ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 925/903/24

за позовом Благодійної організації "Благодійний фонд "Запорука"

до Фізичної особи-підприємця Гаджимурадова Романа Гаджимурадовича

про визнання розірваним договору та стягнення 337000,00 грн.

Представники учасників справи:

Позивач - Климчук А.В., адвокат;

Відповідач - не з`явився.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 12.07.2024 Благодійна організація "Благодійний фонд "Запорука" звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гаджимурадова Романа Гаджимурадовича.

1.2. Змістом позову є немайнова вимога визнати розірваним договір про надання послуг №22122022 від 22.12.2022 та майнова вимога стягнути 337000,00 грн попередньої оплати, сплаченої відповідачу за договором про надання послуг №22122022 від 22.12.2022.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання за договором та не надав позивачеві послуги з розробки дизайну веб-сайту, верстки сайту, програмування, за виконання яких позивач сплатив відповідачу 337000,00 грн.

1.4. Одночасно з позовом 12.07.2024 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Фізичної особи-підприємця Гаджимурадова Романа Гаджимурадовича у межах ціни позову у розмірі 337000,00 грн.

1.5. 15.07.2024 суд ухвалив заяву Благодійної організації "Благодійний фонд "Запорука" про забезпечення позову задовольнити. Наклав арешт на кошти Фізичної особи-підприємця Гаджимурадова Романа Гаджимурадовича, що знаходяться на рахунках, в межах ціни позову у розмірі 337000,00 грн.

1.6. 15.07.2024 суддя ухвалив позовну заяву Благодійної організації "Благодійний фонд "Запорука" залишити без руху. Установив Благодійній організації "Благодійний фонд "Запорука" строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху доказів сплати до Державного бюджету України судового збору у розмірі 3028,00 грн за вимогою немайнового характеру.

1.7. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

1.8. 18.07.2024 позивач подав до суду докази сплати судового у розмірі 3028,00 грн (а.с. 60).

1.9. 22.07.2024 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/903/24. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 12 год. 30 хв. 04.09.2024.

1.10. Ухвалу суду від 22.07.2024 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та представнику позивача адвокату Климчук А.В., яку 22.07.2024 доставлено до їх до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 65), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який відповідачу не вручено та повернуто на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 67-70).

1.11. Судове засідання призначене о 12 год. 30 хв. 04.09.2024 не відбулося у зв`язку з відсутністю у приміщенні Господарського суду Черкаської області електропостачання.

1.12. 04.09.2024 суд ухвалив призначити судове засідання о 15 год. 30 хв. 11.09.2024.

1.13. 11.09.2024 у підготовчому засіданні взяла участь представник позивача адвокат Климчук А.В. у режимі відеоконференції. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.14. 11.09.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 15 год. 00 хв. 24.09.2024.

1.15. 24.09.2024 позивач подав до суду заяву про стягнення з відповідача на користь позивача 35000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 93-96).

1.16. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.17. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.18. Днем вручення ухвали суду від 22.07.2024, від 04.09.2024 та від 11.09.2024 відповідачу є 26.07.2024, 10.09.2024 та 18.09.2024 - дні проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (а.с. 67, 87, 90).

1.19. Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

1.20. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

1.21. 31.07.2024 суд з метою забезпечення прав відповідача Фізичної особи-підприємця Гаджимурадова Романа Гаджимурадовича бути поінформованим про розгляд справи №925/903/24 за його участю оприлюднив інформацію про час та місце розгляду справи на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу Судової влади України у мережі Інтернет (а.с. 71).

1.22. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

1.23. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

1.24. У судовому засіданні 24.09.2024 взяла участь представник позивача адвокат Климчук А.В. у режимі відеоконференції. Представник відповідач у судове засідання не з`явився.

1.25. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.26. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.27. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

1.28. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

1.29. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.30. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.31. Судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.32. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась

1.33. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

1.34. Представник позивача адвокат Климчук А.В. у судовому засіданні позов підтримала повністю.

1.35. 24.09.2024 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.36. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/903/24.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення передоплати вартості послуг за договором про надання послуг та немайнова вимога про розірвання договору.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору про надання послуг; виконання позивачем зобов`язання за договором та сплати 100% вартості послуг; невиконання відповідачем зобов`язання з надання послуг за договором та неповернення позивачу сплаченої передплати за невиконанні послуги за договором.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору про надання послуг; виконання позивачем зобов`язання за договором та сплати 100% вартості послуг (попередньої оплати); невиконання відповідачем зобов`язання з надання послуг за договором та неповернення позивачу сплаченої передплати за невиконанні послуги за договором; розмір грошового зобов`язання відповідача; строк виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 22.12.2022 Благодійна організація "Благодійний фонд "Запорука" (замовник) та Фізична особа-підприємець Гаджимурадов Роман Гаджимурадович (виконавець) уклали договір про надання послуг №22122022 (а.с. 12-19).

Відповідно до істотних умов договору сторони домовилися:

п.1.1 - виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику послуги та/або виконати роботи, а саме, зокрема, однак не обмежуючись: з розробки дизайну веб-сайту, верстка сайту, програмування, тощо, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги та/або роботи відповідно до умов цього договору;

п.1.2 - специфікації, обсяг, вартість, строки, порядок надання послуг та/або виконання робіт узгоджуються сторонами у додаткових угодах/додатках, які є невід`ємною частиною цього договору;

п.2.1 - загальна вартість послуг виконавця, що надаються за цим договором, складається з вартості всіх послуг, наданих відповідно до умов цього договору і узгоджуються сторонами у додаткових угодах/додатках, які є невід`ємною частиною цього договору;

п.2.2 - послуги сплачуються замовником у наступному порядку: 100% передплата;

п.3.1 - протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення виконання робіт та надання послуг за договором, додатковою угодою/додатком до договору, виконавець направляє замовнику два примірника акта. За відсутності зауважень до якості, кількості виконаних робіт/наданих послуг, інших зауважень, замовник підписує та повертає примірник акта протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з моменту отримання, або направити виконавцеві письмову відмову від підписання акта у той самий строк. У випадку отримання виконавцем письмової відмови від підписання акта у вказані строки, виконавець зобов`язаний за власний рахунок та у строки, визначені замовником в такій письмовій відмові, усунути всі недоліки/дефекти/помилки тощо в наданих послугах/виконаних роботах та/або в акті;

п.5.1 - цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 30.06.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором, інші права/обов`язки, визначені в договорі з додатками, зокрема, однак не обмежуючись: умов, що визначають права замовника на результати послуг/робіт - діють протягом всього строку користування замовником результатами послуг/робіт. Права на об`єкти права інтелектуальної власності, отримані замовником за цим договором з додатками, належать йому протягом усього строку дії таких прав; зобов`язання з дотримання конфіденційності діють впродовж 10 (десяти) років з моменту підписання договору, окрім зобов`язань щодо конфіденційності персональних даних, які діють безстроково;

п.5.2 - цей договір може бути продовжено понад строк дії за письмовою згодою сторін;

п.5.3 - закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від завершення взаєморозрахунків. Одностороння відмова виконавцем від зобов`язань забороняється;

п.5.4 - замовник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення, зокрема, направлення виконавцю письмово повідомлення цінним листом з описом вкладення. У такому випадку договір є розірваним, а всі зобов`язання сторін - припиненими з дати, вказаної замовником у такому письмовому повідомленні. Замовник оплачує вартість наданих/виконаних виконавцем та прийнятих замовником станом на момент розірвання договору послуг/робіт протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання сторонами відповідного акта. У випадку, якщо станом на момент розірвання договору сума сплачених замовником виконавцю грошових коштів є більшою, ніж вартість наданих/виконаних виконавцем та прийнятих замовником послуг/робіт виконавець зобов`язаний повернути таку різниць змовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати розірвання договору, вказаної замовником у відповідному письмовому повідомленні, направленому виконавцю;

п.9.5 - усі документи вважаються переданими однією стороною та отриманими другою стороною з моменту їх передачі відповідній уповноваженій особі особисто під підпис або поштовим зв`язком (цінним листом з описом вкладення). При цьому, сторони вважатимуть датою передачі та отримання інформації, повідомлення або документів саме дату їх передачі відповідній уповноваженій особі особисто під підпис, а у випадку направлення інформації, повідомлення або документів засобами поштового зв`язку - дату отримання відправлення поштовим відділенням у разі направлення виконавцю; дату доставки відправлення за адресою, зазначеною у договорі (задокументованою будь-яким чином поштовою організацією), у разі направлення замовнику.

3.1.2. 22.12.2022 Благодійна організація "Благодійний фонд "Запорука" (замовник) та Фізична особа-підприємець Гаджимурадов Роман Гаджимурадович (виконавець) уклали додаток до договору про надання послуг №22122022 від 22.12.2022 (а.с. 20-22), у якому передбачили перелік та вартість робіт/послуг, порядок надання та оплату робіт/послуг, зокрема:

п. 1.1 - сторони погодили, що перелік послуг та їх вартість згідно з даним додатком:

п. 1.1.1 - дизайн прототипу веб-сайту у вигляді файлів зображень в форматі PNG, вартістю 37000,00 грн;

п. 1.1.2 - дизайн інтерфейсу веб-сайту у вигляді файлів зображень в форматі PNG, вартістю 95000,00 грн;

п. 1.1.3 - верстка та програмування у вигляді HTML сторінок, вартістю 205000,00 грн;

п. 1.1.4 - текстовий документ, який містить інструкції з редагування контенту веб-сайту (вартість включена в послугу верстки та програмування);

п. 1.1.5 - налаштування доменного імені веб-сайту (вартість включена в послугу верстки та програмування);

п. 1.1.6 - доступи управління доменом і веб-сайтом (логін і пароль до особистих кабінетів) (вартість включена в послугу верстки та програмування);

п. 1.1.7 - вказаний перелік послуг не є вичерпний та може доповнюватися за згодою сторін (вартість включена в послугу верстки та програмування);

п. 2.1 - сторони погодилися, що загальна вартість послуг, перелік яких визначений у пункті 1 цього додатку, складає 337000,00 грн (триста тридцять сім тисяч гривень 00 копійок);

п. 2.2 - сторони погодилися, що перелік та вартість послуг, зазначених у пункті 1 додатку не включає:

п. 2.2.1 - створення фото та відео контенту;

п. 2.2.2 - створення текстового та іншого інформаційного контенту, крім текстів інтерфейсу;

п.2.2.3 - використання сторонніх сервісів та абонплати за їх використання на них;

п. 2.2.4 - зовнішня та внутрішня SEO оптимізація та/або;

п. 2.3 - сторони погодили, що послуги сплачуються замовником у наступному порядку: 100% передплата протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання договору.

3.1.3. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 337000,00 грн передплати на підставі платіжної інструкції №401 від 28.02.2023 (а.с. 10).

3.1.4. 14.08.2023 позивач надіслав відповідачу претензію від 10.08.2023 №1008/2023, у якій вимагав протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання цієї претензії повернути 337000,00 грн передплати за ненадані послуги за договором у зв`язку із закінченням 30.06.2023 дії договору. Відповідач претензію позивача не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 18.08.2024 претензія повернута на адресу позивача (а.с. 23-30).

3.1. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.2. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.4. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.6. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.7. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.8. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.9. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.10. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.11. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору про надання послуг №22122022 від 22.12.2022;

4.5.2. позивач виконав своє зобов`язання та сплатив відповідачу 100% вартості послуг за договором (попередньої оплати) у розмірі 337000,00 грн;

4.5.3. відповідач зобов`язання з надання послуг з розробки дизайну веб-сайту, верстки сайту, програмування не виконав та не повернув позивачу попередню оплату у розмірі 337000,00 грн;

4.5.4. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 337000,00 грн;

4.5.5. строк дії договору закінчився 30.06.2023;

4.5.6. 14.08.2023 позивач надіслав відповідачу претензію, у якій вимагав повернути попередню оплату у семиденний строк з дня отримання вимоги.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини з надання послуг.

5.8. Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

5.9. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2 статті 901 Цивільного кодексу України).

5.10. Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

5.11. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.12. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.13. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.14. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.15. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.16. Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

5.17. Згідно з частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

5.18. Відповідно до статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

5.19. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.20. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору про надання послуг.

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем зобов`язання з надання послуг.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та повернути сплачену відповідачу попередню оплату за послуги, що не були надані.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини з надання послуг.

6.5. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

6.6. 22.12.2022 сторони уклали договір про надання послуг. У додатку №1 до договору сторони погодили перелік та вартість робіт/послуг, порядок та строк надання послуг, строк і порядок оплати робіт/послуг.

6.7. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

6.8. Позивач виконав своє зобов`язання за договором та сплатив відповідачу 337000,00 грн попередньої оплати.

6.9. Відповідач своє зобов`язання за договором не виконав та не надав позивачу послуги з розробки дизайну веб-сайту, верстки сайту, програмування.

6.10. Строк дії договору закінчився 30.06.2023.

6.11. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.12. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.13. Відповідач на вимогу позивача зобов`язання з повернення позивачу сплаченої 337000,00 грн попередньої оплати не виконав.

6.14. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 337000,00 грн.

6.15. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.16. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.17. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу.

6.18. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.19. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі.

6.20. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні та ненадання послуг позивачу порушує право позивача на отримання замовлених послуг та зумовлює виникнення у позивача права вимагати повернення попередньої оплати, сплаченої за послуги, що не були надані.

6.21. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 337000,00 грн попередньої оплати суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.22. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

6.23. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

6.24. Відповідач не виконав свого обов`язку у зобов`язанні та не надав позивачу послуги. Відповідач також не повідомив позивачу про неможливість виконання договору на надання послуг.

6.25. Враховуючи закінчення строку дії договору, позивач відмовився від отримання послуг та вимагав повернути попередню оплату.

6.26. Невиконання відповідачем свого обов`язку з надання послуг позивачу у строк погоджений сторонами у договорі та не повідомлення про неможливість виконання умов договору є істотним порушенням договору.

6.267 Враховуючи зміст зобов`язання сторін, умови укладеного сторонами договору та погоджений сторонами строк надання послуг, невиконання відповідачем свого обов`язку з надання послуг зумовлює право позивача вимагати розірвати, укладений між сторонами договір.

6.28. Вимогу позивача про розірвання договору про надання послуг №22122022 від 22.12.2022 суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які згідно з доданим до позову попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи складають 9597,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, 30000,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги.

7.3. За подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 9597,00 грн на підставі платіжних інструкцій від 01.07.2024 №1305 у розмірі 5055,00 грн (а. с. 7), від 01.07.2024 №1304 у розмірі 1514,00 грн (а.с. 39), від 17.07.2024 №1407 у розмірі 3028,00 грн (а.с. 60).

7.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.5. Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні повністю, судовий збір у розмірі 9597,00 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд покладає на відповідача.

7.6. У позові позивач вказав орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн та просив суд стягнути витрати позивача з відповідача (а.с. 6).

7.7. 24.09.2024 позивач подав до суду докази понесених витрат на правничу допомогу та заяву, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 35000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с 93-96). До заяви додав договір про надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2024 №04/04/2024 (а.с. 98 на звороті - 100), рахунок-фактуру від 02.06.2024 №INV-0001 (а.с. 98) та платіжну інструкцію від 11.06.2024 №1143 (а.с. 97), ордер на надання правничої (правової) допомоги Благодійній організації "Благодійний фонд "Запорука" адвокатом Климчук А.В. від 01.07.2024 (а.с. 31), свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю Климчук Ангеліною Валеріївною (а.с. 32).

7.8. Дослідивши додані позивачем докази, суд установив, що 04.04.2024 Адвокатське бюро "Ангеліни Климчук "СУФЕТ" (адвокатське бюро) та Благодійна організація "Благодійний фонд "Запорука" (клієнт) уклали договір про надання правничої (правової) допомоги №04/04/2024 (а.с. 98 на звороті - 100).

7.9. Відповідно до істотних умов договору про надання професійної правничої допомоги сторони передбачили:

п. 1.1 - предметом даного договору є надання адвокатським бюро правничої (правової) допомоги клієнту;

п. 2.2.8 - сторони погодили, що клієнт, підписуючи даний договір, розуміє та доручає Адвокатському бюро (уповноваженим особам Адвокатського бюро) самостійно здійснювати підготовку всіх необхідних документів у справі клієнта без додаткового погодження таких документів (їхнього змісту) з останнім. У разі необхідності погодження Адвокатським бюро таких документів (їхнього змісту) з клієнтом - останній зобов`язаний направити відповідний запит завчасно та виключно на електронну адресу Адвокатського бюро;

п. 3.1 - сторони погодили загальний порядок (не єдиний) здійснення розрахунків, а саме, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь Адвокатського бюро протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту направлення Адвокатським бюро рахунку клієнту на його електронну адресу(або шляхом використання іншого засобу зв`язку з клієнтом, що закріплений даним договором), зазначену у реквізитах до договору, якщо інше не зазначено у відповідній додатковій угоді до даного договору;

п. 3.2 - ціною даного договору є сума вартості всієї наданої правничої (правової) допомоги Адвокатським бюро клієнту, перелік якої вказаний у відповідних додаткових угодах до договору (у тому числі у плані дій, актах) та у направлених Адвокатським бюро рахунках клієнту;

7.10. Адвокатське бюро "Суфет" склало детальний опис робіт (наданих послуг), виконаний адвокатом Климчук А.В., згідно якого надало послуги: 1) підготовка та подання позовної заяви до ОСОБА_1 у кількості 1 шт.; 2) підготовка та подання заяви про забезпечення позову у кількості 1 шт.; 3) підготовка та подання клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції у кількості1 шт.; 4) супровід у судових засіданнях у справі №925/903/24 у Господарському суді Черкаської області 04.09.2024, 14.09.2024 та 24.09.2024.

7.11. На виконання умов договору Адвокатське бюро "Суфет" виставило Благодійній організації "Благодійний фонд "Запорука" рахунок-фактуру від 02.06.2024 №INV-0001 на оплату 35000,00 грн витрат за надані послуги з правничої допомоги (а.с. 98), які 11.06.2024 Благодійна організація "Благодійний фонд "Запорука" сплатила Адвокатському бюро "Суфет" на підставі платіжної інструкції №1143 (а.с. 97).

7.12. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

7.13. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

7.14. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).

7.15. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

7.16. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

7.17. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.18. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

7.19. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

7.20. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

7.21. На виконання вимог статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві вказав попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, які поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 30000,00 грн та надав докази понесення цих витрат у розмірі 35000,00 грн.

7.22. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

7.23. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

7.24. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

7.25. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

7.26. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

7.27. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

7.28. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

7.29. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

7.30. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач подав детальний опис робіт.

7.31. Розмір витрат позивача на правову допомогу адвоката становить 35000,00 грн.

7.32. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7.33. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

7.34. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

7.35. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

7.36. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

7.37. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

7.38. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7.39. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

7.40. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

7.41. Відповідач заяви про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу не подав.

7.42. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

7.43. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

7.44. Витрати позивача на професійну правничу допомогу у виді підготовки та подання позовної заяви до ОСОБА_1 у кількості 1 шт.; підготовки та подання заяви про забезпечення позову у кількості 1 шт.; підготовки та подання клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції у кількості 1 шт.; супровід у судових засіданнях у справі №925/903/24 у Господарському суді Черкаської області 04.09.2024, 14.09.2024 та 24.09.2024, суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову та значення справи для позивача, що полягає у порушенні права позивача на належне виконання зобов`язання відповідачем з повернення попередньої оплати за договором про надання послуг.

7.45. Загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, які суд визнає фактичними та необхідними, становить 35000,00 грн.

7.46. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.47. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн підлягають розподілу між сторонами, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 35000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір про надання послуг №22122022 від 22.12.2022, укладений між Фізичною особою-підприємцем Гаджимурадовим Романом Гаджимурадовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та Благодійною організацією "Благодійний фонд "Запорука" (ідентифікаційний код 35911054, адреса місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 30).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гаджимурадова Романа Гаджимурадовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Запорука" (ідентифікаційний код 35911054, адреса місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 30) 337000,00 грн (триста тридцять сім тисяч гривень 00 копійок) боргу, 9597,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень 00 копійок) судових витрат зі сплати судового збору, 35000,00 грн (тридцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 04.10.2024.

Суддя А.І. Гладун