ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"02" жовтня 2024 р. Справа №921/163/24
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді О.С. Скрипчук
суддів Н.М. Кравчук
О.І. Матущака,
секретар судового засідання В.Б. Лагутін,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 18.07.2024 (вх. № 01-05/2041/24 від 19.07.2024)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2024 (повний текст рішення складено 03.07.2024, м. Тернопіль, суддя Ю.О. Чопко)
у справі № 921/163/24
за позовом: ОСОБА_1 , с. Ласківці Тернопільського району Тернопільсокї області
про стягнення 9 001 618,23 грн.
за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: П.О. Янчак.
У провадженні Західного апеляційного господарського суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 б/н від 18.07.2024 (вх. № 01-05/2041/24 від 19.07.2024) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2024 у справі № 921/163/24.
Позивачем було подано до суду клопотання б/н від 14.09.2024 (вх. №01-05/2571/24 від 16.09.2024), в якому просив призначити у цій справі судову експертизу, проведення якої доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Відповідачем подано клопотання б/н від 17.09.2024 (вх. № 01-04/2601/24 від 17.09.2024), в якому просив призначити у справі № 921/163/24 комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
В судове засідання 02.10.2024 позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, в поданому клопотанні просив клопотання про призначення експертизи задовольнити.
В судове засідання 02.10.2024 з`явився представник відповідача, надав пояснення.
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до положень ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
За змістом статті 106 Господарського процесуального кодексу України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами з різних галузей знань або з різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожний експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставленого на вирішення експертизи питання (питань). У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 105 цього Кодексу.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Згідно ч 1. ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Дослідивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів встановила, що предметом позову у даній справі є стягнення 9 001 618, 23 грн вартості майна, пропорційної частці учасника у статутному капіталі.
Статтями 116 ЦК України та статтею 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено право учасника товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників.
Відповідно до положень цієї статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов` язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати.
Вартість частки учасника визначається, виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства, пропорційно до розміру частки такого учасника.
Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.
Згідно з частиною першою статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Частиною першою статті 66 та статтею 139 ГК України встановлено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.
Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.
Відповідно до Звіту про фінансовий стан Товариства дійсна (ринкова) вартість активів Товариства становила 8 979 000,00 грн., а вартість зобов`язань Товариства становить 9 685 000,00 грн. Відтак на дату виходу учасника ОСОБА_1 дійсна (ринкова) вартість активів Товариства була меншою за вартість зобов`язань на 706 000,00 грн.
Саме з цієї суми, за вирахуванням вартості зобов`язань Товариства (9 685 000,00 грн.), позивачем визначено належну йому частку в статутному капіталі Товариства, що на його думку становить 9 001 618,23 грн.
Колегія суддів вказує, що якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі 927/110/18, від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11 (914/1919/20).
Як визначено у Постанові Верховного суду від 09.09.2021 у справі № 920/831/20, якщо наявні в матеріалах справи документи свідчать про неможливість однозначно стверджувати про встановлення дійсної (ринкової) вартості майна Товариства та викликають обґрунтовані сумніви щодо її правильності, а тому суд має всі підстави самостійно призначити відповідну експертизу, незалежно від наявності клопотання учасника справи.
Разом з тим, Верховний суд у Постанові від 01.08.2022 у справі №903/522/21 скасовуючи Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 та рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2021 у справі №903/522/21 та передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вказав наступне:
«50. Розглядаючи спір та відмовляючи у позові суд першої інстанції вказував на те, що загальними зборами рішення про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників товариства та виплату йому вартості частки вираженої у грошовому еквіваленті не приймалось.
51. Крім того, суд першої інстанції визнаючи позов необґрунтованим та відхиляючи подані позивачем звіти про оцінку нерухомого майна, посилався на те, що висновки експерта у вказаному звіті є суперечливими і неточними, що не дає можливості суду встановити дійсну вартість майна товариства.
53. Водночас, касаційний суд зауважує, що в даному випадку для правильного вирішення спору суду необхідно, зокрема, встановити вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті.
64. Ураховуючи наведене, суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання, у тому числі, й з власної ініціативи, щодо призначення експертизи для з`ясування питань щодо обставин, які мають значення для справи, використавши при цьому всі повноваження визначені процесуальним законодавством.
65. Незважаючи на вищезазначене суд вказавши, що позивачем не доведено належними доказами позовних вимог, відмовив у позові.
66. Суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції фактично припустився тих же порушень, що і суд першої інстанції.
67. Як вбачається з матеріалів справи, оголошуючи перерву у розгляді апеляційної скарги позивача, в ухвалі від 13.01.2022 апеляційний суд, зокрема, вказав позивачу та відповідачу надати апеляційному суду письмове обґрунтування щодо доцільності призначення економічної експертизи, в обґрунтуванні запропонувати питання, які необхідно поставити експерту, та експертну установу, яка може виконати експертне дослідження.
69. Апеляційний суд розглянувши вказане клопотання відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи, посилаючись на те, що суд самостійно визначає обсяг необхідних йому доказів для повного і всебічного розгляду справи і апеляційний суд вважає достатнім для вирішення спору наявних у справі матеріалів, а проведення експертизи є недоцільним.
70. В наступному, апеляційний суд мотивуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції зазначив, що наявні у справі докази не дають можливості достовірно встановити вартість чистих активів товариства станом на дату розрахунку. Крім того, суд вказав, що звіти про оцінку нерухомого майна ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" не можуть бути достатніми доказами для визначення вартості частки позивача в статутному капіталі відповідача, оскільки стосуються не оцінки вартості усіх активів товариства, відповідно до частки позивача у статутному капіталі товариства, а лише визначення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна.
71. Тобто, апеляційний суд фактично припустився суперечливих висновків вказуючи на достатність доказів для вирішення спору і на неможливість встановити вартість майна, у зв`язку з недостатністю доказів у справі.»
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5. ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Частиною 5 ст. 100 ГПК України, передбачено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Враховуючи, що для повного дослідження обставин справи та вирішення спору необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, колегія суддів дійшла висновку про доцільність призначення у даній справі судової експертизи.
Згідно із частиною 3 статті 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Приписами статті 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.
Керуючись статтями 99, 228, 234 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд -
2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:
3. Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_1 .
4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
5. Направити до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №921/163/24.
6. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
7. Апеляційне провадження у справі №921/163/24 зупинити до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Західного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак