ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" вересня 2024 р. Справа № 909/291/23

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ-531"

про відвід головуючого судді Матущака О.І.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю

"Смарт Енерджі Груп" (вх. ЗАГС

№01-05/1763/24 від 20.06.2024)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області

від 05.06.2024 (суддя - Горпинюк І.Є.)

у справі №909/291/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ- 531", м. Івано-Франківськ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп", м. Івано-Франківськ

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 розгляд справи №909/291/23 за апеляційною скаргою ТОВ "Смарт Енерджі Груп" (вх. ЗАГС №01-05/1763/24 від 20.06.2024) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2024 відкладено на 26.09.2024.

26.09.2024 в судове засідання з`явилися представники ініціюючого кредитора, боржника та арбітражний керуючий.

Водночас під час розгляду апеляційної скарги по суті, представником ініціюючого кредитора зроблено усну заяву про відвід головуючому судді Матущаку О.І. від розгляду справи №909/291/23.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відводу, представник покликався на те, що суд обмежив його в праві на надання пояснень, оскільки визначив межі надання пояснень виключно в ракурсі наявності чи відсутності спору про право. Із вказаного, на думку представника, вбачається, що суддя зазначеними діями уже висловився про результати розгляду цієї апеляційної скарги, що викликає сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Враховуючи те, що підстава для відводу виникла після відкриття судового засідання, в якому було заявлено відвід, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказана заява зроблена в межах встановленого ст. 38 ГПК України строку.

Розглянувши подану заяву про відвід, колегія суддів зазначає таке.

Статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема, і про відвід судді, яка в силу вимог ст. 38 ГПК України повинна бути вмотивованою.

Так, ч.2 ст. 38 ГПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції; суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі; суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Перевіряючи доводи заявника, наведені в заяві про відвід встановлено, що такі обґрунтовані незгодою із процесуальними діями головуючого судді у цій справі в частині надання можливості представнику ініціюючого кредитора надати пояснення щодо суті апеляційної скарги, однак такі є безпідставними.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, ст. 270 ГПК України визначено порядок розгляду апеляційної скарги.

Так, частини 4, 5 вказаної статті встановлюють, що головуючий відкриває судове засідання і оголошує, яка справа, за чиєю скаргою та на судове рішення якого суду розглядається. Суддя-доповідач доповідає зміст судового рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Тобто, незалежно від мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду та доводів апеляційної скарги, саме головуючий суду апеляційної інстанції встановлює учасникам справи межі, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази, а відтак і надаватися пояснення.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції, якою, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп" та визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "СУ-531" до боржника в розмірі 17 299 140,80 грн, а також 60 300,00 грн понесених витрат щодо авансування винагороди арбітражному керуючому та 26 840,00 грн сплаченого судового збору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що мотивуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність між ініціюючим кредитором та боржником спору про право.

Натомість доводи апеляційної скарги зводяться до того, що між ініціюючим кредитором та боржником наявний спір про право, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Частиною 6 ст. 39 КУзПБ визначено, що однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

З урахуванням наведеного вище, головуючий суддя встановив межі, в яких учасники справи можуть надавати пояснення, а саме: в частині наведення обставин наявності чи відсутності спору про право. При цьому, суд усно спрямовував учасників справи надавати такі пояснення з урахуванням положень КУзПБ.

Всупереч зазначеному, ініціюючий кредитор намагався надавати пояснення щодо сутності актів приймання виконаних підрядних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, локального кошторису з розрахунком договірної ціни та наявності власноручних підписів керівника боржника на зазначених документах, а також інших обставин, якими ініціюючий кредитор обґрунтовував свої доводи.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що надані пояснення виходять за встановлені межі для надання учасниками справи пояснень, оскільки такі обставини можуть досліджуватися виключно в позовному провадженні, що передбачено розділом 3 ГПК України, а не під час вирішення питання про обґрунтованість чи необґрунтованість відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відтак доводи представника ініціюючого кредитора щодо обмеження його в праві надавати пояснення є безпідставними, оскільки суд діяв в межах повноважень, встановлених ч. 5 ст. 270 ГПК України.

Таким чином, обставини щодо відводу колегії суддів, на які посилається заявник в заяві про відвід, не є тими підставами, за наявності яких в силу вимог ст. 35 ГПК України можна дійти висновку про упередженість та необ`єктивність суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №908/2349/14 вказано,що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Враховуючи зазначені вище вимоги процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що заява ТОВ "СУ-531" про відвід головуючого судді Матущака О.І. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що заява ТОВ "СУ-531" про відвід була зроблена в судовому засіданні, така заява не передається на розгляд іншому судді.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ-531" про відвід головуючого судді Матущака О.І. у справі №909/291/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддями і не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК