РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024Справа № 910/7236/24

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар"

про стягнення 175 500,00 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (далі - ТОВ "СВП "Квазар", відповідач) про стягнення штрафу у сумі 175 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог АТ "Українська залізниця" посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № Л/НХ-23440/НЮ від 19.05.2023, в редакції додаткової угоди № 3 від 27.12.2023, в частині своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим відповідачу був нарахований штраф у сумі 175 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що розрахунок позивачем штрафу було виконано невірно, оскільки за отриманою 29.03.2024 від позивача рознарядкою на поставку продукції від 29.03.2024 № Н-40/319, відповідач частково поставив товар (роз`єднувач контактної мережі РКС-3,3/4000 з моторним приводом типом УМП-2) у кількості 3 шт. на загальну суму 270 000,00 грн. з урахуванням ПДВ, у зв`язку з чим сторони підписали відповідні видаткову накладну та акт приймання-передачі. Отже, за виконаним відповідачем контррозрахунком з урахуванням зазначених обставин, сума штрафу становить 135 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та відзив на позов, а також додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.05.2023 між АТ "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (постачальник) був укладений договір поставки № Л/НХ-23440/НЮ (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується у порядку та на умовах визначених цим договором поставити та передати у власність покупцю певну продукцію відповідно до специфікації № 1 (додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Строк поставки товару протягом не більше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки: (ЕЧ-1) Львівська дистанція електропостачання, 79000, м. Львів, вул. Курмановича, 1.

Рознарядка покупця на товар з накладеними двома кваліфікованими електронними підписами уповноважених осіб, визначених в п. 4.3 цього договору направляється постачальнику з електронної адреси покупця на електронну адресу постачальника . Рознарядка на товар вважається отриманою постачальником з дати її направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця (п. 4.5 договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому-передачі товару (п. 4.6 договору).

27.12.2023 між сторонами була укладена додаткова угода № 3 до договору поставки № Л/НХ-23440/НЮ від 27.12.2023, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації № 1 (нова редакція) (додаток № 1 до цього договору) ) і специфікації № 2 (додаток № 3 до договору), що є невід`ємними частинами цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Кількість, найменування, технічний опис, рік виготовлення, код УКТЗЕД, виробник та країна виробника товару зазначено у специфікації (нова редакція) (додаток № 1 до цього договору) і специфікації № 2 (додаток № 3 до договору) (п. 1.3 договору).

Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації № 1 (нова редакція) (додаток № 1 до цього договору) і специфікації № 2 (додаток № 3 до договору). Ціна товару включає вартість товару, тари (упаковки), а також інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього договору (п. 6.1 договору).

Загальна ціна договору становить 7 286 450,40 грн. (п. 6.3 договору).

Оплата за кожну партію поставленого товару за цим договором проводиться покупцем на 20-й банківський день з дати реєстрації постачальником складеної відповідно до Податкового кодексу України податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 7.2 договору).

Строк дії цього договору встановлюється з дня його укладення та протягом дії правового режиму воєнного стану в Україні, але не пізніше, ніж до 29.03.2024 (п. 16.1).

Специфікацією № 2 до договору сторони погодили найменування товару - роз`єднувач контактної мережі РКС-3,3/4000 з моторним приводом типом УМП-2, їх технічні характеристики, кількість - 13 штук, та вартість товару - 1 170 000,00 грн. з ПДВ.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

29.03.2024 позивачем з електронної адреси покупця на електронну адресу відповідача була направлена рознарядка на поставку роз`єднувачів контактної мережі від 29.03.2024 № Н-40/319 у кількості 13 штук на загальну суму 1 170 000,00 грн.

Отримання 29.03.2024 вказаної заявки відповідачем не заперечується, отже, кінцевим строком поставки товару є 13.04.2024.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що оскільки відповідач не поставив товар на суму, вказану у рознарядці до 13.04.2024, то у позивача виникло право нарахувати відповідно до п. 9.3.1 договору штраф у сумі 175 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Нормами ч. 2 ст. 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до пункту 9.3.1 договору при порушення строків постачання постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15 % від вартості непоставленого у строк товару на умовах, передбачених п. 4.2 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що рознарядка на поставку роз`єднувачів контактної мережі від 29.03.2023 № Н-40/319 була виконана відповідачем частково, а саме - позивачу були поставлені вказані роз`єднувачі у кількості 3 штук на загальну суму 270 000,00 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковою накладною № 131 від 12.04.2024, актом приймання-передачі від 12.04.2024.

Отже, непоставленим залишився товар на суму 900 000,00 грн. (1 170 000,00 грн. - 270 000,00 грн.). Тому, саме на цю суму має нараховуватись штраф відповідно до п. 9.3.1 договору і з цих підстав, суд приймає до уваги твердження відповідача, що розрахунок штрафу здійснений позивачем виконано невірно. За виконаним відповідачем контррозрахунком з урахуванням зазначених обставин, сума штрафу становить 135 000,00 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій на підставі наведених приписів закону та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню 15 % штрафу у сумі 135 000,00 грн., тобто, у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки при здійсненні розрахунку неустойки не враховано часткову поставку відповідачем товару.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доводи позивача, викладені у його позовній заяві частково підтверджені належними та допустимими доказами в частині вимог про стягнення штрафу у сумі 135 000,00 грн., а відповідачем в цієї частині позову не спростовані.

Отже, позов АТ "Українська залізниця" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" про стягнення 175 500,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 136-Л, ідентифікаційний код 36177373) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" штраф у сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 329 (дві тисячі триста двадцять дев`ять) грн. 23 коп.

У решті вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 4 жовтня 2024 року.

Суддя Борисенко І. І.