УХВАЛА

м. Київ

07.10.2024Справа № 910/11468/24
Суддя Н.Плотницька, розглянувши заяву Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування" про забезпечення позову, у справі

за позовом Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування"

до Комунального некомерційного підприємства "Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва" виконавчого органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасувати рішення про відміну спрощеної процедури закупівлі

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

18.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування" з вимогами до Комунального некомерційного підприємства "Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва" виконавчого органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасувати рішення про відміну спрощеної процедури закупівлі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення Комунального некомерційного підприємства "Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва" виконавчого органі Київської міської ради про відміну спрощеної закупівлі, оформлене протоколом розгляду тендерної пропозиції по закупівлі з ідентифікатором UA-2024-07-023-011313-а є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки замовник не вказав які саме порушення були ним виявлені.

18.09.2024 до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування" надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 заяву Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування" про забезпечення позову повернуто заявнику.

25.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2024 заяву Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування" про забезпечення позову повернуто заявнику.

30.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Комунальному некомерційному підприємству "Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення договору спрощеної закупівлі на закупівлю робіт: Код ДК 021:2015:71320000-7 - Послуги з інженерного проектування (Роботи з виготовлення проектної документації на стадії Робочий проект по об`єкту: "Капітальний ремонт приміщень корпусу № 6А під створення відділення політравми в Олександрійській клінічній лікарні м, Києва по вул. Шовковичній, 39/1"). Коригування, з переможцем ФОП Кошиним Андрієм Миколайовичем.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що замовником відмінено спрощену закупівлю з ідентифікатором UA-2024-07-23-011313-a з підстав виявлених порушень, без чіткого зазначення які саме порушення були ним виявлені.

Відразу після цього відповідачем було оголошено спрощену закупівлю з ідентифікатором UA-2024-08-16-005142-a із аналогічною назвою і тим самим предметом закупівлі. Єдиним учасником цієї другої закупівлі став ФОП Кошин Андрій Миколайович з остаточною пропозицією 276 046,13 UAH з ПДВ, який також був учасником відміненої першої закупівлі з ідентифікатором UA-2024-07-23-011313-a та не став в ній переможцем.

Отже, Приватне підприємство "Промислове та цивільне будівництво і проектування" не погоджуючись з рішенням відповідача про відміну спрощеної закупівлі, вважає його протиправним, в зв`язку з чим звернулося до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовною заявою про визнання протиправним та скасувати відповідного рішення про відміну спрощеної процедури закупівлі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано належних та достатніх доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, дослідивши надані суду докази та обставини, викладені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає її не обґрунтованою, оскільки, заявником не надано доказів на підтвердження того факту, що невжиття заходів забезпечення порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим поновлення порушених прав позивача, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Промислове та цивільне будівництво і проектування" про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду(частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н. Плотницька