ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 вересня 2024 року Справа № 903/466/24
Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участю секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
по справі № 903/466/24
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк"
про визнання частково недійсними рішень загальних зборів ОСББ,
за участю представників-учасників справи:
від позивача: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ;
від відповідача: Стецюк О. В., адвокат, ордер серія АС № 1098310 від 31.05.2024.
Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.
Відводу складу суду не заявлено.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
14.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" в якому просить визнати недійсними:
- рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" від 11 червня 2020 року, оформлене протоколом №7 від 11.06.2020, в частині затвердження кошторису на 2020 рік (пункт 2 протоколу та порядку денного), яким затверджено кошторис з коефіцієнтом оплати 7,10 грн./м.кв на жилу площу квартир з 01.07.2020р.;
- рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" від 16 грудня 2021 року, оформлене протоколом №9 від 16.12.2021 в частині затвердження кошторису надходжень та витрат на 2022рік (пункт 4 протоколу та порядку денного), яким затверджено Кошторис надходжень та витрат на 2022 рік з розміром відшкодування на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ "Зелений парк" з 01.01.2022 для: квартир та/або нежитлових приміщень з розрахунку 6,50 грн/м.кв.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.09.2024 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" від 11 червня 2020 року, оформлене протоколом №7 від 11.06.2020 в частині п.2 "Затвердження кошторису на 2020 рік з коефіцієнтом оплати 7,10 грн./м.кв на жилу площу квартир з 01.07.2020"; визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" від 16 грудня 2021 року, оформлене протоколом №9 від 16.12.2021 в частині п.4 "Затвердження кошторису надходжень та витрат на 2022 рік з розміром відшкодування на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ "Зелений парк" з 01.01.2022 для: квартир та/або нежитлових приміщень з розрахунку 6,50 грн/м.кв"; стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" на користь ОСОБА_1 6056,00 грн витрат по сплаті судового збору.

20.09.2024 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято заяву ОСОБА_1 від 20.09.2024 до розгляду; розгляд заяви призначено на 30.09.2024; запропоновано відповідачу подати суду: пояснення по суті поданої заяви та наявні докази.

В судовому засіданні 30.09.2024 позивач просив стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; представник відповідача підтримав заперечення щодо витрат через необгрунтованість, що викладені у відзиві на позов, просив відмовити у стягненні 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення подано в межах строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу та зазначив у заяві від 20.09.2024, що такі витрати становлять 5000,00 грн, докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані у встановлений ч.8 ст.129 ГПК України строк.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими позивачем доказами:

- копією договору про надання правничої допомоги від 01.05.2024;

- копією акту від 18.09.2024 прийому-передачі наданої правничої допомоги.

До матеріалів справи № 903/466/24 позивач не надав доказів фактичної сплати наданої правничої допомоги.

Разом із тим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

Дослідивши надані позивачем докази, суд приймає до уваги, що 01.05.2024 між адвокатом Можайком І. О. (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання по виконанню функцій представника позивача у господарському процесі у справі за участю клієнта, за позовом до ОСББ «Зелений парк» про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ «Зелений парк» у Господарському суді Волинської області, Північно-західному апеляційному суді та Верховному Суді та наданню правничої допомоги для захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду (гонорар) за надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 4.1 договору за надання правничої допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за домовленістю у розмірі 5000,00 грн, згідно з обсягом наданих послуг, відповідно до підписаних сторонами актів прийому-передачі наданих правових послуг, незалежно від досягнутого результату.

На виконання умов договору про надання правничої допомоги позивачу надано наступні послуги згідно з актом прийому-передачі наданої правничої допомоги: складання позовної заяви, формування додатків, постійне усне консультування клієнта (1000,00 грн); участь у чотирьох судових засіданнях (по 1000,00 грн кожне).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Надані докази в їх сукупності підтверджують надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 903/466/24 у заявленому обсязі на загальну суму 5000,00 грн.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений договором у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністра-тивного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, від 01.09.2021 у справі №910/13034/ 20.

Аналіз послуг, виконаних адвокатом, аналіз змісту позовних вимог у цій справі та виконаних на їх підтвердження розрахунків дозволяє дійти висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не звертався до суду із клопотанням про зменшення відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Заперечуючи проти зазначених витрат, відповідач не надає доказів для спростування фактів, не наводить власну оцінку наявним у справі доказам.

Крім того, твердження відповідача, що позивач не надіслав документи, які б підтверджували понесенні останнім витрати на правову допомогу, спростовуються матеріалами справи, оскільки до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем долучено квитанції від 20.09.2024, накладну №162 від 20.09.2024 та опис вкладення 20.09.2024 про направлення відповідачу, а саме: заяви про ухвалення додаткового рішення, акту про надання послуг, договору про надання правничої допомоги.

Також у судовому засіданні судом оголошувалась перерва для ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи, інших клопотань ним заявлено не було. Додатково представник відповідача повідомив, що наданого часу їм достатньо для ознайомлення.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення пов`язаних із розглядом справи № 903/466/24 витрат на правничу допомогу підставна та підлягає до задоволення, а заперечення відповідача є безпідставними та необгрунтованими.

На підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з результатів вирішення спору та критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, співмірності, суд вважає, що 5000,00 грн становлять співмірні, розумні та обгрунтовані витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі, тому саме таку суму належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80, 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути із Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелений парк" (проспект Соборності,16в, м.Луцьк, Волинська область, 43026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного

судового рішення

07.10.2024.

Суддя Вороняк А. С.