ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 вересня 2024 року Справа № 903/639/24
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Коритан Л.Ю.,
за участю представників:
від відповідача: н/з,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Західземлепроект
про ухвалення додаткового рішення
по справі № 903/639/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Західземлепроект, м. Львів
до Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Любомльське лісове господарство
про стягнення 1279311,83 грн.,
рішенням Господарського суду Волинської області від 04.09.2024 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Західземлепроект про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Любомльське лісове господарство 1279311,83 грн.

16.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю Західземлепроект через систему Електронний суд надійшла заява від 16.09.2024 про ухвалення додаткового рішення, в якій товариство просить стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Любомльське лісове господарство на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Західземлепроект 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім цього, позивач просить поновити процесуальний строк на подачу заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У заяві заявник зазначає про те, що повне рішення у справі було складено та підписано 13.09.2024, забезпечено надання загального доступу до рішення суду 13.09.2024; в Електронному суді рішення з`явилось теж 13.09.2024. Справу було розглянуто без участі сторони позивача. З огляду на викладене, позивач посилається на те, що він не зміг звернутися із заявою про відшкодування судових витрат у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Ухвалою суду 17.09.2024 було поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Західземлепроект строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення; постановлено прийняти заяву до розгляду; розгляд заяви призначено у судове засідання на 26.09.2024; запропоновано відповідачу подати суду до 25.09.2024 пояснення по суті поданої заяви.

25.09.2024 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення (заперечення) від 23.09.2024 на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн., а також просить розгляд заяви проводити без участі представника відповідача. На обгрунтування відмови посилається на те, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень впродовж 2023-2024 років позивачем було подано до Господарського суду Волинської області багато однотипних позовів до різних філій ДСГП Ліси України, а тому форма позовної заяви вже була готова і підготовка процесуальних документів не потребувала значного часу на їх виготовлення. Також відповідач зазначає, що на його адресу не надходили документи, які б підтверджували понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило останнього можливості подати клопотання про неспівмірність розміру таких витрат.

В судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, ухвала суду від 17.09.2024 була надіслана до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Оскільки сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, заяву розглянуто за їх відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір таких витрат. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення цих витрат (ч.5, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими представником позивача доказами:

-копією договору про надання правничої допомоги №0303 від 03.03.2024;

- копією акту від 16.09.2024 про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги №0303 від 03.03.2024 року на суму 15000 грн.

До матеріалів справи № 903/639/24 заявником не надано доказів фактичної сплати наданої правничої допомоги на даний момент.

Разом з цим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

З наданих позивачем доказів вбачається, що 03.03.2024 між адвокатом Кулик Р.П. та ТзОВ «Західземлепроект» як клієнтом було укладено договір про надання правничої допомоги №0303, згідно з п.1.1. предметом цього договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту у господарських справах. Для цього клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання: підготувати позовні заяви щодо стягнення дебіторської заборгованості по договорах про надання послуг з метою подання останніх в Господарський суд Волинської області та або Господарський суд Львівської області; здійснювати консультаційний супровід даних справ в господарських судах усіх інстанцій; за необхідності, готувати інші процесуально-судові документи по даних справах в господарських судах усіх інстанцій.

Згідно із п. 4.1. договору сторони дійшли взаємної згоди, що за результатами надання адвокатом правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. Розмір вартості наданих послуг визначається за взаємною згодою сторін. В акті вказується обсяг наданих бюро послуг та їх вартість. Акт надсилається клієнту бюро поштою або електронною поштою.

На виконання умов договору про надання правничої адвокат Кулик Р.П. надав наступні послуги згідно з актом про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги №0303 від 03.03.2024 року від 16.09.2024:

- з`ясування фактичних обставин справи,

- вивчення наданих документів,

- підготовка позовної заяви,

- підготовка відповіді на відзив,

- підготовка клопотань про розгляд справи без участі представника позивача,

- здійснення консультативного супроводу справи у період перебування останньої на розгляді у Господарському суді Волинської області.

Загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно з актом від 16.09.2024 становить 15000 грн.

Для включення всієї суми витрат на професійну правничу допомогу, яка узгоджена адвокатом та клієнтом у договорі, та сплачених позивачем адвокату для відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Оцінка тих чи інших витрат сторін, як судових, здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 903/639/24 не є розумним, виправданим та обгрунтованим як обов`язкової умови для відшкодування цих витрат іншою стороною.

Матеріали справи свідчать про те, що спір, який виник між позивачем і відповідачем, не є складним, підготовка позовної заяви до суду не вимагала від адвоката затрат значного обсягу часу, оскільки згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень впродовж 2023-2024 років позивачем було подано до Господарського суду Волинської області багато однотипних позовів до різних філій ДСГП Ліси України.

На думку суду, витрати позивача на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, проте, їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також із складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З урахуванням позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.07.2022 у справі 910/7765/20, заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, враховуючи складність виконаної роботи, її обсяг та час, витрачений ним на виконання робіт.

Додатково судом враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини цієї справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, витрачений адвокатом час, визначений позивачем розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої у справі №903/639/24, є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності і становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи обсяг наданої представником позивача правової допомоги, на думку суду, до стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову підлягає 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Твердження відповідача про те, що позивач не надіслав документи на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу спростовуються приєднаними до заяви про ухвалення додаткового рішення квитанціями № 1692511 та № 1692512 від 16.09.2024 про доставку документів до електронного кабінету відповідача, а саме: заяви про ухвалення додаткового рішення, виписки з ЄДРПОУ, акту про надання послуг, договору про надання правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Західземлепроект про ухвалення додаткового рішення по справі №903/639/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м.Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9А, ) в особі філії "Любомльське лісове господарство" (44300, Волинська обл., Ковельський район, м. Любомль, вул. Незалежності, буд. 64, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західземлепроект" (79015, Львівська обл., м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, ) 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У решті вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Дата підписання повного тексту додаткового рішення 01.10.2024

Суддя Якушева І. О.