ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024р. Справа № 904/3013/24

За позовом: Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «1704», м. Кам`янське

Про: стягнення 153 531,60грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

АТ «Укргазвидобування» (позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ «1704» (відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 153 531,60грн. (в т.ч.: 98 133,60грн. - пеня та 55 398,00грн. - штраф). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №513/11-23 від 11.12.23р. в частині порушення строків поставки товару.

Ухвалою суду від 15.07.24р. відкрито провадження у справі №904/3013/24 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін, за наявними у ній матеріалами.

ТОВ « 1704» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує на те, що постачальником було доставлено покупцю товар, що підтверджується відповідними доказами. Маркування поставленого товару відповідає умовам договору, встановленим правилам, стандартам і технічним умовам. Позивачем при приймання товару порушено Порядок приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування», який визнано обов`язковим п.5.8 договору. З огляду на порушення порядку, дослідження випробувальної лабораторії ТОВ «Плазма Тек» не можуть бути об`єктивними, а складені протоколи випробувань №2803-01 від 28.03.24р. та №2903-01 від 29.03.24р. не можуть бути розціненими, як належні докази того, що поставлений постачальником товар не відповідає заявленій якості. Таким чином, позивачем порушено обов`язок щодо прийняття товару, що постачався відповідачем. Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір заявлених позивачем штрафних санкцій.

АТ «Укргазвидобування» (позивач) не погоджується із запереченнями відповідача, вказує на те, що відповідачем обов`язків з поставки товару не виконано, відповідність товару умовам договору, встановленим правилам, стандартам і технічним умовам не підтверджено. Враховуючи наявність вимог постачальника про розірвання договору, відповідачем підтверджено відсутність у нього можливості виконання взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару, а відповідно підтверджено настання обставин для нарахування штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.23р. між ТОВ « 1704» (постачальник) та АТ «Укргазвидобування» (покупець) укладено договір поставки №513/11-23, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві вироби з дроту, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець прийняти і оплатити такий товар. Під поставкою сторони розуміють передачу товару постачальником для прийняття покупцем.(п.1.1) Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується у специфікації, яка є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною (п.1.2) Постачальник повинен поставити покупцю товар, передбачений цим договором (невідповідність товару умовам договору для цілей застосування розділу VII, відповідальність сторін прирівнюється до неналежної якості товару), якість якого відповідає сертифікатам якості/відповідності та/або паспорту/-ам виробника, Держстандартам (при необхідності), технічним або іншим вимогам/умовам, які пред`являються до товару даного виду та підтверджується відповідними документами.(п.2.1) Ціна товару вказується в специфікації в гривнях без урахування ПДВ.(п.3.1) Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаною в специфікації до цього договору та становить до 848 400,00грн. з ПДВ (включно)(п.3.2) Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації та графіку поставки до цього договору (п.5.1) Датою прийняття товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена в додатку 3 до цього договору, який є невід`ємною частиною або видаткової накладної. Датою передачі постачальником товару для прийняття покупцем є дата прибуття товару до місця поставки зазначена у відповідному товарно-транспортному документі або дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару, якщо покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. (при наявності двух дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем) У випадку, якщо покупець виявить помилки в документах, що передбачені п. 5.4., 5.5.1-5.5.4 та/або відсутність одного з документів, передбачених п. 5.4., 5.5.1-5.5.4, постачальник зобов`язаний виправити такі помилки та/або надати відсутній документ/-ти. Строк поставки не буде подовжено на час виправлення помилок та/або надання відсутніх документів. (п.5.3) Постачальник зобов`язаний забезпечити товар наступними товаросупровідними документами (в рамках кожної поставки. Такі документи повинні бути надані постачальником покупцю одночасно із здійсненням поставки товару): при поставці товару обов`язково надається сертифікат якості та/або паспорт виробника та/або аналогічний на зміст документ; відвантажувальна специфікація (акт завантаження) або пакувальний лист на кожну транспортну одиницю з обов`язковим зазначенням нетто-брутто, по кожній товарній позиції у відповідності до специфікації, кількості пакувальних місць і виду упаковки, габаритів (ДхШхВ, мм) по кожній товарній позиції відповідно до специфікації, враховуючи первинне пакування (у разі наявності такого пакування) (за вимогою покупця) 2 оригінал. Товарно-транспортна накладна при перевезенні товару автотранспортом повинна бути оформлена відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, чинних на день складання товарно-транспортної накладної.(п.5.6) По прибуттю товару в кінцевий пункт призначення його приймання проводиться безпосередньо вантажоотримувачем покупця (п. 5.7). Прийняття товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової/видаткових накладних. У випадку виявлення недоліків товару або товаросупровідної документації, покупець має право не підписувати акт/акти приймання-передачі товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати покупця, спричинені такими недоліками. Поставка товару з недоліками вважається поставкою неякісного товару (п.5.8) Підписанням цього договору постачальник підтверджує, що з Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування», який встановлює приймання товарно-матеріальних цінностей/товарів по кількості та якості (далі Порядок) і розміщений на офіційному сайті АТ «Укргазвидобування» - http://ugv.com.ua/, ознайомлений, та зобов`язується дотримуватись вимог цього порядку. Сторони договору цим Порядком встановлюють окремий порядок приймання-передачі Товарів по кількості та якості.. Порядок є обов`язковим для виконання покупцем та постачальником під час приймання товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) по кількості та якості за договорами, по яких здійснюється закупівля ТМЦ на умовах поставки груп D та С ІНКОТЕРМС 2010, на умовах поставки груп D та С ІНКОТЕРМС 2020, а у випадках незастосування правил ІНКОТЕРМС якщо місцем поставки ТМЦ є склад покупця(п.5.9) Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2. цього договору і діє до 30.04.2025 (включно) (п. 10.1.).

11.12.23р. сторонами погоджено специфікацію №1 до договору поставки №513/11-23 від 11.12.23р., за умовами якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар:

- електроди для ручного дугового зварювання УОНИ 13/55 УКТ ЗЕД 8311 в кількості 10 000кг, ціна за один. без ПДВ 50,95грн., загальною вартістю з ПДВ 611 400,00грн. з технічними характеристиками згідно додатку №4 до договору, виробник товару ТОВ «НВП «ЗАВОД ОКТА»;

- електроди для ручного дугового зварювання УОНИ 13/55 УКТ ЗЕД 8311 в кількості 3000кг, ціна за один. без ПДВ 50,00грн., загальною вартістю з ПДВ 180 000,00грн. з технічними характеристиками згідно додатку №4 до договору, виробник товару ТОВ «НВП «ЗАВОД ОКТА»;

- електроди для ручного дугового зварювання УОНИ 13/55 УКТ ЗЕД 8311 в кількості 500кг, ціна за один. без ПДВ 95,00грн., загальною вартістю з ПДВ 57 000,00грн. з технічними характеристиками згідно додатку №4 до договору, виробник

товару ПрАТ «ПлазмаТек».

Загальна вартість товару, що постачається за цією специфікацією складає до: 848 400,00грн. з ПДВ включно.(п.1) Строк поставки товару: протягом 30 календарних днів з дати укладання договору (п.3) Умови та строк оплати: оплата по факту поставки протягом 30-ти календарних днів з дати підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі товару (п.4)

Крім того, сторонами підписано додаток №4 до договору, яким визначено технічні характеристики товару.

Як зазначає позивач, відповідачем зобов`язання зі своєчасної поставки товару в повному обсязі не виконано, а здійснено часткову поставку товару на суму 57 000,00грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №8 від 08.01.24р. Загальна вартість не поставленого товару складає 791 400,00 грн.

Зважаючи на прострочення поставки товару, позивач на підставі п. 7.9 договору нарахував пеню в розмірі 98 133,60грн. та штраф у розмірі 55 398,00грн.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Заперечуючи позовні вимоги , відповідач вказує на те, що ним було доставлено покупцю (позивачу) товар, що підтверджується наступними видатковими накладними: №876 від 20.12.23р., №886 від 22.12.23р., №17 від 12.01.24р., №169 від 12.03.24р., №195 від 19.03.24р. та товарно-транспортними накладними: №Р876 від 20.12.23р., №Р886 від 22.12.23р., №Р17 від 12.01.24р., №Р169 від 12.03.24р., №Р195 від 19.03.24р., однак покупцем ( позивачем ) вказаний товар не було прийнято згідно з установленим «Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування».

Відповідно до п. 5.3 договору, датою прийняття товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена в додатку 3 до цього договору, який є невід`ємною частиною або видаткової накладної. Датою передачі постачальником товару для прийняття покупцем є дата прибуття товару до місця поставки зазначена у відповідному товарно-транспортному документі або дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару, якщо покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. (при наявності двух дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем).

Таким чином, надані позивачем товарно транспортні накладні є доказом передачі постачальником товару для прийняття покупцем, що не заперечується позивачем.

Згідно з умовами п.5.7 договору по прибуттю товару в кінцевий пункт призначення його приймання проводиться безпосередньо вантажоотримувачем покупця.

Прийняття товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової/видаткових накладних. У випадку виявлення недоліків товару або товаросупровідної документації, покупець має право не підписувати акт/акти приймання-передачі товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати покупця, спричинені такими недоліками. Поставка товару з недоліками вважається поставкою неякісного товару (п.5.8)

Відповідач вказує на те, що п.5.9 договору передбачено обов`язкове застосування та виконання сторонами «Порядку приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням правління АТ «Укргазвидобування» від 19 грудня № 450, однак позивачем приймався товар з порушенням вказаного порядку.

Згідно до пункту 2.4. «Порядку приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування» у разі встановлення комісією невідповідності ТМЦ хоча б одному з критеріїв, встановлених у п. 2.2. Порядку, приймання ТМЦ зупиняється, про що невідкладно повідомляється відповідальний підрозділ за договором. Відповідальний підрозділ в найкоротший строк, але не пізніше наступного дня з дня отримання такого письмового повідомлення та/або повідомлення електронною поштою повідомляє постачальника про зупинення процедури прийняття ТМЦ та пропонує йому направити уповноважену особу до місця приймання ТМЦ для продовження проведення огляду та складання документів про прийняття/неприйняття ТМЦ.

Пунктом 2.5 порядку визначено, що про зупинення процедури прийняття ТМЦ постачальник повідомляється засобами телефонного зв`язку та/або електронною поштою на електронну адресу постачальника, вказану в договорі, та/або телеграмою та/або будь-яким іншим способом передбаченим договором, та/або іншими засобами зв`язку, що використовувались постачальником під час процедури закупівлі, за результатами якої укладено договір.

При цьому у відповідності до п. 28 Порядку процедура приймання ТМЦ поновлюється після прибуття уповноваженого представника постачальника на місце приймання ТМЦ, про що робиться відповідна відмітка в Акті вхідного контролю ТМЦ із зазначенням дати, часу, та вносяться дані уповноваженого представника постачальника. Після поновлення приймання ТМЦ комісія покупця вказує уповноваженій особі постачальника на невідповідності, які стали підставою для зупинення приймання ТМЦ, після чого комісія покупця та уповноважена особа постачальника проводять спільний огляд ТМЦ відповідно до цього Порядку, якщо інше не передбачено чинним законодавством України чи договором. Уповноважена особа/представник постачальника зобов`язана/ний мати та надати для огляду документ, що посвідчує його особу. Повноваження уповноваженої особи/представника постачальника повинні бути підтверджені відповідним документом (п. 2.8. Порядку).

Пунктом 2.9. Порядку встановлено, що у разі незгоди з висновками, які викладені в Акті вхідного контролю ТМЦ, уповноважений представник постачальника підписує його із зазначенням пропозицій та зауважень (письмових обґрунтувань) до відповідного Акту.

При цьому у відповідності до пункту 3.1. Порядку у випадках, коли за результатами огляду ТМЦ комісією покупця з уповноваженою особою постачальника, сторони не дійшли згоди щодо вирішення спірних питань, які викладені в загальних зауваженнях та висновку в Акті вхідного контролю ТМЦ, та уповноважений представник постачальника підписав останній з пропозиціями та зауваженнями (письмові обґрунтування), сторони залучають особу, яка не може бути пов`язаною особою ані покупця, ані продавця, і має відповідну освіту, знання, навички та досвід щодо предмету дослідження (надалі - Експерт), з урахуванням даного розділу 3 Порядку.

Матеріали справи містять доказів зупинення приймання товару, а також докази повідомлення відповідача про зупинення приймання товару, а також акти вхідного контролю ТМЦ № 8 від 15.01.24р. (акт підписаний представником постачальника із зауваженнями), №100 від 13.03.24р. (акт підписаний представником постачальника), №116 від 19.03.24р. та акти невідповідності ТМЦ по якості №1 від 18.01.24р. (підписаний представником постачальника), №2 від 28.03.24р. (підписаний представником постачальника), №3 від 04.04.24р.

Крім того, в матеріалах справи наявні протоколи випробувань №2803-01 від 28.03.24р. та №2903-01 від 29.03.24р., надані Випробувальною виробничою лабораторією ТОВ «ПлазмаТек», а також атестат про акредитую випробувальної виробничої лабораторії ТОВ «ПлазмаТек».

За таких обставин, суд не може погодитися із твердженням відповідача, що поставлений позивачем товар прийнятий з порушенням «Порядоку приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування».

Суд звертає увагу, що матеріали справи містять листування сторін. Згідно зі змістом листа №607/01-07 від 27.12.23р. постачальником прийнято рішення про відкликання партії товару, як помилково поставленого.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає по вимушене вивезення партії поставленого для прийняття покупцем товару зі складу позивача.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що оскільки товар , який був поставлений відповідачем на виконання умов договору поставки №513/11-23 від 11.12.23р., фактично вивезений позивачем зі складу покупця, то відповідачем не доведено належними та допустимими доказами прийняття товару покупцем.

Згідно ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 7.9 договору, в разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

Позивачем надано розрахунок за період з 11.01.24р. по 13.05.24р. у розмірі 98 133,60грн. та штрафу у розмірі 55 398,00грн. Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та штрафу та встановлено, що розрахунок пені та штрафу здійснено арифметично правильно.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Згідно ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 ЦК України та статті 230 ГК України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до статті 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 ПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, суд надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, приймає до уваги відсутність доказів завдання позивачу збитків, внаслідок допущеного відповідачем порушення, а також заходи які вживались відповідачем для заміни продукції, суд вважає за необхідне зменшити визнаний судом обґрунтованим розмір пені та штрафу на 50%.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню частково на загальну суму 76 765,80грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « 1704» (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 3А, ) на користь позивача Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, Київ, вул. Кудрявська, 26/28, код ): 49 066,80грн. - пені, 27 699,00 штрафу та 1 514,00грн. - витрат зі сплати судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням чинності.

3.В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 01.10.24р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.