ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.2024м. СумиСправа № 920/360/24
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивача Сумської обласної державної адміністрації - Сумської обласної військової адміністрації

до відповідачів: 1. Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

2. Середино - Будської міської ради

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+»

третя особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України

про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні землями оборони

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідачів: 1., 2., 3. не прибули

від третьої особи: не прибув

прокурор: не прибув

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі Середино - Будській міській раді у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Середино - Будської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області.

2. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання незаконним та скасування рішення другої сесії восьмого скликання Середино - Будської міської ради від 29.01.2021 "Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальної громади Середино - Будської міської ради" в частині прийняття у комунальну власність Середино - Будської міської ради земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Середино - Будської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області.

3. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48.4580 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58771292 від 16.06.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) з одночасним припиненням права комунальної власності Середино - Будської міської ради.

4. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання недійсним договору оренди землі № 413 від 27.07.2017 земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48.4580 га, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Агроінвест+".

5. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36864973 від 01.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Агроінвест+".

6. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом зобов`язання Середино - Будської міської ради повернути у державну власність в особі Сумської обласної військової адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48.4580 га.

7. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га в Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

Також, прокурор просить стягнути з відповідачів на користь Сумської обласної прокуратури 26427,69 грн. судового збору, сплаченого при поданні цього позову.

Вимоги прокурора обґрунтовані тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0977 незаконно вибула з державної до комунальної власності, так як вона повністю знаходиться в межах прикордонної смуги, відноситься до земель оборони та може перебувати виключно у державній власності.

09.04.2024 суд відкрив провадження у справі, залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України.

22.04.2024 до суду надійшов відзив на позов відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, у якому відповідач не визнає позов з огляду на наступне:

- спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, так як не була передана у постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України, в наслідок чого не відноситься до категорії земель оборони, а відомості щодо прикордонної смуги в межах даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не зареєстровані.

- постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» (у редакції чинній, на момент формування та розпорядження спірною земельною ділянкою) установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим. З урахуванням особливостей місцевості та інших умов ширина прикордонної смуги може бути змінена обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації Державної прикордонної служби, але вона не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Таким чином, посилання прокурора з приводу того, що прикордонна смуга має бути завширшки 5 кілометрів є помилковим, адже це зазначено у постанові Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147 у редакції від 27.08.2021 року, тобто формування земельної ділянки, укладання договору оренди, передача земельної ділянки до комунальної власності здійснювались у відповідності до норм чинного на час здійснення відповідних дій законодавства, яке не передбачало 5-ти кілометрової прикордонної смуги.

Також, розпорядження Сумської обласної державної адміністрації від 28.08.2018 № 522-ОД та від 11.10.2021 за № 641-ОД прийняті вже після прийняття рішень щодо формування спірної ділянки та надання її в оренду.

- відповідно до статтей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України на виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 499/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності», земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 48,4580 гектара з кадастровим номером :15:000:0977 наказом Головного управління від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» за актом приймання-передачі передана у комунальну власність Середино-Будської територіальної громади Шосткинського району Сумської області. Право власності Середино-Будської територіальної громади зареєстровано від 10.06.2021 за №42522820.

- прокуратура пред`явила, зокрема, вимогу про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі Серидино-Будській міській раді у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Середино-Будської міської ради Шосткинського району Сумської області.

Отже, в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокуратури) до неї самої (в особі Головного управління).

- щодо позовної вимоги відносно скасування реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, аналізуючи чинне законодавство на теперішній час, слід зазначити, що Головне управління не має повноважень вносити будь-які зміни до Державного земельного кадастру, навіть на підставі рішення суду, адже такі зміни можуть вноситись лише державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» у відповідності до зазначених норм законодавства.

Саме по собі скасування реєстрації земельної ділянки в рамках даної справи не призведе до відновлення порушених, на думку прокуратури, прав, а лише призведе до зникнення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, який на думку прокуратури повинен належати державі в особі Сумської ОВА.

У разі скасування реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, будь-які права щодо даної ділянки буде неможливо зареєструвати у Державному реєстрі речових прав.

07.05.2024 прокурор подав відповідь на відзив відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

01.07.2024 представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи та повідомив про те, що підтримує позов прокурора в повному обсязі.

05.08.20204 прокурор подав заяву про закриття провадження у справі у частині позовних вимог про:

- усунення перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання недійсним договору оренди землі № 413 від 27.07.2017 земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+»;

- усунення перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36864973 від 01.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово- промислова компанія «Агроінвест+».

Крім того, просить повернути Сумській обласній прокуратурі судовий збір в сумі 6056,00 грн, сплачений при поданні вищевказаного позову за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Заява прокурора прийнята судом до розгляду (ухвала суду від 21.08.2024).

07.08.2024 до суду надійшло клопотання відповідача 2 - Середино-Будської міської ради - в якому він просить здійснювати розгляд справи за відсутності його представника. Також відповідач 2 повідомив про визнання позову прокурора у повному обсязі та просить повернути прокурору 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до ст. 130 ГПК України.

Суд відповідно до ухвали від 21.08.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.09.2024.

У судове засідання з розгляду справи по суті 30.09.2024 представники позивача, відповідача 1, відповідача 2 та третьої особи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Прокурор подав заяву (вх №5565/24 від 30.09.2024) про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з участю прокурора в розгляді іншої справи. Крім того, просив врахувати, що відповідач 2 визнає позов та просить задовольнити позовні вимоги за виключенням тих, щодо яких подано заяву про закриття провадження у справі. В цій частині прокурор просить закрити провадження у справі.

Представник відповідача 3 - ТОВ «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+» - 25.09.2024 подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (вх №4276), яка судом задоволена (ухвала від 26.09.2024). Заява підписана представником Комар І.А.

У судовому засіданні з`ясувалося, що представник Комар І.А. за заявленою ним електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній у системі відеоконференцзв`язку. Крім цього, представник Комар І.А. не має зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, що унеможливлює його участь у відеоконференцзв`язку.

Відповідно до ч.5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Тому відповідно до ч.1 ст 202 ГПК України суд розглядає справу по суті за відсутності представників сторін, повідомлених про час та місце розгляду справи належним чином.

Щодо підстав звернення з даним позовом до суду Керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивача Сумської обласної державної адміністрації - Сумської обласної військової адміністрації.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у передбачених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, вказаний орган набуває статусу позивача.

У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому

разі набуває статусу позивача (п. 2 ч. 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави; нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

Так, першим з указаних елементів є порушення або загроза порушення інтересів держави Ключовим для застосування норм ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та визначення згаданого елемента є поняття "інтерес держави". У Рішенні від 08.04.1999 № З-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з п. 2 Рекомендації Rес (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19.09.2012 на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач.

Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15.01.2009 у справі "Менчинська проти Росії", заява № 42454/02, п. 35). Земля є унікальним обмеженим природним та базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства, а отже, розподіл землі особливо чутливий до принципів справедливості, розумності й добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. З Цивільного кодексу України).

Передання спірної земельної ділянки до земель комунальної власності, яка у комунальній власності перебувати не може та є виключно власністю держави і використовується для захисту державного кордону, беззаперечно свідчить про порушення інтересів держави, оскільки це зачіпає інтереси Українського народу.

Захист від порушень права власності Українського народу безперечно належить до сфери державного інтересу й повинен забезпечуватись усіма передбаченими Конституцією України правовими механізмами, у тому числі через представництво інтересів держави в суді органами прокуратури.

Варто зауважити, що в умовах сьогоднішньої повномасштабної війни з російською федерацією та запровадженого воєнного стану питання забезпечення безпеки нашої держави набуває надзвичайно важливого значення.

Створення перешкод у користуванні земельними ділянками прикордонної смуги для органів Прикордонної служби України призводить до зволікання у спорудженні захисних об`єктів на кордоні з ворогом нашої Держави, що може привести до фатальних наслідків.

З огляду на викладене для інтересів держави важливим є питання збереження земель оборони та їх використання для забезпечення безпеки держави.

Разом з тим питання законності використання майна та земельних ділянок оборони, перебуває на особливому контролі держави.

У цьому випадку звернення прокурора з позовом зумовлено тим, що внаслідок оформлення права комунальної власності на спірну земельну ділянку,яка згідно наведених вище вимог законодавства не може перебувати у комунальній власності, держава протиправно позбавлена будь-якої можливості повноцінно реалізовувати права власника щодо свого майна.

Слід наголосити, що пред`явлення цього позову зумовлене виключно необхідністю поновлення прав і законних інтересів держави, порушених внаслідок неправомірного оформлення права комунальної власності на земельну ділянку державної форми власності, яка відноситься до земель оборони.

Другим елементом, який становить невід`ємну частину підстав представництва прокурором інтересів держави, є нездійснення чи неналежне здійснення захисту порушених інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також його відсутність. Конституційним Судом України у рішенні від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 вказано, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

За змістом ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Передумовою участі органів та осіб, передбачених ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом. При визначенні цього елемента підлягає з`ясуванню питання наявності чи відсутності органу, уповноваженого здійснювати захист порушених інтересів держави, у тому числі у судовому порядку.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Сумська обласна військова адміністрація згідно з покладеними на неї завданнями розпоряджається землями оборони, які перебувають виключно у державній власності.

Отже, держава як власник земель оборони делегувала Сумській обласній військовій адміністрації повноваження щодо здійснення права власності від її (держави) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, визначених законом.

Листами від 05.12.2023 № 55/1-6421 вих-23 та 14.12.2023 № 55/1-6583 вих-23 Шосткинською окружною прокуратурою повідомлено Сумську обласну військову адміністрацію про виявлені порушення земельного законодавства.

У відповідь на зазначені листи Сумська обласна військова адміністрація листами від 11.12.2023 № 01-22/14534, 27.12.2023 № 10942-23 повідомила, що ситуація, яка склалась щодо спірної земельної ділянки не потребує вжиття додаткових заходів, зокрема у судовому порядку.

З вказаних листів вбачається, що заходи щодо усунення перешкод у здійсненні права розпорядження землями оборони Сумською обласною військовою адміністрацією не вживались.

Вказане свідчить про нездійснення суб`єктом владних повноважень захисту законних інтересів держави та відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру та пред`явлення відповідного позову, ураховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними.

Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під «нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій», у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. При цьому враховуються висновки Верховного Суду, зроблені при розгляді інших справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, постанови від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17-ц, № 924/1256/17).

На думку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу та органу місцевого самоврядування може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько - правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, віно бов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та Верховного суду від 30.07.2020 справа № 904/5598/18).

За таких обставин, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого виконувати функції держави у спірних правовідносинах - Сумської обласної військової адміністрації.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Шосткинською окружною прокуратурою попередньо, до звернення до суду, повідомлено Сумську обласну військову адміністрацію про намір звернення до суду з цим позовом листом від 27.03.2024 № 55/1-1540 вих-24, який додається до позовної заяви.

Таким чином, прокурор, звертаючись з позовом, зазначив підстави для представництва прокурором інтересів держави та підтвердив їх наявність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.05.2017 за Державою зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

27.07.2017, за результатами проведення земельних торгів між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+» (далі за текстом ТОВ «ТПК «Агроінвест+») укладено договір оренди землі № 413 земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га строком на 7 років.

На підставі вказаного договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.08.2017 за № 22123186 зареєстровано право оренди ТОВ «ТПК «Агроінвест+» на цю земельну ділянку.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Середино - Будській міській раді у комунальну власність передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4610,1538 га, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га.

Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 10.12.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області на підставі наказу від 10.12.2020 № 32-ОТГ передано із державної власності, а Середино - Будською міською радою прийнято у комунальну власність земельні ділянки згідно з додатком, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га.

Рішенням Середино-Будської міської ради другої сесії восьмого скликання від 29.01.2021 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальної громади Середино-Будської міської ради» до комунальної власності Середино-Будської міської ради прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4610,1538 га, які розташовані за межами населених пунктів, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га.

Право комунальної власності територіальної громади, Середино - Будської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.06.2021 за № 42522820.

Відповідно до листа Північної регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» від 03.01.2024 № 1/01-09 та доданих до нього графічних матеріалів земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0977 перебуває у межах державного кордону України з російською федерацією та розташована безпосередньо поряд з ним.

Також у цьому листі зазначено, що демаркація кордону України на території Сумської області виконувалася у 2011 році ДП «Сумигеодезкартографія», тобто межі державного кордону України на момент формування, надання в оренду та вибуття з державної власності спірної земельної ділянки були вже визначені.

Крім цього, з вказаних графічних матеріалів вбачається, що відстань від найвіддаленішої точки спірної земельної ділянки до державного кордону становить 1006,94 метри.

Відповідно до графічних матеріалів, що міститься у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для подальшого продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Середино - Будської міської ради, розробленому у 2017 році сертифікованим інженером-землевпорядником Костенко І.І. (сертифікат інженера-землевпорядника № 002149 від 23.01.2013) державного підприємства «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» спірна земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га однією стороною від Б до В межує з російською федерацію та прилягає впритул до державного кордону.

Аналогічна інформація міститься у Державному земельному кадастрі, про що свідчить додаток до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 (кадастровий план земельної ділянки).

Згідно з листом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) від 22.12.2023 № 71/14827-23-вих за результатами опрацювання геопорталу Національної інфраструктури геопросторових даних встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га знаходиться у прикордонній смузі Державного кордону України.

Також про це свідчить схема розташування земельної ділянки в графічному вигляді, додана до цього листа.

Отже, вказані документи та листи уповноважених органів підтверджують, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0977 межує з російською федерацією, тобто розташована впритул до державного кордону та в межах прикордонної смуги.

Відповідач 1 - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області - у відзиві на позов заперечує факт наявності правового статусу спірної земельної ділянки як ділянки земель оборони.

Однак, суд критично оцінює заперечення відповідача 1, а саме:

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно зі ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

У відповідності до ч. ч. 1 - 4 ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.

У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з російською федерацією і республікою білорусь - шириною до 2 кілометрів (ч. 3 статті 77 в редакції станом на цей час).

Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Частиною 3 ст. 77 Земельного кодексу України в редакція яка діяла на дату вибуття спірної земельної ділянки з державної власності встановлено, що у межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 115 Земельного кодексу України та ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони» уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Розмір та правовий режим прикордонної смуги встановлюється відповідно до закону.

Згідно з ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, серед інших, належать землі оборони.

Відповідно до преамбули Закону України «Про використання земель оборони» цей Закон визначає правові засади і порядок використання земель оборони.

Отже, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони» військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони» уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель.

Землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.

Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюються відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про державний кордон України" (в редакції станом на дату вибуття спірної земельної ділянки з державної власності) визначено, що державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Статтею 22 цього закону передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 "Про прикордонний режим" (в редакції станом на дату вибуття спірної земельної ділянки з державної власності) установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим. З урахуванням особливостей місцевості та інших умов ширина прикордонної смуги може бути змінена обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації Державної прикордонної служби, але вона не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів; лінія інженерних прикордонних споруджень - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів; прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень (п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого вищевказаною постановою № 1147).

У постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №297/1395/15-ц, від 26.10.2020 у справі № 297/1408/15-ц, від 26.07.2023 у справі № 454/2498/19 викладено висновок, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прикордонної смуги необхідно виходити із її нормативних розмірів, встановлених статтею 22 Закону України мПро державний кордон України" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим". Не розроблення та не затвердження окремого проекту землеустрою щодо встановлення прикордонної смуги не свідчить про її відсутність, оскільки розміри (ширина) прикордонної смуги встановлені законом.

Разом з тим, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 "Про прикордонний режим" в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 890 від 04.08.2021, яка є чинною і на даний момент, установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 "Про прикордонний режим" (в редакції станом на дату вибуття спірної земельної ділянки з державної власності) з урахуванням особливостей місцевості та інших умов ширина прикордонної смуги може бути змінена обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації Державної прикордонної служби, але вона не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Так, згідно з розпорядженням Сумської обласної державної адміністрації від 28.08.2018 № 522 - ОД «Про визначення ширини прикордонної смуги у Сумській області» (станом на дату прийняття наказу від 10.12.2020 № 32- ОТГ) з метою захисту національної безпеки на державному кордоні України, було визначено ширину прикордонної смуги в межах Сумської області вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах прилеглих до кордону територій, де запроваджується прикордонний режим, 10 кілометрів від лінії державного кордону в тил території України, але не менше ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

У подальшому розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації № 641-ОД від 11.10.2021 прикордонну смугу в межах Сумської області визначено шириною 5 кілометрів.

Отже, станом на дату прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області наказу Г оловного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», рішення другої сесії восьмого скликання Середино - Будської міської ради від 29.01.2021 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальної громади Середино - Будської міської ради» та державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку розпорядженням Сумської обласної державної адміністрації від 28.08.2018 № 522-ОД «Про визначення ширини прикордонної смуги у Сумській області» ширину прикордонної смуги в межах Сумської області вздовж державного кордону встановлено шириною десять кілометрів.

Беручи до уваги вищевикладене, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, відносяться до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також відносно них встановлено спеціальний режим використання.

Встановлення факту розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про належність вказаної ділянки до земель оборони в силу законодавчого визначення цільового призначення земель, розташованих у межах прикордонної смуги.

Таким чином, суд погоджується із позицією прокурора про належність земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 до земель оборони.

Вибуття земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 з державної до комунальної власності відбулось всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, ст. ст. 77, 84, 117, 122 Земельного кодексу України, оскільки вона повністю знаходиться в межах прикордонної смуги, відноситься до земель оборони та може перебувати виключно у державній власності.

Також усталена практика Верховного Суду свідчить про те, що землі оборони у межах прикордонної смуги не можуть передаватися у комунальну або приватну власність.

Так, Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц залишено без змін судові рішення про задоволення позовних вимог прокурора про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Закарпатській області та повернення в державну власність земельної ділянки з чужого незаконного володіння з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 77, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі оборони належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 163/2369/16-ц підтверджено доводи позовних вимог прокурора про те, що землі у межах прикордонної смуги належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність.

При цьому, суд касаційної інстанції визнав обґрунтованим посилання прокурора на рішення органів державної влади (місцевого самоврядування) про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема постанови обласної Рада депутатів Трудящих Волинської області № 39/599 від 15.09.1946, якою в межах Волинської області встановлено 2 кілометрову та 800 метрову прикордонні смуги.

Аналогічними чином постановою Верховного Суду від 26.10.2020 у справі №297/1408/15-ц також визнано обґрунтованим посилання на рішення органів державної влади про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема постанови Закарпатського обласного виконавчого комітету від 28.09.1946 «Про введення 800 метрової прикордонної смуги в межах Закарпатської області».

У постанові Верховного Суду від 23.07.2020 у справі № 910/19932/17 зазначено, що "Колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про її належність до земель оборони".

Щодо вимог про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.12.2020 №32-ОТГ та рішення Середино-Будської міської ради від 29.01.2021.

З ч. ч. 1, 2, 6, 7 ст. 20 Земельного кодексу України вбачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 5 вказаної статті обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до листа Сумської обласної військової адміністрації від 11.12.2023 № 01-22/14534 вказаним органом як розпорядником земель рішення про вилучення спірної земельної ділянки з державної власності, зміни її цільового призначення з земель оборони на землі сільськогосподарського призначення, передачу їх у комунальну власність не приймались.

Зі ст. 20 та ст. 122 Земельного кодексу України вбачається, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, органи місцевого самоврядування взагалі не наділені повноваженнями щодо вилучення, зміни цільового призначення та інвентаризації земель оборони.

Таким чином, наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га із земель державної власності до земель комунальної власності, рішення Середино - Будської міської ради другої сесії восьмого скликання від 29.01.2021 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальної громади Середино-Будської міської ради» в частині прийняття у комунальну власність вказаної земельної ділянки прийняті в порушення вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 3, 15-1, 17, 20, 77, 122 Земельного кодексу України, ст. З Закону України «Про використання земель оборони» та поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та Середино - Будської міської ради, що визначені ч. ч. 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України.

Статтею 21 Земельного кодексу України передбачено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Положення ст. 152 Земельного кодексу України визначають, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не мало повноважень передавати спірну земельну ділянку суб`єкту господарювання в оренду та надалі із земель державної власності до земель комунальної власності, а Середино - Будська міська рада не правомочна приймати цю спірну земельну ділянку до земель комунальної власності, то фактично така передача не відбулась, статус цієї земельної ділянки не змінився до теперішнього часу.

Отже, вказані наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в частині передачі спірної земельної ділянки із земель державної власності до земель комунальної власності, рішення Середино - Будської міської ради в частині прийняття у комунальну власність спірної земельної ділянки, на підставі яких цю спірну земельну ділянку зареєстровано як ділянку комунальної власності, підлягають визнанню незаконними та скасуванню у порядку, визначеному ст. ст. 16, 21, 393 Цивільного кодексу України та ст. ст. 152, 155 Земельного кодексу України.

Щодо вимог про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права комунальної власності та державної реєстрації земельної ділянки.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Право на звернення за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, встановлено нормами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Фізичне зайняття обмежено оборотоздатних земель та їх використання особою, яка з огляду на вимоги законодавства не могла набувати прав власності чи користування ними, не позбавляє права володіння ними дійсного власника таких земель, але створює останньому перешкоди у здійсненні ним охоронюваного законом права користування своїм майном.

Навіть у випадку оформлення права приватної або ж комунальної власності на виведені з цивільного обороту земельні ділянки, такий власник не набуває статусу одноособового володільця спірним майном, оскільки за Українським народом зберігається його право на землю, що є об`єктом права власності народу, і таке право залишається не припиненим.

Таким чином, у разі фізичного зайняття обмежено оборотоздатних земель та оформлення речових прав на них відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Предмет негаторного позову становить вимога власника майна до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, яка має закріплений у законодавстві статус обмежено оборотоздатної.

При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до земельної ділянки та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14 та від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 вказані можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорювання відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту у негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій).

Спірна земельна ділянка, яка на цей час перебуває у комунальній власності Середино - Будської міської ради не може використовуватись як земельна ділянка сільськогосподарського призначення та бути передана фізичним чи юридичним особам у власність та користування, оскільки в силу наведених вище вимог законодавства вона не може перебувати у приватній чи комунальній власності.

З огляду на викладене порушені права та законні інтереси держави підлягають захисту шляхом зобов`язання Середино - Будської міської ради усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Така позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц та від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Частиною 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Отже, державна реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58771292 від 16.06.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) підлягає скасуванню з одночасним припиненням права комунальної власності Середино - Будської міської ради.

Також, частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Так, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Основними принципами на яких базується Державний земельний кадастр є зокрема, принцип об`єктивності, достовірності та повноти внесених відомостей.

Об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка (ст. 10 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Статтею 11 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до

Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру;координати поворотних точок меж; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); нормативна грошова оцінка та інші.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр», документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру мають відповідати законодавству.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Як вже було встановлено судом вище, під час формування та реєстрації спірної земельної ділянки невірно визначено її категорію та цільове призначення.

Так, згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га належить на праві комунальної власності Середино-Будській міській раді, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Слід наголосити, що ці відомості щодо категорії та цільового призначення спірної земельної ділянки суперечать її правовому режиму, як такої, що належить до земель оборони, оскільки, за законом такий правовий режим пов`язаний із фактом її перебування в межах прикордонної смуги.

Крім цього, земельні ділянки оборони можуть перебувати виключно у державній власності.

Наявність відомостей щодо спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинна перебувати спірна земельна ділянка, оскільки реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки за категорією землі сільськогосподарського призначення відносить її до земель комунальної власності, що суперечить положенням ст.ст. 77, 83 та п. 24 «Перехідних положень» Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», п. п. 3 п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Аналогічні вимоги передбачені ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Частинами 2, 4 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки відкривається поземельна книга. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 50 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 встановлено, що поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Згідно з п. 57 вказаного порядку поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 1562 цього Порядку.

Враховуючи викладене, для забезпечення державі реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки необхідно усунути перешкоди у користуванні нею шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям поземельної книги, оскільки при реєстрації останньої як ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не враховано, що вона розташована в законодавчо встановлених межах прикордонної смуги, внаслідок цього належить до земель оборони та може перебувати виключно в державній власності.

У такому разі, на підставі рішення суду про усунення перешкод у реалізації права власності на земельну ділянку оборони шляхом скасування її реєстрації в Державному земельному кадастрі, належний власник, у даному випадку держава в особі Сумської обласної військової адміністрації у встановленому законом порядку матиме змогу оформити право на земельну ділянку у своїх межах, площі та цільовому призначенні.

При цьому, скасування державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі є ефективним способом захисту порушених прав держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельної ділянки.

Таким чином, з метою забезпечення відновлення порушених інтересів держави, прокурором обрано правильний спосіб захисту, який безпосередньо передбачений законом.

Щодо вимог про визнання недійсним договору оренди землі №413 від 27.07.2017 та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки

05.08.2024 до суду від прокурора надійшла заява про закриття провадження у справі у частині вимог про:

- усунення перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання недійсним договору оренди землі № 413 від 27.07.2017 земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+»;

- усунення перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36864973 від 01.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово- промислова компанія «Агроінвест+».

Крім того, просить повернути Сумській обласній прокуратурі судовий збір в сумі 6056,00 грн, сплачений при поданні вищевказаного позову за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Заява обґрунтованими тим, що відповідно до п. 8 договору оренди землі № 413 від 27.07.2017, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+» (далі за текстом ТОВ «ТПК «Агроінвест+») спірний договір укладено строком на 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі закінчився 28.07.2024.

Крім цього, встановлено, що рішенням двадцять третьої сесії восьмого скликання Середино-Будської міської ради від 25.07.2024 ТОВ «ТПК «Агроінвест+» відмовлено у поновленні спірного договору оренди землі.

Державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «ТПК «Агроінвест+» на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га на підставі вказаного рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено 29.07.2024 (відомості внесено до реєстру 01.08.2024, індексний номер рішення 74378533).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Частинами 1 та 2 ст. 5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

А відтак спір, переданий на вирішення суду з дотриманням правил юрисдикції та підсудності, має бути розглянутий по суті заявлених позовних вимог. При вирішенні спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установлених обставин вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Тобто, якщо позивач, у даному випадку прокурор, дотримався передбаченого процесуальним законодавством порядку звернення до суду за захистом порушених, оспорюваних чи невизнаних прав з урахуванням вимог Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» (зокрема ст. 24 цього Закону), то в такому зверненні може бути відмовлено виключно з підстав, установлених законом.

Наявність повноти судового захисту залежить від дій суду, який відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України повинен справедливо, неупереджено та своєчасно вирішити спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, ураховуючи частину третю цієї ж статті.

Закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, оскільки строк дії спірного договору оренди землі закінчився 28.07.2024, а рішенням двадцять третьої сесії восьмого скликання Середино-Будської міської ради від 25.07.2024 ТОВ «ТПК «Агроінвест+» відмовлено у поновленні спірного договору оренди землі; державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «ТПК «Агроінвест+» на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га на підставі вказаного рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено 29.07.2024 (відомості внесено до реєстру 01.08.2024, індексний номер рішення 74378533), суд закриває провадження у справі в частині зазанчених позовних вимог прокурора відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Розподіл судових витрат між сторонами.

За результатами розгляду справи із шести заявлених прокурором позовних вимог немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру, за які сплачено 26427 грн 69 коп. судового збору, судом задоволено чотири немайнові вимоги та одну майнову вимогу.

Щодо двух вимог немайнового характеру провадження у справі було закрите, а прокурором заявлене клопотання про повернення з державного бюджету судового збору у розмірі 6056 грн 00 коп. відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Щодо повернення судового збору

Враховуючи те, що сплачені прокурором кошти за подання позовної заяви були зараховані до Державного бюджету України, а судом було закрито провадження у справі в частині двох вимог немайнового характеру, то суд вважає правомірним та задовольняє клопотання прокурора про повернення з бюджету судового збору в розмірі 6056 грн 00 коп. (платіжна інструкція №515 від 26.03.2024), про що суд вважає за доцільне постановити ухвалу після набрання рішенням законної сили.

При цьому вимоги, щодо яких провадження у справі було закрито, були заявлені щодо відповідачів 2 та 3, а саме: щодо Середино-Будської міської ради і Товарситва з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+».

Щодо розподілу судових витрат у частині вимог, які було задоволено судом.

Згідно із ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,- на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи той факт, що відносно відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру в Сумській області- була заявлена прокурором одна вимога немайнового характеру, а саме вимога щодо скасування наказу від 10.12.2020 №32-ОТГ, суд покладає на відповідача 1 відшкодування Сумській обласній прокуратурі 3028 грн 00 коп. судового збору.

Щодо відповідача 2 - Середино-Будської міської ради - було заявлено три вимоги немайнового характеру, а загальний розмір сплаченого прокурором судового збору за ці вимоги склав 17343 грн 69 коп. Однак, враховуючи визнання відповідачем 2 позову, суд відшкодовує прокуратурі судовий збір за рахунок відповідача 2 у розмірі 8671 грн 85 коп., та судовий збір у розмірі 8671 грн 85 коп. (50%) повертається прокуратурі з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивача Сумської обласної державної адміністрації - Сумської обласної військової адміністрації до відповідачів: 1. Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, 2. Середино - Будської міської ради, 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+», за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні землями оборони - задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.12.2020 № 32-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі Середино - Будській міській раді у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Середино - Будської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області.

3. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання незаконним та скасування рішення другої сесії восьмого скликання Середино - Будської міської ради від 29.01.2021 "Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальної громади Середино - Будської міської ради" в частині прийняття у комунальну власність Середино - Будської міської ради земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Середино - Будської об`єднаної територіальної громади Шосткинського району Сумської області.

4. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48.4580 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58771292 від 16.06.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) з одночасним припиненням права комунальної власності Середино - Будської міської ради.

5. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом зобов`язання Середино - Будської міської ради повернути у державну власність в особі Сумської обласної військової адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48.4580 га.

6. Усунути перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га в Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

7. Провадження у справі у частині вимог про:

- усунення перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом визнання недійсним договору оренди землі № 413 від 27.07.2017 земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Агроінвест+»;

- усунення перешкоди державі в особі Сумської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою оборони шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0977 площею 48,4580 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36864973 від 01.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244) з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово- промислова компанія «Агроінвест+» - закрити.

8. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Революції Гідності, 32, м. Суми, 40022, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г. Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, ) 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

9. Стягнути з Середино-Будської міської ради (вул. Центральна, 25, м. Середина-Буда, Шосткинський район, Сумська область, 41000, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г. Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, ) 8671 грн 85 коп. витрат по сплаті судового збору.

10. Повернути Сумській обласній прокуратурі з Державного бюджету 14727 грн 84 коп. судового збору, про що постановити ухвалу після набрання рішенням законної сили.

11. Видати Сумській обласній прокуратурі накази після набрання рішенням законної сили.

12. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

13. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.10.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко