РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2024Справа № 910/8895/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМ-АВТОТРАНС»

про стягнення 15 168, 84 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМ-АВТОТРАНС» про стягнення 15 168, 84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ "СК "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №ЕР-203264709, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "МАН 8.150" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "СК "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА", позивачем заявлено до відповідача регресний позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15 168, 84 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 відкрито провадження у справі №910/8895/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 22.07.2024, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 22.07.2024 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 серпня 2021 року о 10 годині 09 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «МAN» д.н.з. НОМЕР_1 , на Шосе Бориспільське 19 км в м. Києві перед виїздом не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, що призвело до того, що під час руху в транспортному засобі відірвалося заднє колесо, яке скоїло зіткнення з транспортним засобом «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Позивач стверджує, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07.10.2021 у справі №753/17648/21 водія транспортного засобу «МAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штарфу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «MAN 8.150» державний номерний знак НОМЕР_3 застрахована в ПАТ «СК «УСГ» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203264709.

На підставі Акту огляду транспортного засобу від 20.08.2021, ремонтної калькуляції № ВМ8100BI від 20.08.2021, страхового акту № ДКЦВ-23303 від 3 вересня 2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування позивач здійснив виплату власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 15 168,84 грн.

Оскільки страхувальником за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203264709 (забезпечений транспортний засіб «MAN 8.150» державний номерний знак НОМЕР_4 ) є ТОВ «ПМ-АВТОТРАНС», у відповідності до підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «СК «УСГ» звернулося з регресним позовом до відповідача, як до страхувальника за полісом № ЕР/203264709 про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 15 168,84 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

18.08.2021 на Шосе Бориспільське, 19 км, у місті Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «МAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Renault Trafic» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно із постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2021 у справі №753/17648/21, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , пунктів 2.3а, 2.3д Правил дорожнього руху.

Водій транспортного засобу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перед виїздом не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, що призвело до того, що під час руху в транспортному засобі відірвалося заднє колесо, яке скоїло зіткнення з транспортним засобом «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2021 у справі №753/17648/21 визнано винним водія транспортного засобу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "СК "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (позивача у справі) згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203264709.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн та франшизу у розмірі 0,00 грн.

20.08.2021 власник транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно із ремонтною калькуляцією № НОМЕР_2 від 20.08.2021 та розрахунком суми страхового відшкодування від 03.09.2021 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті пошкодження становить 15 168,84 грн.

03.09.2021 позивачем був складений та підписаний страховий акт №ДКЦВ-23303, згідно з яким пошкодження транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 15 168,84 грн.

Позивач здійснив власнику транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виплату страхового відшкодування у сумі 15 168,84 грн, що підтверджується платіжним дорученням №23497 від 03.09.2021.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, як власник транспортного засобу, водій якого скоїв дорожньою-транспортну пригоду, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку із вище наведеним, позивач на підставі підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 15 168,84 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема, статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, відшкодування шкоди, що заподіяна третій особі здійснюється у порядку, що встановлений зазначеним Законом.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачем на виконання зобов`язань за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203264709, предметом якого є страхування транспортного засобу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 було відшкодовано на користь потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 15 168,84 грн.

Правила щодо регресного позову страховика встановлені статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до підпункту 38.1.1. - "г" пункту 38.1. ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що технічний стан транспортних засобів що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2021 у справі №753/17648/21 встановлено, що водій транспортного засобу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перед виїздом не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, що призвело до того, що під час руху в транспортному засобі відірвалося заднє колесо, яке скоїло зіткнення з транспортним засобом «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2021 у справі №753/17648/21 визнано винним водія транспортного засобу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.4, 6 статті 75 ГПК України).

Відповідно до п.п. "а" "д" п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявленого на підставі підпункту г) пункту 38.1.1. статті 38.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регресного позову до страхувальника, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 15 168,84 грн підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМ-АВТОТРАНС».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМ-АВТОТРАНС» (04073, місто Київ, ВУЛИЦЯ Куренівська, будинок 14-б; ідентифікаційний номер 40055359) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА, будинок 32 ЛІТ.А, ідентифікаційний код 30859524) страхове відшкодування у сумі 15 168,84 грн та судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 01.10.2024.

Суддя О.В. Гулевець