УХВАЛА

07 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/11845/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Смирнова Ю.М.)

від 14.05.2024,

додаткове рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Смирнова Ю.М.)

від 03.06.2024

та постанови Північного апеляційного господарського суду

(головуюча - Агрикова О.В., судді - Мальченко А.О, Козир Т.П.)

від 28.08.2024

у справі за позовом Акціонерного товариства "Енергетична компанія України"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 169 828 676,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2023 році Акціонерне товариство "Енергетична компанія України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 194 896 572, 43 грн, з яких 184 936 239, 85 грн основного боргу, 7 238 889, 84 грн втрат від інфляції, 2 721 442, 74 грн 3% річних.

2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №2309-01024 від 18.07.2022 в частині оплати електроенергії для врегулювання небалансів у встановлений цим правочином строк.

3. 08.09.2023 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд першої інстанції стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 207 931 344, 22 грн, з яких: 196 571 290, 75 грн основного боргу, 7 699 410, 82 грн інфляційних втрат, 3 660 642, 65 грн 3% річних. Зазначену заяву прийнято місцевим господарським судом до розгляду.

4. 07.02.2024 відповідач подав клопотання про відстрочення виконання рішення суду у справі на 1 рік з дня його прийняття та про зменшення 3% річних на 90%.

5. 16.02.2024 позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив стягнути з відповідача 169 828 676,37 грн, з яких: 154 885 673, 02 грн основного боргу, 8 953 239, 53 грн інфляційних втрат, 5 989 763, 82 грн 3% річних, розрахованих за станом на 13.02.2024. Зазначену заяву прийнято місцевим господарським судом до розгляду.

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2024, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 98 438 831,03 грн основного боргу, інфляційні втрати у розмірі 8 953 239,53 грн, 5 989 763,82 грн 3% річних та судовий збір у розмірі 939 400,00 грн. Провадження в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 56 446 841,99 грн закрито, у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення відмовлено.

7. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що адміністратором розрахунків у системі управління ринком було виставлено рахунки відповідачу за небаланси електричної енергії за спірний період, що мали бути оплачені останнім на користь позивача. Врахувавши сплату відповідачем основного боргу за договором в розмірі 56 446 841, 99 грн після звернення позивача до суду з відповідним позовом, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю предмету спору.

8. Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8 953 239, 53 грн та 5 989 763, 82 грн 3% річних є правомірними та підлягають задоволенню повністю. При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру 3% річних, а наведені у заяві аргументи відповідача не підтверджують наявності виняткових обставин у розумінні статті 331 ГПК України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення, та які б могли бути підставою для відстрочення його виконання.

9. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2024, заяву про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу на суму 72 000,00 грн.

10. Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що витрати позивача у розмірі 72 000,00 грн є співмірні зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову.

11. 17.09.2024 відповідач подав до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить:

- скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених вимог про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 98 438 831,03 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 953 239,53 грн, 3% річних у розмірі 5 989 763,82 грн і прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю;

- скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат повністю.

12. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та установив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, викладених статтею 290 ГПК України, тому наявні підстави для залишення її без руху з огляду на таке.

13. Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

14. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

15. Таким чином правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

16. Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

17. Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

18. У касаційній скарзі скаржник визначив, що підставою касаційного оскарження судових рішень є наявність випадків, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

19. В обґрунтування зазначає, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано:

- висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.01.2024 у справі № 910/7984/22, від 19.02.2020 у справі № 903/181/19, від 06.09.2021 у справі № 910/8775/20, щодо застосування статті 129 та статті 231 ГПК України стосовно розподілу судових витрат при закритті провадження у справі;

- висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц, від 11.06.2020 у справі № 821/227/17, щодо застосування статті 126 ГПК України стосовно розподілу між сторонами інших судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу адвоката).

20. Водночас у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених вимог про стягнення з відповідача основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, і в тексті касаційної скарги посилається на норми Закону України "Про ринок електричної енергії" та статті 614 ЦК України. Проте в цій частині касаційна скарга не містить визначення передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень та відповідного їх обґрунтування.

21. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

22. Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

23. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

24. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

25. Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

26. Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

27. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

28. Скаржник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 503 040,00 грн (1,5 відсотка від 113 381 834,38 грн (оспорюваної суми; але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400,00 грн) х 200 % х 0,8).

29. До касаційної скарги заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

30. Таким чином, скаржнику необхідно сплатити зазначену суму судового збору та надати суду оригінал відповідної платіжної інструкції.

31. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

32. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2024 у справі № 910/11845/23 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 20-21 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншому учаснику справи, надавши суду докази такого надіслання з урахуванням положень статті 42 ГПК України;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 503 040,00 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова