ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024м. ДніпроСправа № 904/3570/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОН-ТРЕЙД", м.Одеса

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення в розмірі 1 643 114, 99 грн

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОДОН-ТРЕЙД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", в якому просить стягнути заборгованість в загальному розмірі 1 643 114, 99 грн. за договором № 883 від 12.10.2022.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 1 568 926, 74 грн.- основний борг;

- 54 098 ,94 грн.- інфляційні збитки;

- 20 089,31 грн.- 3% річних.

Ухвалою від 14.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.09.2024.

14.08.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 15.08.2024 у задоволенні заяви Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

19.08.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

09.09.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла заява про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі.

В судове засідання 10.09.2024 Позивач свого представника не направив, про дату та час повідомлений належним чином.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім у судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою від 10.09.2024 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 01.10.2024.

11.09.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 16.09.2024 у задоволенні заяви Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

30.09.2024 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій він просить суд, судове засідання, яке призначено на 01.10.2024 провести за його відсутністю на підставі наданих документів та просить суд позов задовольнити.

01.10.2024 сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

01.10.2024 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, прийнято рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки № договору № 883 від 12.10.2022 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Згідно положень ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, згідно даних підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Дата реєстрації: 17.10.2023 15:23.

Згідно довідок про доставку електронного листа, ухвалу від 14.08.2024 було доставлено до електронного кабінету відповідача 14.08.2024.(а.с.59), ухвалу від 15.08.2024 доставлено 15.08.2024 (а.с. 67), ухвалу від 10.09.2024 доставлено 10.09.2024 (а.с. 81), ухвалу від 16.09.2024 доставлено 16.09.2024 (а.с. 90).

Крім того, представник відповідача подавав через ситему «Електронний суд» заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та внесення даних представника до додаткових відомостей про учасника. (а.с.70-72).

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних із обставинами укладання договору, встановленням факту поставки товару та порушення відповідачем домовленості з оплати товару на обумовлену суму, правомірність нарахування штрафних санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОДОН-ТРЕЙД" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" укладено договір № 883 від 12.10.2022, відповідно до п. 1.1. умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію (далі - продукція або товар) відповідно до специфікації(цій), узгодженої (них) до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.

Згідно п. 2.1 договору, загальна вартість продукції за договором складається з суми вартості всіх партій продукції, узгоджених по всім специфікаціям до даного договору.

Ціна продукції, що постачається покупцю, договірна і вказується для кожної позиції окремо в специфікації(ях), що є невід`ємною частиною договору. (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, умови поставки продукції викладаються сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції, зазначеній у відповідній специфікації, та узгоджуються у відповідній(их) специфікації(ях). Якщо редакція Інкотермс не визначена у відповідній специфікації, застосовуватиметься Інкотермс в редакції 2010р.

Поставка продукції продавцем здійснюється в строки, зазначені у відповідній(них) специфікації(ціях), але тільки після надання покупцем письмового замовлення на поставку. Датою подачі замовлення на поставку вважається ата його направлення електронною поштою на e-mail . Замовлення на поставку повинно містити перелік номенклатури (асортимент) та обсяги поставки продукції, точно відповідати по номенклатурі і не перевищувати обсяги, зазначені в Специфікації(ціях). (п. 3.2. договору).

На момент прибуття продукції на склад покупця продавець має надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру; накладну (видаткову, ТТН, залізничну накладну, кур`єрської служби), в якій вказані номери договору та замовлення на поставку в системі SAP/R3; оригінал та завірену копію, або електронну копію у форматі, що не підлягає редагуванню, документ, що підтверджує якість продукції (сертифікат якості та/або відповідності, виданий на одиницю або партію продукції, що постачається за цим договором, та/або паспорт виробу, та/або лист технічного опису).

Продавець зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи продавця у порядку, встановленому законодавством, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У випадку прострочення оплати з причини не надання продавцем податкової накладної або в разі порушення ним порядку заповнення і порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець звільняється від відповідальності за прострочення платежу.

Рахунок-фактура повинен містити юридичний номер договору, номер SAP специфікації, номер SAP замовлення на закупівлю, номер продавця, під яким він зареєстрований в SAP.

Продавець повинен направити оригінал рахунку-фактури до Відділу обліку кредиторської заборгованості покупця за наступною адресою: ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", 50095, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, одержувач: Відділ обліку кредиторської заборгованості, начальник відділу.

Усі інші документи продавець направляє разом з продукцією.

У разі відсутності в рахунку-фактурі необхідної для оплати інформації покупець має право повернути рахунок-фактуру продавцю для виправлення або заміни. Дата отримання належно оформленого рахунку з урахуванням усіх зазначених у цьому пункті вимог покупця буде вважатися датою отримання рахунку. У випадку прострочення оплати з причини неналежно оформленого рахунку, покупець звільняється від відповідальності за прострочення платежу.

З питань стану підготовки платіжних документів продавець звертається за електронною адресою. Продавець повинен забезпечити надходження покупцю оригіналу рахунку-фактури не раніше дати поставки продукції. (п. 3.6 договору).

Згідно п. 4.1.1. договору, оплата поставленої продукції здійснюється з дати поставки продукції і лише тільки після отримання покупцем оригіналу рахунку-фактури продавця у терміни, узгоджені відповідними специфікаціями.

Згідно п. 11.1. договору, договір набирає чинності з 29.09.2022 і діє по 31.12.2025, а в частині: 1) порядку врегулювання спору встановленого даним договором; 2) порядку застосування штрафних санкцій; 3) гарантійних зобов`язань; 4) виконання грошових зобов`язань за договором; 5) зберігання продукції з недоліками, - до повного виконання вказаних зобов`язань.

Позивач зазначає, що на протязі дії Договору, сторонами було укладено 6 Специфікацій, а саме: Специфікація №1 від 12.10.2022, Специфікація №2 від 28.12.2022, Специфікація №3 від 13.01.2023, Специфікація №4 від 23.10.2023, Специфікація №5 від 02.01.2024, Специфікація №6 від 12.03.2024.

Відповідно до вищезазначених Специфікацій до Договору, оплата Продукції здійснюється протягом 5-ти календарних днів з дати поставки Продукції на склад Покупця на підставі оригіналу рахунку-фактури.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору та Специфікацій до неї, ним було поставлено Продукції Відповідачу на загальну суму 17 521 393,12 грн., а Відповідачем було сплачено на загальну суму 15 952 466,38 грн., що підтверджується довідкою банка вих. №ZAP-07.8-01/866 від 20.06.2024.

Станом на 08.07.2024р., Відповідач має не погашену заборгованість по оплаті за отриману Продукцію на загальну суму 1 568 926,74 грн.: за Специфікацією №5 від 02.01.2024р. (борг складає 1 009 945,07 грн.) та за Специфікацією №6 від 12.03.2024р. (борг складає 558 981,67 грн.).

На виконання умов Договору та Специфікації №5 та №6, поставка Продукції здійснювалася згідно наступних видаткових накладних: №14 від 04.03.2024р. на суму 481 034,40 грн. (позивач вказує, що заборгованість за даною видатковою накладною складає 248 384,27 грн., оскільки відповідачем 31.05.2024р. було частково сплачено на суму 232 650,13 грн.), №15 від 04.03.2024р. на суму 483 621,60 грн., №16 від 15.0312024р. на суму 277 939,20 грн., №17 від 15.03.2024р. на суму 128 965,34 грн., №18 від 22.03.2024р. на суму 430 016,33 грн.

На виконання умов Договору, Позивачем також надавалися Відповідачу оригінали рахунків-фактур по поставкам Продукції за вищевказаними видатковими накладними.

Крім того, підтвердження того, що Відповідач мав непогашену заборгованість за Договором станом на 22.03.2024р. в розмірі 2 704 522,94 грн, є гарантійний лист Відповідача вих. №03-452 від 22.03.2024р.

Позивач зазначає, що Відповідачем у встановлені Договором строки не виконано у повному обсязі свої грошові зобов`язання з оплати вартості отриманої Продукції і станом на 08.07.2024р. розмір заборгованості ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» перед ТОВ «АГРОДОН-ТРЕЙД» складає 1 568 926,74 грн.

Позивач направив відповідачу претензію № 04-06/5 від 04.06.2024 з вимогою про сплату боргу.

Відповіді на претензію відповідач не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 ЦК України.

Так, згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як встановлено судом, строк оплати поставленого позивачем відповідачу товару на вказану суму є таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів оплати відповідачем вартості поставленого товару у розмірі 1 568 926,74 грн суду не надано.

Факт отримання товару відповідачем не заперечується.

Таким чином, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 568 926,74 грн підлягає задоволенню.

Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував 3% річних за загальний період прострочення з 10.03.2024 по 08.08.2024.

Відповідач розрахунок позивача не спростував, контррозрахунок трьох процентів річних не надав.

Перевіривши розрахунок, суд зазначає, що позивачем невірно здійснено розрахунок за видатковою накладною № 14 від 04.03.2024, оскільки, зважаючи на часткову оплату відповідачем вартості товару за нею 31.05.2024 в розмірі 232 650,13 грн., про що свідчить банківська виписка (а.с. 41), нарахування потрібно проводити не з 10.03.2024 по 30.05.2024 на суму 481 034,40 грн та з 01.06.2024 по 08.08.2024 на суму 248 384,27 грн, а з 10.03.2024 по 30.05.2024 на суму 481 034,40 грн та з 31.05.2024 по 08.08.2024 на суму 248 384,27 грн.

При цьому слід зазначити, що сума 3% річних в такому разі більша, ніж визначено позивачем, таким чином, зважаючи на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, задоволенню підлягають 3% річних в розмірі, визначеному позивачем, а саме 20 089,31 грн.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в розмірі 54 098,94 грн. нараховані за період з березня 2021 по травень 2024.

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд виявив аналогічну помилку при визначенні періоду нарахування, що й при розрахунку 3% річних, однак, зважаючи на те, що дана помилка не впливає на суму інфляційних втрат, вимога є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 54 098,94 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 1 568 926,74 грн., інфляційних збитків у розмірі 54 098,94 грн., 3% річних у розмірі 20 089,31 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до приписів п.п. 2,4,5 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, будучи обізнаним про наявність в суді справи, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 59, 67, 79, 81, 88, 90), не надав суду жодних заперечень, пояснень у справі або доказів, які б свідчили про наявність підстав для відмови в позові.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру (1 643 114,90грн.), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 19 717,38грн. (1 643 114,90 х 1,5% = 24 646,72 грн. х 19 717,38 грн.).

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 24 646,72грн., про що свідчить платіжна інструкція № 114 від 09.08.2023 на суму 24 646,72 грн.

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 4 929,34грн.

Суд не вирішує питання повернення судового збору в цій частині, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

В іншій частині витрати зі сплаті судового збору судом покладаються на відповідача в розмірі 19 717,38 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОН-ТРЕЙД" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення заборгованості в розмірі 1 643 114, 99 грн - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1, ідентифікаційний код 24432974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОН-ТРЕЙД" (65014, м.Одеса, вул. Жуковського, буд. 2, офіс 16, ідентифікаційний код 44161478) основний борг в розмірі 1 568 926,74 грн., інфляційні збитки в розмірі 54 098,94 грн., 3% річних у розмірі 20 089,31 грн. та судовий збір у розмірі 19 717,38грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2024.

Суддя Н.Г. Назаренко