СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 вересня 2024 року м. Харків Справа № 922/2409/24

Східний апеляційний господарський суд у складі: суддя Лакіза В.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Світанок" (вх.№2242 Х/2)

на рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2024 (повний текст складено 05.09.2024, суддя Кухар Н.М.)

у справі № 922/2409/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохім", м. Зміїв, Харківська обл.,

до Державного підприємства "Світанок", м.Балаклія, Харківська обл.,

про стягнення 292 463,84 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохім" () 11.07.2024 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Світанок" () про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що виникла за договором №Х38/25/2023/6 від 25.04.2023 в розмірі 159 637,94 грн; курсової різниці 15 259,19 грн; пені, в розмірі 24 068,55 грн; штрафу 30% від суми специфікацій, по яких допущено прострочення оплати, в розмірі 59 891,38 грн; відсотків за користування чужими грошовими коштами (товарний кредит) в розмірі 25286,65 грн, інфляційних, в розмірі 5 177,56 грн, а також 3% річних в розмірі 3142,57 грн, що загалом становить 292 463,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не в повному обсязі сплатив за товар, поставлений позивачем згідно з видатковою накладною №ТДАГ3929 від 25.04.2023.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.09.2024 у справі №922/2409/24 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Світанок" (вул. Заміська, буд. 7, м.Балаклія, Балаклійський р-н, Харківська обл., 64200; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохім" (вул. Харківська, буд. 86а, м. Зміїв, Харківська обл., 63401; ; IBAN НОМЕР_1 , в ПАТ "ОТП БАНК", м. Київ) заборгованість, що виникла за договором № Х38/25/2023/6 від 25.04.2023 в розмірі 159637,94 грн; курсову різницю в розмірі 15259,19 грн; пеню в розмірі 24068,55 грн; штраф 30% від суми специфікацій, по яких допущено прострочення оплати, в розмірі 59891,38 грн; відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 25286,65 грн; інфляційні втрати в розмірі 5177,56 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3471,86 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19785,10 грн; в частині стягнення 3% річних у розмірі 3142,57 грн - у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Світанок" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2024 у справі №922/2409/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохім" до Державного підприємства "Світанок" про стягнення 292 463,84 грн в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 апеляційна скарга у справі № 922/2409/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір" сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 5264,35 грн (292463,84 грн * 1,5 %* 150% * 0,8).

Судом встановлено, що до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Одночасно скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору (вх.№ 12334), в якому просить відстрочити Державному підприємству "Світанок" сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2024 у справі №922/2409/24 до ухвалення Східним апеляційним господарським судом судового рішення за даною апеляційною скаргою.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач вказує на скрутне матеріальне становище підприємства, яке не здійснює господарської діяльності та не має в своєму активі грошових коштів.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволенню, з огляду на таке.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Зазначеною нормою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може, зокрема, за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк визначене коло осіб. Для цього заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд наділений правом відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору: (1) за клопотанням окремих категорій фізичних осіб, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту зазначеної норми убачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

З огляду на те, що скаржник є юридичною особою та предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи клопотання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору відхиляються.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Що стосується зазначених у клопотанні обґрунтувань неможливості сплати судового збору, то саме лише посилання на такі обставини не може вважатися підставою для відстрочення судом сплати судового збору.

Враховуючи наведене скаржником обґрунтування заявленого клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, скаржнику необхідно надати суду документ на підтвердження сплати судового збору.

Зазначені обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме, залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 ГПК України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Державного підприємства "Світанок" без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору .

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Світанок" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2024 у справі № 922/2409/24 - залишити без руху.

2. Апелянт має право усунути недолік апеляційної скарги, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у сумі 5264,35 грн, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Лакіза