ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" жовтня 2024 р. м.Рівне Справа № 918/822/23(918/932/23)
Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи
до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 )
про стягнення безпідставно отриманих коштів
Заяву представника Янчука Ю.В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
В судовому засіданні приймали участь:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього кошти в сумі 5485500,00 грн.. Даний позов обгрунтовувало є наступним. 17 травня 2010 року було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс". Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" з його заснування та по 16.06.2023 були: ОСОБА_2 , частка якого у статутному капіталі даного товариства становить 52%; ОСОБА_3 , частка якого у статутному капіталі даного товариства становить 24%; ОСОБА_1 , частка якого у статутному капіталі даного товариства становить 24%.
Ухвалою суду від 28.09.2023 матеріали позовної заяви № 918/932/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи № 918/822/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс".
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу №918/822/23(918/932/23) передано судді Марачу В.В., у провадженні якого перебуває справа №918/822/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс".
Ухвалою суду від 24.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на "22" листопада 2023 року.
Ухвалою суду від 22.11.2023 року (в редакції Ухвали суду від 20.12.2023 року) клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Ухвалою суду від 26.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 квітня 2024 року у справі №918/822/23(918/932/23) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів залишено без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відтак, Заява представника ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат прийнята судом до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 03.05.2024 відкладено розгляд Заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи з апеляційної інстанції до Господарського суду Рівненської області.
У зв`язку з поверненням матеріалів справи з апеляційної інстанції до Господарського суду Рівненської області Ухвалою суду від 28.08.2024 розгляд Заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат призначено у судовому засіданні на 17 вересня 2024 року.
У судове засідання 17 вересня 2024 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема, у електронні кабінети сторін та їх представників. Крім того представник ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд Заяви без його участі.
За приписами статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" письмових пояснень на Заяву представника ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат суду не надало.
Розглянувши Заяву представника ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява підлягає частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 квітня 2024 року у справі №918/822/23(918/932/23) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів залишено без розгляду.
При цьому підставою для залишення позову без розгляду стала неявка в судове засідання представника позивача.
Частиною п`ятою статті 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до ч.6 цієї ж статті у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник ОСОБА_1 у відзиві на позов зробив заяву про те, що докази понесення судових витрат, які ОСОБА_1 сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відтак, щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана бов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
При цьому у вказані постанові Об`єднана палата КГС зауважила, що в даному випадку у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.
Крім того у вищевказаній постанові Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.
У даній справі суд встановив, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак ні позивач, ні його повноважний представник у судове засідання, призначене на 16.04.2024, не з`явився. При цьому позивач не повідомив суд про причини своєї неявки в суд, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.
Отже з огляду на вищенаведені правові норми в даному випадку суд доходить висновку, що неявка позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 16.04.2024, неповідомлення суд про причини своєї неявки в суд, не подання заяви про розгляд справи за його відсутності є необґрунтованими діями позивача, які в даному випадку призвели до залишення позову без розгляду.
Відтак у зв`язку з необгрунтованими діями позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Беручи до уваги те, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Подібна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №908/3182/20, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Як вбачається, заявником на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді першої інстанції до справи надано копію Договору про надання правничої допомоги від 10.10.2023 року; копію Додаткової угоди від 19.10.2023 року до Договору про надання правничої допомоги від 10.10.2023 року; копію Акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.04.2024 року з додатком - детальним описом наданих послуг.
Так, у відповідності до умов Договору про надання правничої допомоги від 10.10.2023 (далі по тексту Договір), укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Касаткіним Д.М., останній бере на себе зобов`язання здійснювати захист та/або представництво та/або надавати інші види правничої допомоги клієнту, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду за надання правничої допомоги (п.1.1 договору).
Відповідно до п.4.1. договору, надання адвокатом правничої допомоги за дійсним договором здійснюється за винагородою та є оплатним.
Згідно із пунктом 4.2 договору сторони погодили, що розмір оплати за правничу допомогу, яка надається за дійсним Договором , визначається окремо у Додатковій угоді.
Так, до Договору було укладено Додаткову угоду від 19.10.2023, відповідно до пункту 1 якої, сторони погодили, що оплата за правничу допомогу, яка надається за дійсним договором в рамках справи №918/822/23(918/932/23), під час її розгляду в Господарському суді Рівненської області, складає 75 000,00 гривень.
18 квітня 2024 між сторонами підписаний Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно якого адвокатом була надана правнича допомога:
1. Аналіз матеріалів справи №918/822/23(918/932/23), відповідних документів - кількість затраченого часу 6 год..
2. Підготовка та забезпечення направлення поштовим зв`язком до суду Заяви від 09.11.2023 №09-11/23-1 (з врахуванням часу на очікування відновлення роботи відділення поштового зв`язку з повітряними тривогами) - 1 год.
3. Підготовка та забезпечення направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та засобами поштового зв`язку учасникам справи та до суду відзиву від 02.11.2023 №9-11/23-2 (з врахуванням часу на очікування відновлення роботи відділення поштового зв`язку з повітряними тривогами) - 6 год.
4. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду заяви адвоката про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на судове засідання призначене на 22.11.2023 о 11:00 - 1 год.
5. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду Клопотання від 23.11.2023 про долучення документів до матеріалів справи - 1.
6. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 2.11.2023 о 10:30 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 22.11.2023 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год.
7. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду заяви адвоката про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на судове засідання призначене на 26.12.2023 о 10:00 - 1 год.
8. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду Клопотання від 25.12.2023 №12-25/23-1 про витребування доказів - 1.
9. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду Клопотання від 26.12.2023 №12-26/23-1 про поновлення процесуального строку на долучення доказів - 1 год..
10. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 26.12.2023 о 10:300 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 26.12.2023 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
11. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 23.01.2024 о 11:30 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 23.01.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
12. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду заяви адвоката про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на судове засідання призначене на 20.02.2024 о 14:00 - 1 год..
13. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду Заперечення від 19.02.2024 №02-19/24-1 проти клопотання ТОВ "Традєкс" про призначення судової економічної експертизи - 2 год..
14. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду Пояснення від 19.02.2024 №02-19/24-2 - 2 год..
15. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 20.02.2024 о 14:00 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 20.02.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
16. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 27.02.2024 о 15:30 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 27.02.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
17. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду Пояснення від 08.03.2024 №03-08/24-1 - 1 год..
18. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду Пояснення від 13.03.2024 №03-13/24-1 - 1 год..
19. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду заяви адвоката про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на судове засідання призначене на 20.03.2024 о 10:00 - 1 год..
20. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 20.03.2024 о 10:00 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 20.03.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
21. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду Клопотання від 09.04.2024 №04-09/24-1 - 1 год..
22. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 02.04.2024 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 02.04.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
23. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 09.04.2024 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 09.04.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
24. Підготовка та направлення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи учасникам справи та до суду Пояснення від 16.04.2024 №04-16/24-1 - 1 год..
25. Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні призначеного на 16.04.2024 та участь адвоката в якості представника Клієнта у судовому засіданні 09.04.2024 з врахуванням часу, витраченого на очікування судового засідання - 3 год..
Загальна вартість наданої правничої допомоги клієнту за договором про надання правничої допомоги від 10.10.2023 складає 75 000,00 грн.
Зазначено, що правнича допомога надана адвокатом клієнту у повному обсязі та належним чином. Сторони претензій одна до одної не мають.
Також до матеріалів справи надано Детальний опис наданих послуг за Актом приймання - передачі наданої правничої допомоги від 18.04.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 10.10.2023, в якому детально описано надану адвокатом правничу допомогу.
Законом України "Про адвокатуру та адвокатську дільність" передбачено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську дільність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12).
У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Отже, у даній справі вартість правових послуг, що надаються замовнику встановлена сторонами договору (з урахуванням додаткової угоди від 19.10.2024) у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником відповідача часу, а отже, розмір витрат є визначеним, та становить 75 000,00 грн..
Щодо таких послуг адвоката "як аналіз матеріалів справи №918/822/23(918/932/23), відповідних документів" (включена до п.1 Акту) , підготовка адвокатом відповідного відзиву на позов (включена до п.3 Акту) (кількість витраченого часу всього 12 год.), суд вважає, що такі послуги є єдиним комплексом юридичних послуг, за наслідком яких досягається єдина мета представництва - формування вірної правової позиції клієнта, що знаходить своє вираження у відзиві на позов. А тому такі послуги охоплюються послугою зі здійснення адвокатом підготовки відзиву на позов.
Також завищеними є витрати часу тривалістю 1 година на таку послугу, як "підготовка заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції" (включена до п.4, 7, 12, 18 Акту), оскільки форма та зміст такої заяви є типовими та об`єктивно не потребують витрат часу у зазначеному розмірі.
Завищеними є і заявлені відповідачем витрати часу на особисту участь адвоката у судових засіданнях тривалістю 3 год/засідання, оскільки згідно протоколів судового засідання, що містяться у матеріалах справи, тривалість судових засідань у даній справі не перевищувала 30-40 хвилин.
З огляду на встановлені судом обставини у системному взаємозв`язку з правовими положеннями ГПК України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності, зважаючи на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності суд дійшов висновку про те, що заявлена відповідачем сума відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язана з розглядом справи №918/822/23(918/932/23) у суді першої інстанції в сумі 75 000,00 грн є неспівмірною, а тому до стягнення підлягають понесені відповідачем судові витрати у сумі 37 500,00 грн., що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Разом з тим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції судом у даній справі були враховані висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Суд дійшовши висновку про часткове задоволення заяви відповідача встановив, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є неспіврозмірними з критеріями розумності і обґрунтованості таких витрат, та скористався, з посиланням на частину п`яту статті 129 ГПК України, правом суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, врахувавши при цьому недоведення доказами їх фактичності, неминучості, необхідності саме в тому розмірі, який відповідач та адвокат обумовили.
Згідно із частиною 2 статті 128 ГПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Так, Відповідач зазначає, що ним понесено судові витрати на поштову кореспонденцію, якою до суду та інших учасників справи направлялися процесуальні документи, з метою повноти дотримання принципів змагальності сторін. Зокрема 09.11.2023 - поштові витрати на направлення учасникам справи та до суду копій відзиву від 09.11.2023 №09-11/23-2 на загальну суму 86,00 грн., та поштові витрати на направлення до суду Заяви від 09.11.2023 №09-11/23-1 на суму 43,00 грн... На підтвердження наведеного, до Заяви додано відповідні докази понесення вказаних витрат (чеки про сплату послуг поштового зв`язку, описи вкладення до цінного листа та поштові накладні).
Таким чином, зазначені витрати Відповідача пов`язані із розглядом справи та направлені виключно на спростування вочевидь безпідставних доводів, викладених Повивачем у позові, відтак, вони були неминучими, співмірними та підтвердженими належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини п`ятої статті 130 цього ж Кодексу у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
З огляду на вищенаведене та те, що відповідач довів належними та допустимими доказами факт понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, Заява відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №918/822/23(918/932/23) щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини п`ятої статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 129, 130, 232-235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1.Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №918/822/23(918/932/23) щодо відшкодування судових витрат задоволити частково.
3. В решті вимог Заяви відмовити у задоволенні.
4. Наказ видати після набрання ухвалою законної сили.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали підписано 07 жовтня 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя Марач В.В.