ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 Справа № 917/696/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні з розгляду справи по суті справу

за позовною заявою Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Коперника, 4, м. Львів, 79000

до відповідача Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39607

про стягнення 544 000, 00 грн,

Секретар судового засідання: Ісенко М.В.

за участю представників учасників процесу: відповідно протоколу судового засідання,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України просить суд стягнути з відповідача - Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" - 544 000, 00 грн, з яких 272 000, 00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений на відповідача за рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/81-р/к від 27.08.2020 року, та 272 000, 00 грн пеня за прострочення сплати штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем штрафу, нарахованого відповідно до рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/81-р/к від 27.08.2020 року за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Правовими підставами позовних вимог позивач зазначає ст.56, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 17, 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» тощо.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав докази (а.с. 7-44): копію рішення Адміністративної колегії Відділення від 27.08.2020 № 63/81-р/к, копію листа Відділення від 26.10.2020 № 63-02/4528, список листів рекомендованих Відділення від 26.10.2020 №461, список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» № 24174, копію повідомлення поштового відправлення № 720 АТ «Укрпошта», копію газети «Урядовий кур`єр» від 31.12.2020 № 254 (6868), копію ухвали Господарського суду Львівської області від 05.01.2021 у справі № 914/3411/20, копію ухвали Господарського суду Львівської області від 10.03.2021 у справі № 914/3411/20, копію ухвали Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі № 914/3411/20, копію постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у справі №914/3411/20, копію ухвали Господарського суду Львівської області від 08.07.2021 у справі № 914/3411/20, копію рішення Господарського суду Львівської області від 08.11.2021 у справі № 914/3411/20 та інші.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву вх. № 6637 від 14.05.2024 (а.с. 51-89) та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, стверджуючи наступне:

- останній день сплати штрафу за означеним рішенням позивача припадав на 13.03.2021 року;

- з 05.01.2021 року по 08.11.2021 року рішення оскаржувалося відповідачем в порядку господарського судочинства в межах справи № 914/341/20, строк з 05.01.2021 року (день відкриття провадження у справі № 914/341/20) по 08.11.2021 року (день прийняття рішення у справі № 914/341/20) не може бути включений до періоду обрахування пені;

- перебіг двомісячного строку на виконання означеного рішення позивача починається з 08.11.2021 року, останній день сплати штрафу за означеним рішенням позивача припадав на 08.01.2022 року;

- штраф в сумі 272 000,00 грн сплачено відповідачем 25.11.2021 року платіжною інструкцією № 4653 за 43 дні до закінчення строку на добровільне виконання рішення.

Крім того, відповідач у відзиві зазначає про понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн, на підтвердження чого надає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с. 55).

Правовими підставами заперечень проти позову відповідач зазначає ст. 56, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

На підтвердження обґрунтованості відзиву відповідач надав докази (а.с. 55-89): попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, копію ухвали Господарського суду Львівської області від 05.01.2021 року про відкриття провадження у справі № 914/3411/20, копію рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2021 року у справі № 914/3411/20, копію листа № 40-21/204 від 29.11.2021 року, платіжну інструкцію № 4653 від 25.11.2021 року, копію опису поштового вкладення про направлення Позивачу листа № 40-21/204 від 29.11.2021 року, копію фіскального чеку АТ «Укрпошта», копію накладної 556 АТ «Укрпошта» - 1 (один) арк. доказ в оригінальному примірнику мається у Відповідача, копію договору про надання правової допомоги від 02.05.2024 р., копію довіреності на адвоката Винника Р. О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 605 від 25.07.2008 року.

Позивач надав суду за вх № 7555від 28.05.2024 року заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача до Державного бюджету України 272 000,00 грн пені.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні дії суду.

25.04.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про стягнення 544 000, 00 грн, з яких 272 000, 00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений на відповідача за рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/81-р/к від 27.08.2020 року, та 272 000, 00 грн пеня за прострочення сплати штрафу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2024 справу № 917/696/24 розподілено судді Ківшик О.В

Суд ухвалою від 30.04.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 30.05.2024 року на 09:00 год., встановив сторонам строки для надання заяв по суті спору.

У судовому засіданні 30.05.2024 року суд оголосив протокольну ухвалу про прийняття заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду (вх.№7555 від 28.05.2024) та про перерву в підготовчому засіданні до 25.06.2024 до 09:00 год.

При прийнятті заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду (вх.№7555 від 28.05.2024) суд врахував приписи ст. 46 ГПК України та відповідність означеної заяви процесуальними нормам.

У судовому засіданні 25.06.2024 року суд оголосив протокольну ухвалу про задоволення заяви позивача вх. № 8844 від 25.06.2024 року про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.08.2024 року на 11:30.

У зв`язку з перебуванням судді Ківшик О.В. у відпустці засідання суду 08.08.2024 не відбулося.

Суд ухвалою від 26.08.2024 призначив дату судового розгляду справи по суті на 24.09.2024 на 10:00.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував та просив у позові відмовити.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

24.09.2024 року під час розгляду справи по суті суд оголосив перерву у судовому засіданні у зв`язку з оповіщенням «Повітряна тривога» до її закінчення, по закінченню повітряної тривоги розгляд справи по суті продовжив, рішення прийняв у нарадчій кімнаті.

В судовому засіданні 24.09.2024 року відповідно до ст. 240 ГПК України суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив учасників про дату підписання повного тексту судового рішення

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/81-р/к від 27.08.2020 року (далі - рішення адміністративної колегії), зокрема, визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест" та Акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" вчинили:

- порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Торги 1 «Рама бокова, балка надресорна» Код ДК 021-2015 (CPV): 34630000-2 частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху» (ідентифікатор закупівлі UA-2017-05-11-000003-с" (п. 1 резолютивної частини рішення адміністративної колегії);

- порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Торги 2 «Рама бокова, балка надресорна» Код ДК 021-2015 (CPV): 34630000-2 частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху» (ідентифікатор закупівлі UA-2017-05-11-000005-с" (п. 4 резолютивної частини рішення адміністративної колегії);

- порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Торги 3 «Рама бокова, балка надресорна» Код ДК 021-2015 (CPV): 34630000-2 частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху» (ідентифікатор закупівлі UA-2017-06-11-000228-с" (п. 7 резолютивної частини рішення адміністративної колегії);

- порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю Торги 4 «Рама бокова, балка надресорна» Код ДК 021-2015 (CPV): 34630000-2 частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху» (ідентифікатор закупівлі UA-2016-11-10-001212-b" (п. 10 резолютивної частини рішення адміністративної колегії).

За вказані порушення на відповідача накладено штраф в загальному розмірі 272 000,00 грн. (пункти 3, 6, 9, 12 резолютивної частини рішення адміністративної колегії).

Рішення адміністративної колегії супровідним листом від 26.10.2020 року № 63-02/4328 позивач надіслав відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 18). Вказаний лист повернуто поштою (а.с. 21).

Інформацію про рішення адміністративної колегії було опубліковано в друкованому виданні Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» № 254 (6868) від 31.12.2020 (а.с. 23).

Господарський суд Львівської області ухвалою від 05.01.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 914/3411/20 за позовною заявою Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до відповідача Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Західного міжобласного територіального відділенням Антимонопольного комітету України рішенням від 27.08.2020р. №63/81-р/к у справі №3-01-12/2018 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (а.с. 25).

Господарський суд Львівської області ухвалою від 10.03.2021 року зупинив провадження у справі №914/3411/20 до набрання законної сили судовим рішенням Західного апеляційного господарського суду у справі №914/3411/20, прийнятим за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «Машбудінвест» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2021р. у справі №914/3411/20.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 22.03.2021 року у справі № 914/3411/20 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Машбудінвест» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2021 у справі № 914/3411/20 (а.с. 27).

Західний апеляційний господарський суд постановою від 15.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Машбудінвест» задовольнив, ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2021 про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Машбудінвест» у межах справи №914/3411/20 скасував, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Машбудінвест» направив до Господарського суду Львівської області на стадію вирішення питання про прийняття її до розгляду (а.с. 28-30).

Господарський суд Львівської області ухвалою від 08.07.2021 року поновив провадження у справі № 914/3411/20 (а.с. 31) та 08.11.2021 року виніс рішення у справі №914/3411/20 (а.с. 32-37), яким в задоволенні позову ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та в задоволенні позову третьої особи ТОВ «Машбудінвест» відмовив повністю.

Означене рішення суду не було оскаржено та набрало законної сили.

Платіжною інструкцією № 4653 від 25.11.2021 року відповідач сплатив до Державного бюджету України на відповідний казначейський рахунок 272 000,00 грн з призначенням платежу: «штраф відповідно до рішення адмінколегії Західного міжобласного ТВ АМКУ №63/81-р/к від 27.08.2020 року» (а.с. 71) та направив копію платіжної інструкції позивачеві супровідним листом № 40-21/204 від 29.11.2021 року (а.с. 69). Дана обставина підтверджується описом вкладення (а.с. 70) та чеком Укрпошти (а.с. 72) і не спростовується позивачем.

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду з даним позовом з вимогою (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог до розгляду (вх.№7555 від 28.05.2024) про стягнення з відповідача Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Державного бюджету України 272 000,00 грн пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного на відповідача за рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/81-р/к від 27.08.2020 року.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у 2020 році, проте за час їх існування, зокрема, оскарження відповідачем рішення позивача, до законодавства були внесені зміни, у тому числі Законом України № 3295-ІХ від 09.08.2023 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету».

У свою чергу, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України, прийняті до дня набрання чинності цим Законом, підлягають виконанню відповідно до законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення.

Отже, до правовідносин у цій справі підлягає законодавство, що діяло станом на дату прийняття рішення позивача.

