ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. Справа№ 911/1755/22 (911/1067/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Поліщука В.Ю.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника позивача адвоката Бабія В.В.,

представника відповідача адвоката Турової Є.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія"

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 01.11.2023 (повний текст складено 14.05.2024, суддя Лопатін А.В.)

у справі № 911/1755/22 (911/1067/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт маркет солюшн",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Іван Вікторович,

2. ОСОБА_1 ,

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович,

про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, скасування акту про протест векселя та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в межах справи № 911/1755/22

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" (код 35088581),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.11.2023 у справі № 911/1755/22 (911/1067/23) відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, 03.06.2024 позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.11.2023 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, скасувати акт про протест векселя, вчинений 05.10.2022, визнати виконавчий напис нотаріуса, що вчинений 06.10.2022, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи № 911/1755/22 (911/1067/23) призначено на 25.06.2024.

18.06.2024 ОСОБА_2 як уповноважена особа одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 відкладено розгляд справи на 16.07.2024.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024, для розгляду даної справи визначено колегію суддів: Сотніков С.В. (головуючий, суддя-доповідач), Остапенко О.М., Поліщук В.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 відкладено розгляд справи на 10.09.2024.

10.09.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Поліщука В.Ю. на лікарняному з 06.09.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 розгляд справи № 911/1755/22 (911/1067/23) призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.09.2024.

13.09.2024 (зареєстровано в суді 16.09.2024) позивач через електронний кабінет в ЄСІТС подав заяву про відвід колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 відвід колегії суддів у складі: Сотніков С.В., Остапенко О.М., Поліщук В.Ю., викладений у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" (вх. № 09.1-19/18943/24 від 16.09.2024). визнано необґрунтованим, а матеріали справи № 911/1755/22 (911/1067/23) передати для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.0.2024 (колегія суддів: Яценко О.В., Палій В.В., Яковлєв М.Л.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сотніков С.В., судді: Остапенко О.М., Поліщук В.Ю. у справі №911/1755/22 (911/1067/23).

В судовому засіданні була розглянута заява уповноваженої особа одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" Ващіліна Євгенія Вікторовича про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та у її задоволенні постановлено відмовити з огляду на наступне.

Так, заява мотивована тим, що предметом позову у даній справі, яка розглянута в межах справи про банкрутство ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", є вимоги про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, на підставі якого заявлені та визнані грошові вимоги ТОВ "Софт маркет солюшн" до боржника у справі про банкрутство.

Одночасно, у відповідності до ч. 2 ст. 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, в тому числі і на засновників (учасників) боржника. Тобто, за певних обставин (встановлення вини засновників боржника у виникненні банкрутства та недостатності майна боржника для погашення вимог кредиторів) у справі про банкрутство майнова відповідальність може бути покладена і на засновників боржника.

Позаяк, за результатами розгляду даної справи можуть бути підтверджені зобов`язання за векселем, а відтак і заборгованість боржника за ним, яка визнана у справі про банкрутство, то за висновком уповноваженої особи учасника ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки такого учасника щодо субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Відповідно до статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

На переконання суду, рішення у даній справі може вплинути у майбутньому на обсяг прав та обов`язків саме учасника боржника, а не його уповноваженої особи, що визначена ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства як учасник справи про банкрутство.

Тобто, ОСОБА_2 як уповноважена особа учасника боржника може бути учасником справи лише у справі про банкрутство, а не у справах позовного провадження, у яких за певних обставин може бути залучено фізичну чи юридичну особу в якості третьої особи, саме ту на права та обов`язки якої вливає рішення суду зі спору, тобто в даному випадку безпосередньо учасника (засновника) боржника, який із відповідною заявою про вступ у справу до суду не звертався.

В судовому засіданні 25.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Київської області на стадії процедури розпорядження майном перебуває справа №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", провадження у якій відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 26.10.2022 за заявою ТОВ "Профтехнокомплект". Повноваження розпорядника майна боржника виконує арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф.

У квітні 2023 року ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" звернулось до суду з позовом до ТОВ "Софт маркет солюшн" про визнання простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 таким, що не має вексельної сили, а також про скасування акту про протест векселя у неплатежі, вчинений 05.10.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Іваном Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за №972, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчинений 06.10.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Іваном Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за №981.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" в особі його уповноваженого представника, жодного простого векселя серії АА номер 1662470 на суму 15577700 грн для ТОВ "НВК "Техімпекс" не виписувало, а тому не є векселедавцем і, відповідно, і зобов`язаною особою за простим векселем серії АА номер 1662470 від 07.10.2019, в силу чого:

- простий вексель серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 є таким, що не має вексельної сили;

- акт про протест векселя у неплатежі, вчинений 05.10.2022 приватним нотаріусом, має бути скасований;

- виконавчий напис, вчинений 06.10.2022 приватним нотаріусом, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відносно підстав визнання вказаного векселя таким, що не має вексельної сили, позивач зазначає, що згідно ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50% вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників.

На думку позивача, значний правочин, вчинений із заінтересованістю, з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення (ч. 1 ст. 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Позивач наголошує, що відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", яка передувала 07.10.2019, вартість чистих активів складала "- 3 994 600,00 грн." (мінус три мільйони дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі гривень) (графа "Усього за розділом І. Власний капітал" фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" станом на 31.12.2018).

Тобто, вчинення ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" у 2019 році будь-якого правочину з вартістю 15577700 грн, що очевидно перевищувало 50% вартості чистих активів товариства станом на 31.12.2018, вимагало окремого рішення загальних зборів учасників ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" про надання згоди ОСОБА_1 , як керівнику, на вчинення такого правочину.

Разом з тим, ОСОБА_3 , яка станом на 07.10.2019 була єдиним учасником ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" та одноособово приймала рішення на загальних зборах цього товариства, жодного рішення про надання згоди на видачу простого векселя на суму 15577700 грн не надавала, про що, за твердженням позивача, свідчить довідка самої ОСОБА_3 від 05.01.2023 і довідка ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" від 05.01.2023 за вих. №05/01/23.

Крім того, позивач вказує, що ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" не вчиняло жодних дій, з яких би слідувало схвалення ним у подальшому видачі простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 на суму 15577700 грн.

Зокрема, у жодній фінансовій звітності ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" не відображало факт видачі та наявності зобов`язань за векселем у розмірі 15577700 грн.

Також, позивач вказує на те, що 07.10.2019 ОСОБА_1 , діючи так само з перевищенням своїх повноважень, видав від імені ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" на користь ТОВ "НВК "Техімпекс" вексель серії АА номер 1662470 на суму 5075632 грн, проте, так як векселедержателем векселя є ТОВ "Профтехнокомплект", а не ТОВ "Софт маркет солюшн", його вексельна сила та видані на його підставі акт про протест векселя і виконавчий напис оскаржуються у межах іншого позову.

Враховуючи вищезазначене, позивач заявляє, що вже колишній директор ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" ОСОБА_1 виписав спірний вексель з очевидним перевищенням своїх повноважень, а ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" ніколи своїми діями не схвалювало таких дій ОСОБА_1 , в силу чого товариство не є особою, що зобов`язана за вексельним законодавством погасити спірний простий вексель серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 на суму 15577700 грн, натомість такою особою є сам ОСОБА_4 .

Щодо скасування протесту векселя у неплатежі, позивач зазначає, що ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" не є векселедавцем простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 на суму 15577700 грн, так як від її імені цей вексель підписав ОСОБА_4 , який не був уповноважений на вчинення таких дій, і товариство, в подальшому, своїми діями не схвалювало факту видачі простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019, а тому ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" не є і не було зобов`язаним станом на 05.10.2022 здійснювати плату за цим векселем.

Таким чином, протест векселя у неплатежі, вчинений 05.10.2022 приватним нотаріусом проти особи, яка не є векселедавцем простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 та не є зобов`язаною особою здійснити оплату за ним, а відтак, вчинений з порушенням п. 4.1., абз. 1-2 п. 4.3. та п. 4.5. Глави 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в силу чого цей протест підлягає скасуванню.

Щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого 06.10.2022 приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №981, позивач також посилається на наведені вище обставини підписання векселя від імені позивача не уповноваженою на те особою.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Київської області від 01.11.2023 у справі №911/1755/22(911/1067/23) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами наявності правових підстав для визнання простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 таким, що не має вексельної сили, у зв`язку із чим відмовлено у задоволенні позову у зазначеній частині та в частині похідних від вказаної вимоги вимог про скасування протесту векселя у неплатежі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

За твердженням скаржника, суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та ст. 2 Конвенції про врегулювання деяких колізій законів про переказні та прості векселі; безпідставно відхилив фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва як недопустимого доказу по справі, дійшов помилкового висновку про наявність зобов`язань за спірним простим векселем саме у ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", необґрунтовано зазначив про похідний характер вимог про скасування протесту векселя у неплатежі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частинами першою та четвертою статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно із частиною першою ст. 174 Господарського кодексу України (ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 194 ЦК України (у редакції чинній станом на дату видачі спірного векселя) цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

У відповідності до частини другої ст. 195 ЦК України види цінних паперів та порядок їх обігу встановлюються законом.

Згідно з частиною сьомою ст. 164 ГК України (у редакції чинній станом на дату видачі спірного векселя) суб`єкти господарювання мають право в порядку, встановленому законом, випускати в обіг векселі - боргові цінні папери, які посвідчують безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (у редакції чинній станом на дату видачі спірного векселя) вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються законом.

В силу приписів ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" (у редакції чинній станом на дату видачі спірного векселя) векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені).

Спеціалізованим законодавством, яке регулює обіг векселів на території України є Закон України "Про обіг векселів" та Женевська конвенція 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні та прості векселі (набула чинності для України 06.01.2000).

Згідно з частиною п`ятою ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" (у редакції чинній станом на дату видачі спірного векселя) вексель підписується: від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель.

У відповідності до ст. 75 Уніфікованого закону простий вексель повинен містити наступні реквізити: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця видачі простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

За приписами ст. 76 Уніфікованого закону документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті.

Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням.

При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця.

Простий вексель, в якому не вказано місце його видачі, вважається виданим у місці, зазначеному поруч з найменуванням векселедавця.

Таким чином, документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у ст. 75 Уніфікованого закону, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених у ст. 76 Уніфікованого закону.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.05.2019 у справі №910/12179/17, відсутність дефекту форми векселя є підставою для відмови у задоволенні позову щодо визнання векселю таким, що не має вексельної сили.

В ході дослідження долученої до матеріалів справи копії простого векселя серії АА номер 1662470, судом було встановлено, що він не містить дефекту форми, оскільки такий вексель має всі обов`язкові у відповідності до ст. 75 Уніфікованого закону реквізити, оформлений та підписаний уповноваженими особами (керівником та головним бухгалтером), а також скріплений печаткою ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія".

Доводи позивача про відсутність у директора повноважень на підписання простого векселя є недоведеними та необґрунтованими, оскільки останнім не надано відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Як було зазначено вище, вимоги до підписання уповноваженими особами від імені векселедавця простого векселя містяться у ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні". Інших вимог законом не встановлено, що свідчить про відсутність підстав вимагати додаткові погодження від імені юридичної особи (векселедавця) або її органу управління.

Судом також встановлено, що матеріали справи не містять доказів обмеження станом на дату видачі спірного векселя дій керівника, в тому числі відносно підписання від імені ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" векселів. Зокрема, Статутом ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", затвердженим протоколом №1 від 07.06.2016 загальних зборів учасників товариства, відповідні обмеження не передбачено.

Що стосується посилання позивача на положення ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до якого рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників, суд зазначає таке.

Так, згідно ст.1 Закону України "Про обіг векселів в Україні" законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених положень чинного на дату видачі спірного векселя Закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що положення ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", на які посилається позивач як на правову підставу позовних вимог, до спірних правовідносин не застосовуються.

З урахуванням ст. 86 ГПК України, згідно якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вважає допустимим доказом того, що вартість зобов`язань за векселем перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства, надані позивачем фінансові звіти суб`єкта малого підприємства, оскільки такі звіти подаються товариством самостійно і зазначені в них відомості щодо активів ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" іншими доказами не підтверджені.

Поряд з наведеним, судом також враховано, що листом від 14.06.2023 №81-15-9/4585-БТ АТ "Райффайзен банк" повідомив, що 12.01.2012 бланк простого векселя серії АА номер 1662470 був придбаний ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія".

Одночасно, в зазначеному листі банк повідомив про відсутність копій документів, на підставі яких були придбані бланки простих векселів, в тому числі зазначеного векселя.

Крім того, проаналізувавши вищенаведене, судом першої інстанції також правомірно встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до порядку пред`явлення векселя для оплати 03.10.2022 ТОВ "Софт маркет солюшн" направило на адресу місцезнаходження ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" вимогу про пред`явлення векселя та про необхідність до 17 год. 45 хв. 03.10.2022 оплатити простий вексель АА1662470 від 07.10.2019 загальною номінальною вартістю 15577700 грн шляхом зарахування коштів на поточний рахунок в банку, акт №1 від 03.10.2022 пред`явлення векселя до платежу, а також завірену копію лицьової та зворотної сторони векселя.

ТОВ "Софт маркет солюшн" 04.10.2022 о 10:00 год. подало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Косенку Івану Вікторовичу вексель для вчинення протесту про неоплату ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" пред`явленої йому вимоги 03.10.2022 р. на суму 15 577 700,00 грн.

05.10.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Іваном Вікторовичем вчинено акт про протест векселя АА1662470 від 07.10.2019 загальною номінальною вартістю 15 577 700 грн про неоплату проти векселедавця.

06.10.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Іван Вікторович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 981, яким на підставі акту про протест векселя про не оплату, запропоновано до стягнення у безспірному порядку з ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" на користь ТОВ "Софт маркет солюшн" 15577700 грн заборгованість по зобов`язанню за векселем та витрати, пов`язані з опротестуванням векселя у неплатежі у сумі 4 000 грн.

Разом з тим слід зазначити, що із позовом про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, скасування протесту векселя у неплатежі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду лише у квітні 2023 року та після постановлення ухвали від 26.10.2022 про відкриття провадження у справі №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" і заявлення кредитором грошових вимог, які ґрунтувались на спірному векселі.

Тобто, звернення з даним позовом, предметом якого є оспорення обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, після подання відповідної заяви з грошовими вимогами у справі про банкрутство, свідчить про зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від визнання грошових вимог та їх погашення у справі про банкрутство.

Також, позивач не подав будь-яких доказів на підтвердження доводів про те, що керівник товариства ОСОБА_1 , підписуючи спірний вексель, діяв незаконно, без погодження таких дій з єдиним засновником товариства, зокрема доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про вчинення керівником товариства або до суду про встановлення та стягнення нанесених підприємству збитків тощо.

Доводи скаржника про те, що саме ОСОБА_1 є зобов`язаною особою за спірним векселем, є безпідставними та недоведеними.

Позаяк простий вексель серії АА номер 1662470, векселедавцем за яким є ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", відповідає вимогам законодавства, як то було встановлено вище, у суду відсутні підстави для висновку, що саме ОСОБА_1 є зобов`язаною особою за спірним векселем.

За змістом частини першої та третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, що виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 цього Кодексу).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

За результатами аналізу заявлених позивачем та відповідачем аргументів, наданих на їх підтвердження та наявних у справі доказів, в тому числі листа АТ "Райффайзен банк" від 14.06.2023 №81-15-9/4585-БТ щодо купівлі векселя саме позивачем; враховуючи відсутність встановлених дефектів форми простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019, а також наявність всіх обов`язкових згідно ст. 75 Уніфікованого закону реквізитів та беручи до уваги інші встановлені у цій справі обставини в їх сукупності, судом першої інстанції обґрунтовано констатовано недоведеність позивачем наявності правових підстав для визнання простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 таким, що не має вексельної сили.

Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не оскаржує рішення суду в частині відхилення позовної вимоги про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, а в апеляційній скарзі і в судовому засіданні апеляційного господарського суду представник позивача погодився з висновками суду про наявність у спірного векселя всіх реквізитів, необхідних для надання йому вексельної сили.

Натомість заявляючи вимоги про скасування акту про протест векселя у неплатежі та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скаржником, як на підставу цих вимог, зазначено обставини, які є ідентичними з обставинами позовної вимоги про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, а саме: відсутність у директора Товариства повноважень для підписання простого векселя та, як наслідок, відсутність у ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" зобов`язання за таким векселем.

Жодних інших підстав в обґрунтування таких вимог (зокрема про порушення, допущені векселедержателем при пред`явлення векселя до платежу та/чи приватним нотаріусом при вчиненні відповідних нотаріальних дій, в частині дотримання порядку і строків пред`явлення векселя до оплати, повноти наданих нотаріусу документів, порядку і строків оформлення та видачі акту про протест векселя у неплатежі та виконавчого напису нотаріуса тощо) позивачем ані у позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не наведено.

Не заперечуючи в цілому можливість звернення до суду, у разі наявності обґрунтованих на те підстав, з самостійними вимогами про скасування акту про протест векселя у неплатежі та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виходячи з сукупного аналізу підстав позову, колегія суддів дійшла висновку, що в даному конкретному випадку вказані позовні вимоги є саме похідними вимогами від вимоги про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, а відтак належить відхилити доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновку суду першої інстанції в цій частині.

Оскільки суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, а також встановив на підставі таких доказів, що векселедавцем за спірним векселем є саме ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія", чим спростовано протилежні доводи позивача у якості підстави позову, та з рештою дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні вимоги про визнання простого векселя серії АА номер 1662470 від 07.10.2019 таким, що не має вексельної сили, то колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом про відсутність також і підстав для задоволення як похідних вимог про скасування акту про протест векселя у неплатежі та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти РФ" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального та неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи позивача судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на правильність прийнятого судом рішення у справі.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування або зміни не вбачається, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

У зв`язку з відхиленням апеляційної скарги судовий збір за її подання у відповідності до статті 129 ГПК України належить покласти на позивача.

Керуючись статтями 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 01.11.2023 року у справі №911/1755/22(911/1067/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.10.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.Ю. Поліщук

О.М. Остапенко