.2023, пеня нараховується за період з 31.07.2023 (30 днів після скасування карантину) до 31.07.2023 (обмеження шестимісячним строком від дня, коли зобов`язання мало бути виконано), тобто один день, становить 0,79 грн (7 856,06 грн * 0,01% * 1 день : 100%);

- за зобов`язанням, що виникло в січні 2023 року, строк оплати за яким настав 28.02.2023, пеня нараховується за період з 31.07.2023 до 31.08.2023 і становить 21,72 грн (6 787,21 грн * 0,01% * 32 дні : 100%);

- за зобов`язанням, що виникло в лютому 2023 року, строк оплати за яким настав 31.03.2023, пеня нараховується за період з 31.07.2023 до 02.10.2023 і становить 44,46 грн (6 947,54 грн * 0,01% * 64 дні : 100%);

- за зобов`язанням, що виникло в березні 2023 року, строк оплати за яким настав 01.05.2023, пеня нараховується за період з 31.07.2023 до 01.11.2023 і становить 30,64 грн (3 260 грн * 0,01% * 94 дні : 100%);

- за зобов`язанням, що виникло в листопаді 2023 року, строк оплати за яким настав 01.01.2024, пеня нараховується за період з 02.01.2024 до 01.07.2024 і становить 36,74 грн (2018,54грн * 0,01% * 182 дні : 100%);

- за зобов`язанням, що виникло в лютому 2024 року, строк оплати за яким настав 01.04.2024, пеня нараховується за період з 02.04.2024 до 17.07.2024 і становить 40,35 грн (3 771,36 грн * 0,01% * 107 днів : 100%).

Решта розрахунків пені, а саме: за зобов`язаннями за грудень 2023 року, січень та березень 2024 року є правильними.

Отже, вимога позивача про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 402,20гривень.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути за Договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2, 3% річних у сумі 3 572,44 грн за період з 04.01.2022 до 17.07.2024 року.

Проте позивачем при нарахуванні 3% річних не враховано ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України (30.04.2022, 31.12.2022 - субота, 01.05.2022, 01.01.2023, 30.04.2023, 31.12.2023, 31.03.2024 - неділя, тобто вихідні дні), а тому останніми днями оплати були 02.05.2022, 02.01.2023, 01.05.2023, 01.01.2024 01.04.2024, відповідно прострочення з 03.05.2022, 03.01.2023, 02.05.2023, 02.01.2024, 02.04.2024 року.

Ураховуючи вищевикладене, за період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 94,15 грн (5 801,27 грн * 3% * 198 днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 97,53 грн (6 009,42 грн * 3% * 198днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 78,84 грн (4 858,08 грн * 3% * 198днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 45,68 грн (2 814,40 грн * 3% * 198днів : 366 днів : 100%).

За період з 03.05.2022 до 31.12.2023 3% річних становлять 497,59 грн (9 957,19 грн * 3% * 608 днів : 365 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 161,60 грн (9 957,19 грн * 3% * 198 днів : 366 днів : 100%).

За період з 03.01.2023 до 31.12.2023 3% річних становлять 141,91 грн (4 756,39 грн * 3% * 363 дні : 365 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 77,19 грн (4 756,39 грн * 3% * 198днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 127,50 грн (7 856,06 грн * 3% * 198 днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 110,15 грн (6 787,21 грн * 3% * 198 днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 112,76 грн (6 947,54 грн * 3% * 198 днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.05.2023 до 31.12.2023 3% річних становлять 65,38 грн (3 260 грн * 3% * 244 дні : 365 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 52,91 грн (3 260 грн * 3% * 198днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.01.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 32,76 грн (2 018,54 грн * 3% * 198днів : 366 днів : 100%).

За період з 02.04.2024 до 17.07.2024 3% річних становлять 33,08 грн (3 771,36 грн * 3% * 107днів : 366 днів : 100%).

За інші періоди позивачем 3% річних розраховані правильно.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 3 565,64 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 12 548,73 грн з 04.01.2022 до 17.07.2024 року.

З приводу вказаної вимоги позивача суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

При цьому вказано, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Ураховуючи вищевикладене, позивачем інфляційні втрати розраховані правильно.

Отже, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 12 548,73 гривень.

З урахуванням установлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за Договором № 3226/жб/1 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, буд. 3, прим. 2, 85 985,37 грн, у тому числі заборгованість у сумі 69 238,22 грн, пеня в сумі 402,20 грн, 3% річних у сумі 3 565,64 грн, інфляційні втрати в сумі 12 548,73 грн, плата за абонентське обслуговування в сумі 230,58 грн.

Щодо інших доводів сторін суд указує наступне.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень за застосування практики Європейського суду з прав людини», ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів до неї, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п. 23 рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00) зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A).

Судом досліджені всі документи, які надані сторонами, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень судом до уваги не береться, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 894,77 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Фізичної особи -підприємця Супрун Андрія Миколайовича про стягнення 89 940,46 грн (з урахуванням зменшення позовних вимог) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Супрун Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ) 85985,37 грн (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 37 копійок), у тому числі заборгованість у сумі 69 238,22 грн (шістдесят дев`ять тисяч двісті тридцять вісім гривень 22копійки), пеню в сумі 402,20 грн (чотириста дві гривні 20 копійок), 3% річних у сумі 3565,64грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 64 копійки), інфляційні втрати в сумі 12 548,73 грн (дванадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 73 копійки), плату за абонентське обслуговування в сумі 230,58 грн (двісті тридцять гривень 58 копійок), судовий збір у сумі 2 894,77 грн (дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 77 копійок).

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 04.10.2024.

Суддя В.О. Дичко