Статтею 238 Господарського Кодексу України (далі ГК України) передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч. 1 ст. 239 ГК України).

У ч. 1 ст. 241 ГК України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною першої статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 51 цього Закону порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 цього Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Частиною першою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Як встановив суд вище, оскільки надісланий позивачем на адресу відповідача супровідний лист від 26.10.2020 року № 63-02/4328 з доданим рішення адміністративної колегії повернуто поштою, інформацію про рішення адміністративної колегії було опубліковано в друкованому виданні Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» № 254 (6868) від 31.12.2020 (а.с. 23).

Враховуючи вимоги ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, рішення адміністративної колегії слід вважати врученим відповідачу 11.01.2021 року, а останнім днем строку для сплати штрафу та оскарження зазначеного рішення, є 12.03.2021 року.

Матеріалами справи підтверджується обставина сплати відповідачем штрафу за платіжною інструкцією № 4653 від 25.11.2021 року та направлення копії платіжної інструкції позивачеві супровідним листом № 40-21/204 від 29.11.2021 року, тобто сплата штрафу відбулася з порушенням встановленого законом строку.

Відповідач в заперечення проти позову посилається на приписи ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на зупинення виконання означеного рішення адміністративної колегії з огляду на скарження цього рішення до Господарського суду Львівської області.

Частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно з частиною третьою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу АМКУ, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду, зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом АМКУ відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу АМКУ (частина п`ята статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

У п. 79 постанови Верховного Суду від 13.02.2024 року у cправі № 910/3646/22 викладена правова позиція, що виходячи із системного аналізу частин першої та шостої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскарження рішення органів АМКУ повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду, зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу АМКУ на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27.11.2018 року у справі № 910/4081/18, відступати від якої суд правових підстав не вбачає.

Оскільки спірні правовідносини стосуються добровільного виконання рішення адміністративної колегії, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження зупинення дії рішення адміністративної колегії судом під час провадження у справі № 914/3411/20, на наявність таких сторони не посилаються, суд не оцінює як правомірне означене заперечення відповідача проти позовних вимог та твердження про своєчасну сплату ним штрафу.

У ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У пункті 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27.11.2018 року у справі № 910/4081/18, відступати від якої суд правових підстав не вбачає.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного означеним рішенням, зупинялось з 13.03.2021 року (наступний день після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, з 05.01.2021 року тривав розгляд справи №914/3411/20 у Господарському суду Львівської області) по 08.11.2022 року (день винесення рішення Господарським судом Львівської області у справі №914/3411/20).

Отже, період обрахування пені становить з 09.11.2021 року по 24.11.2021 року включно. Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 16 днів

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 272 000,00 грн х 1,5% = 4 080,00 гривень, де 272 000,00 грн - розмір штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 16 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить 4 080,00 грн х 16 днів = 65 280,00 грн.

Суд перевірив розрахунок та встановив, що пеню в сумі 65 280,00 грн позивачем нараховано та заявлено правильно.

Щодо іншої частині позовних вимог суд дійшов висновку про те, що позивачем неправильно визначений період нарахування пені, оскільки ним внаслідок довільного на власний розсуд тлумачення терміну «зупинення провадження у справі» період, на який зупинялося провадження у справі з огляду на оскарження третьою особою (не Акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод") означеної вище ухвали суду першої інстанції, включено до періоду обрахування пені.

Зупинення провадження у справі не тотожне нездійсненню розгляду справи у суді, оскільки є тимчасовим й повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликано настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Тому нарахування пені за період з від дня порушення провадження у справі у суді першої інстанції за позовом Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (в цьому конкретному випадку з 13.03.2021 року, оскільки відкриття провадження у справі про оскарження рішення адміністративної колегії 05.01.2021 року - передувало настанню строку сплати штрафу) до дня прийняття рішення в ній в силу наведеної норми є неправомірним.

Відповідно до частин сьомої і дев`ятої статті 56 Закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що під час розгляду справи судом встановлена обставина порушення відповідачем законодавство про захист економічної конкуренції, пеню в сумі 65 280,00 грн. відповідач у добровільному порядку не сплатив, що ним не спростовано. Докази зворотного матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги доведеність належними, достатніми, допустимими, достовірними та вірогідними доказами позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 65 280,00 грн.

В іншій частині позову слід відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат.

При пред`явленні даного позову позивачем платіжною інструкцією № 643 від 27.12.2022 було сплачено судовий збір в розмірі 8 160,00 грн. Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою (а.с. 46).

Під час провадження у справі позивач зменшив розмір позовних вимог до 272 000,00 грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 979,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39607, ідентифікаційний код юридичної особи 05756783) 65 280,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39607, ідентифікаційний код юридичної особи 05756783) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Коперника, 4, м. Львів, 79000, ідентифікаційний код юридичної особи 20812013) 979,20 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 01.10.2024 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик