ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/861/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Сорока І.В.

за участю:

представника позивача: Слівінський О.В. - адвокат, діє на підставі ордера серія АМ №1027515;

представника відповідача: Довгалюк В.С., діє на підставі довіреності від 30.08.2024р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський міський інформаційний центр - Телемережа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

про стягнення 17448,00 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський міський інформаційний центр - Телемережа" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" 17448,00 грн. майнової шкоди.

Ухвалою суду від 30.08.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.10.2024 р.

16.09.2024р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.39-63).

В судовому засіданні 03.10.2024р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками ТОВ "Газорозподільні мережі України" 31.10.2023р. під час проведення аварійних робіт по ремонту газорозподільної мережі за адресою м.Житомир пл.Визволення, 8, із застосуванням екскаватора, було пошкоджено кабель ВОК-64, який належить позивачу.

Факт пошкодження кабелю зафіксовано в акті про порушення Правил охорони ліній зв`язку від 31.10.2023р., складеному посадовими особами оператора телекомунікацій - Житомирської філії AT "Укртелеком".

Згідно з актом приймання виконаних робіт за листопад 2023р. форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, кошторисом позивача, вартість ремонтних робіт з усунення обриву після пошкодження кабелю складає 3514,00 грн., а всього на проведення ремонту з відновлення пошкодженого кабелю було витрачено 17448,00 грн., які, на думку позивача, підлягають відшкодуванню відповідачем.

20.11.2023р. позивачу направив відповідачу претензію з вимогою відшкодувати завдану майнову шкоду, але відповіді на претензію не отримав.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти вимог позивача, оскільки останній не підтвердив своє право власності на кабель та факт заподіяння шкоди саме йому.

Вказав, що не був обізнаний щодо наявності охоронної зони земляної ділянки на трасах ліній ККЕ, оскільки на місці, де здійснювалась ліквідація витоку газу, відсутні відповідні вказівники.

Зазначив, що позивач не конкретизував, які саме вимоги Правил охорони ліній зв`язку були порушені відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти доводів та вимог позовної заяви, вказав, що до відзиву на позовну заяву помилково долучено невірні акти на підтвердження аварійної ситуації з витоку газу та просив долучити до матеріалів справи акти припинення газопостачання від 31.10.2023р.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача та долучив надані ним акти до матеріалів справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно складеного працівниками Житомирської філії АТ "Укртелеком" акту № КНД 45-189-2003 про порушення Правил охорони ліній зв`язку від 31.10.2023р., в м.Житомир по майдану Визволення, 8 під час проведення аварійних робіт по ремонту газорозподільної мережі пошкоджено кабель ВОК-64 (обрив) (власник ЖМОЦ "Телемережа") (а.с.5).

Особи, що припустилися порушення Правил охорони ліній зв`язку - майстер ЖФ ТОВ "Газорозподільні мережі України" Безпрозванний І.В.,

В акті зазначено, що точне місце розташування ліній і споруджень зв`язку було визначено.

Акт підписано представниками АТ "Укртелеком", представником ЖФ ТОВ "Газорозподільні мережі України" та присутнім при складенні акту старшим інспектором головної станції ЖМІЦ "Телемережа".

ТОВ "Житомирський міський інформаційний центр -Телемережа" проведено ремонтні роботи з відновлення пошкодженого кабелю, про що складено акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023р. (а.с.17-14-20).

Згідно зведеного кошторисного розрахунку, локального кошторису на будівельні роботи та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2023р., вартість робіт з відновлення зв`язку за адресою: м.Житомир, пл.Визволення, 8 склала 17448,91 грн. (а.с.8-16).

20.11.2023р. позивач направив відповідачу претензію про сплату завданої шкоди в розмірі 17448,91 грн., до якої додав кошториси, довідку форми КБ-3 та акт приймання будівельних робіт (а.с.6-7).

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Відповідач не заперечив факт пошкодження ним кабелю, однак вказав, що місце проходження ліній зв`язку не позначене, також зазначив, що ним здійснювалася ліквідація аварійної ситуації - витоку природного газу, на підтвердження чого надав акти припинення газопостачання від 31.10.2023р. за адресами: м.Житомир, майдан Визволення, 8-а (58-63).

Оскільки відповідач не виконав вимог претензії та в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський міський інформаційний центр - Телемережа" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії 17448,00 грн. майнової шкоди.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди.

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У частині 2 статті 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1 та 3 статті 74 ГК України).

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Водночас зі змісту частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Тому спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про телекомунікації" уздовж повітряних, кабельних ліній електрозв`язку та навколо випромінюючих споруд електрозв`язку встановлюються охоронні зони, а в разі необхідності утворюються просіки. Порядок надання та використання земельних ділянок, установлення охоронних зон і утворення просік визначається законодавством України.

Порядок забезпечення охорони споруд кабельних, радіорелейних і повітряних ліній електрозв`язку операторів телекомунікацій всіх форм власності, що експлуатуються, перебувають на стадії прийняття в експлуатацію, будуються або проектуються, визначено Правилами охорони ліній електрозв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 135 від 29.01.1996 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 2 Правил на трасах кабельних і повітряних ліній електрозв`язку і навколо випромінюючих споруд електрозв`язку встановлюються охоронні зони - для підземних кабельних і повітряних ліній електрозв`язку - це смуга землі, обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів або від крайніх проводів повітряних ліній на відстані 2 метрів з кожного боку.

Пункт 6 Правил встановлює, що у межах охоронних зон ліній електрозв`язку і навколо випромінюючих споруд електрозв`язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представника забороняється, зокрема, виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи, а також розрівнювати грунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки.

Згідно п.8 Правил роботи в охоронних зонах виконуються відповідно до Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку згідно з додатком до цих Правил.

Пунктами 3, 4 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни для проведення у межах охоронних зон робіт, зазначених у пункті 6 Правил охорони ліній електрозв`язку, зобов`язані мати письмову згоду оператора телекомунікацій.

Підприємства, установи, організації та громадяни, які виконують роботи в охоронній зоні підземних кабельних ліній електрозв`язку, зобов`язані до початку робіт викликати представника оператора телекомунікацій, для визначення точного місцезнаходження підземних кабелів та інших споруд кабельних ліній (підземних регенераційних або підсилювальних пунктів, колодязів кабельної каналізації, контурів заземлення та ін.), глибини їх залягання і розташування стосовно споруджуваного об`єкта.

Відповідно до пункту 8 Умов підприємства, установи, організації та громадяни, які виконують роботи в охоронній зоні, за три доби до їх початку повинні повідомити телефонограмою оператора телекомунікацій про день і час проведення робіт, під час виконання яких необхідна присутність його представника. У разі коли представник оператора телекомунікацій не прибув на місце проведення робіт, підприємство, установа, організація та громадянин, які виконують роботи, зобов`язані протягом доби повідомити про це телефонограмою керівництво оператора телекомунікацій. Проведення земляних робіт в охоронній зоні до прибуття зазначеного представника забороняється.

Отже, виконання ремонтних робіт в охоронних зонах електрозв`язку можливе лише за наявності відповідного погодження оператора телекомунікацій та у присутності його представника. І навіть у разі неприбуття належним чином повідомленого представника оператора телекомунікацій до місця проведення робіт, виконання ремонтних робіт в охоронних зонах ліній електрозв`язку забороняється.

За приписами пунктів 18, 19 Правил підприємства, установи, організації та громадяни, які виконують поблизу охоронних зон ліній електрозв`язку на відстані менше ніж 25 метрів будь-які роботи (вибухові, кар`єрні, прокладання комунікацій, будівництво та реконструкцію тощо), внаслідок яких ці лінії може бути пошкоджено, зобов`язані сповіщати не пізніше ніж за три доби оператора телекомунікацій про час, місце виконання робіт і про порядок нагляду за їх виконанням, а також надавати за запитом оператора телекомунікацій витяг з планів робіт, списки робітників, залучених до виконання земляних робіт, довідку про нанесення кабельної лінії електрозв`язку на план-схему місця виконання робіт та сприяти оператору телекомунікацій в ознайомленні під розписку робітників, залучених до виконання земляних робіт в охоронних зонах ліній електрозв`язку, з цими Правилами.

Підприємства, установи, організації та громадяни, які проводять земляні роботи, у разі виявлення підземних кабелів, що не зазначені у технічній документації на ведення робіт, зобов`язані негайно припинити роботу поблизу виявлених кабелів, вжити заходів для їх збереження і сповістити про це найближчого оператора телекомунікацій.

З наведеного вбачається, що саме на особу, яка має намір здійснити проведення робіт, покладено обов`язок з`ясувати чи знаходиться земельна ділянка, на якій будуть виконуватися земляні роботи, в межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку та чи не проходять в такій зоні підземні кабельні лінії електрозв`язку, у разі наявності яких проведення земляних робіт можливе лише за умови отримання попереднього погодження, письмового дозволу та виклику на місце робіт працівника оператора телекомунікацій.

Згідно з пунктом 21 Умов, у разі пошкодження лінійних споруд електрозв`язку організація, що виконує роботи, зобов`язана негайно повідомити про це оператора телекомунікацій та відповідний структурний підрозділ місцевого органу виконавчої влади або виконавчого органу місцевої ради, надати необхідну допомогу робочою силою і механізмами для термінової ліквідації наслідків аварії.

Оператор телекомунікацій та організація, що виконує роботи, складають акт про причини пошкодження лінійних споруд електрозв`язку із зазначенням назви організації, посади і прізвища винуватця, характеру, місця та часу початку пошкодження, тривалості простою електрозв`язку.

Факт пошкодження кабелю ТОВ "Газорозподільні мережі України" під час виконання аварійних робіт за адресою: м.Житомир, пл.Визволення, 8 підтверджується актом, складеним працівниками АТ "Укртелеком".

У даному випадку розмір збитків визначається на підставі встановленого факту знищення належного позивачеві майна.

Представник відповідача не заперечує факт проведення аварійних робіт на пл.Визволення, 8 в м.Житомирі, водночас вказує, що місце проходження кабелю не було позначене, у зв`язку з чим не було відомо про знаходження там охоронної зони. Також, заперечує проти розміру збитків, які становлять вартість робіт з відновлення пошкодженого кабелю.

Водночас, в акті про порушення Правил охорони ліній зв`язку від 31.10.2023р., який підписано представником ТОВ "Газорозподільні мережі України" без зауважень, зазначено, що точне місце розташування ліній і споруджень зв`язку було визначено.

За доводами позивача його витрати на виконання робіт з відновлення пошкодженого кабелю на пл.Визволення, 8 в м.Житомирі склали 17448,91 грн., на підтвердження чого ним надано зведений кошторисний розрахунок, локальний кошторис на будівельні роботи та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2023р.

Належних доказів, які б спростовували розмір витрат на відновлення пошкодженої кабельної лінії або підтверджували відшкодування завданої позивачу шкоди, відповідачем не надано.

Також, відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у завданні майнової шкоди позивачу під час проведення аварійних ремонтних робіт по майдану Визволення, 8 в м.Житомирі, внаслідок чого і сталося пошкодження кабельної лінії.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок дій відповідача сталося пошкодження кабелю, чим було завдано майнову (матеріальну) шкоду позивачу.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, встановивши наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, як необхідної умови для покладення цивільно-правової відповідальності у виді відшкодування шкоди, а також, встановивши їх розмір, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача 17448,00 грн. майнової шкоди та задовольняє їх у повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 3028,00 грн. покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5500,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надані копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 31.10.2023р., підписаного з адвокатом Слівінським О.В.; опису робіт, що виконуються адвокатом за договором; акту приймання-передачі юридичних послуг, що виконані адвокатом від 31.07.2024р.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №220 від 29.09.1994р.; ордеру адвоката №1027515 від 31.07.2024р. (а.с.27-30).

Згідно з п.2.1 договору за надання правової допомоги замовник сплачує адвокату гонорар, сума якого визначається відповідно до актів приймання-передачі виконаних робіт із розрахунку базової ставки за одну годину, що складає 550 гривень за одну годину з врахуванням податків та зборів. ПДВ не нараховується.

Згідно з актом приймання-передачі юридичних послуг від 31.07.2024р. виконавець (адвокат Слівінський О.В.) надав замовнику (ТОВ "Житомирський міський інформаційний центр - Телемережа") наступні юридичні послуги:

- виїзд на місце аварії - 2 год.;

- визначення правової бази спірних взаємовідносин - 1 год.;

- визначення правової позиції, механізму її реалізації та погодження її з замовником - 2 год.;

- підготовка претензійних матеріалів - 1 год.;

- подання позову до господарського суду - 1 год.

Всього - 10 годин. Вартість наданих юридичних послуг - 5500,00 грн.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Проаналізувавши акт приймання-передачі юридичних послуг від 31.07.2024р., суд вважає, що характер та обсяг наданих адвокатом послуг не відповідає критерію розумності, реальності та необхідності.

Послуги "визначення правової бази спірних взаємовідносин - 1 год.; визначення правової позиції, механізму її реалізації та погодження її з замовником - 2год.; підготовка претензійних матеріалів - 1 год.; подання позову до господарського суду - 1 год." фактично є однією послугою з написання позовної заяви, яка позивачем штучно розподілена на кілька послуг, співмірною вартість якої, виходячи із предмета спору, буде 2250,00 грн.

Відносно послуги "виїзд на місце аварії - 2 год." суд вказує, що оплаті та відповідно відшкодуванню підлягає лише час витрачений адвокатом для прибуття до суду та очікування початку засідання.

З огляду на наведене, суд відмовляє у відшкодуванні правничих витрат в загальній сумі 2250,00 грн., та вважає, що доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумності є витрати за надання правничої (правової) допомоги в сумі 2250,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський міський інформаційний центр - Телемережа" (10020, м. Житомир, проспект Миру,2 кв. 77, )

- 17448,00 грн. майнової шкоди;

- 3028 грн. судового збору;

- 2250,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.10.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи