СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Харків Справа № 409/1608/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від позивача Левчук Ю.О. - адвокат;

від інших учасників : не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Сєвєродонецьк Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 02.07.2024 року у справі №409/1608/18,

за позовом - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача 1- ОСОБА_1 , м. Луганськ

відповідача-2 - ОСОБА_2 , м. Луганськ

відповідача-3 - Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в особі Управління адміністративних послуг, м. Сєвєродонецьк Луганської області

за участі третьої особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМЕРО", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі- Позивач) звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі- Відповідач 1) та ОСОБА_2 (далі- Відповідач 2) в якій просив:

- визнати недійсним Договір № 1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМЕРО» від 12.06.2017;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМЕРО», оформлених протоколом від 12.06.2017;

- скасувати реєстраційний запис № 2003878, внесений 20.07.2017 р. державним реєстратором Сєвєродонецької міської ради Якут Ніною Сергіївною до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМЕРО» про зміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів;

- скасувати реєстраційний запис № 3003878, внесений 20.07.2017 р. державним реєстратором Сєвєродонецької міської ради Якут Ніною Сергіївною до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМЕРО» про зміну складу або інформації про засновників;

- визнати засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМЕРО» за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.09.2018 було відкрито провадження у справі № 409/1608/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.11.2020 у справі № 409/1608/18 позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено повністю.

Постановою Луганського апеляційного суду від 08.06.2021 у справі № 409/1608/18 рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.11.2020 року скасовано, провадження у цивільній справі за означеним позовом закрито, а Позивачу роз`яснено, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

За заявою Позивача ухвалою Луганського апеляційного суду від 22.07.2021 передано справу до Господарського суду Луганської області.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.09.2021 позовну заяву від 25.07.2018 № 110.20-15/4860/69111/2018-12/вих Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання Договору купівлі-продажу недійсним визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 ухвалу Господарського суду Луганської області від 30.09.2021 у справі № 409/1608/18 скасовано, справу (заяву) № 409/1608/18 направлено на розгляд до Господарського суду Луганської області.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 02.07.2024 року у справі №409/1608/18 позов, з урахуванням уточнень, задоволено частково: визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМЕРО", оформлених протоколом № 12/06/17 від 12.06.2017; скасовано реєстраційний запис № 2003878, внесений 20.07.2017р. державним реєстратором Сєвєродонецької міської ради Якут Ніною Сергіївною до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМЕРО" про зміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів; скасовано реєстраційний запис № 3003878, внесений 20.07.2017р. державним реєстратором Сєвєродонецької міської ради Якут Ніною Сергіївною до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМЕРО" про зміну складу або інформації про засновників; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з означеним рішенням, Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просив скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 20.06.2023 у справі №409/1608/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Договору № 1 купівлі- продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМЕРО» від 12.06.2017 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач посилався на те, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Договору купівлі -продажу частки у статутному капіталі є помилковим через недослідження судом усіх обставин справи, оскільки Відповідач 1, розуміючи наслідки виконання рішення суду про стягнення боргу, незаконно уклала з Відповідачем 2 оспорюваний правочин, тим самим позбувшись наявного у неї майна, яке могло б бути використане державним виконавцем при стягненні заборгованості за укладеними з Банком Договорами поруки.

За таких підстав Позивач вважав, що Відповідач 1, ухиляючись від сплати боргу, діяв недобросовісно та зловживаючи правом, уклав з Відповідачем 2 фіктивний правочин який зменшив розмір її активів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, а ухвалою від 23.08.2024 розгляд справи призначено на 23.09.24. о 13:30.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

У судовому засіданні 23.09.2024р. Позивач підтримував вимоги апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати, позов задовольнити в оскаржуваній частині.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду апеляційної інстанції не надали, отже судова колегія вважає за необхідне розглянути справу у їх відсутності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

-укладення між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Ремік ЛТД» (далі - позичальник, ТОВ Фірма «Ремік ЛТД») трьох договорів кредитної лінії: № 17 від 29.02.2012, № 84 від 30.07.2012 та № 189 від 23.07.2013 (далі - кредитні договори), відповідно до яких Банк зобов`язався надати на умовах цих договорів, а позичальник зобов`язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені договорами строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цими договорами (п. 2.1. кредитних договорів);

-укладення 12.02.2014 між Банком, як кредитором, ТОВ Фірма «Ремік ЛТД», як боржником, та Відповідачем 1, як поручителем Договорів поруки № 17/32, № 84/32 та № 189/32, відповідно до умов п. 2.1. яких Відповідач 1 безумовно, безвідплатно та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору;

- звернення Позивача з позовами до Господарського суду Луганської області про стягнення заборгованості на загальну суму 19011596,40 грн. у зв`язку з невиконанням умов Кредитних договорів ТОВ Фірма «Ремік ЛТД» Банком;

-стягнення рішенням Господарського суду Луганської області від 09.02.2016 у справі № 913/76/16 з ТОВ Фірми «Ремік ЛТД» на користь Позивача прострочений борг в сумі 1740000,00 грн, прострочені відсотки по кредиту в сумі 518700,00 грн, прострочену комісію за резервування коштів в сумі 12,88 грн, 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 54333,60 грн, 3% річних по прострочених відсотках в сумі 11335,98 грн, інфляційні втрати по простроченому основному боргу в сумі 835799,65 грн, інфляційні втрати по прострочених відсотках в сумі 129517,95 грн, судовий збір в сумі 49345,50 грн.;

-стягнення рішенням Господарського суду Луганської області від 23.02.2016 у справі № 913/57/16 з ТОВ Фірма «Ремік ЛТД» на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 5329287,23 грн, проценти за користування кредитом в сумі 1576028,10 грн, заборгованість за комісією в сумі 99,86 грн, 3% річних за прострочення повернення кредитних коштів в сумі 220977,98 грн, 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 30215,03 грн, втрати від інфляції за прострочення повернення кредиту в сумі 3124172,08 грн, втрати від інфляції за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 345416,15 грн, судовий збір в сумі 159392,95 грн.;

- стягнення рішенням Господарського суду Луганської області від 21.03.2016 у справі № 913/145/16 з ТОВ Фірма «Ремік ЛТД» на користь Позивача 2480545,50 грн - борг по кредиту; 738606,34 грн - відсотки по кредиту; 304,07 грн - комісія; 109990,13 грн - 3% річних; 1485294,32 грн - інфляційні нарахування; витрати на сплачений судовий збір 72221,10 грн.;

- видачі та пред`явлення Позивачем відповідних наказів у справах № 913/76/16, № 913/57/16, № 913/145/16 до органів ДВС;

- звернення Позивача до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовами до поручителя ТОВ Фірма «Ремік ЛТД» - Відповідача 1 про стягнення кредитної заборгованості за договорами кредитної лінії на загальну суму 19150121,57 грн.;

- стягнення заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.03.2016 у справі № 409/112/16-ц з Відповідача 1 на користь Позивача заборгованості за Договором кредитної лінії № 84 від 30.07.2012 року а саме: борг по кредиту з 16.06.2014 року по 20.12.2015 рік в розмірі 532928723 грн; відсотки по кредиту з 06.06.2014 року по 20.12.2015 рік в розмірі 1576028,10 грн; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 20.12.2015 рік в сумі - 99,86 грн, пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 20.12.2015 рік в сумі - 11,77 грн, три проценти річних по простроченому основному боргу з 16.06.2015 року по 20.12.2015 рік в сумі 224734,31 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 06.06.2014 року по 20.12.2015 рік в сумі 30215,03 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 16.06.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 3199498,40 грн; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 06.06.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 396315,93 грн, а також суму судового збору у розмірі 161342,86 грн та витрати по розміщенню оголошення в газеті у розмірі 420 грн, а всього 10917953,49 грн.;

- стягнення заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 04.04.2016 у справі № 409/184/16-ц з Відповідача 1 на користь Позивача заборгованості за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року а саме: борг по кредиту з 01.07.2014 року по 24.12.2015 рік в розмірі 1740000 грн; відсотки по кредиту з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в розмірі 518700 грн; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі - 12,88 грн, пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 06.01.2015 рік в сумі - 1,66 грн, три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі 59330,87 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі 11335,99 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 835826 грн; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 129520,72 грн, а також суму судового збору у розмірі 49420,92 грн та витрати по розміщенню оголошення в газеті у розмірі 420 грн, а всього 3344569,04 грн.;

- стягнення заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 23.05.2016 у справі № 409/886/16-ц з Відповідача 1 на користь Позивача заборгованості за Договором станом на 25.12.2015 рік за Договором кредитної лінії №189 від 23 липня 2013 року в сумі 4814747,82 грн, повернення судового збору в сумі 72221,22 грн за оголошення в газеті в сумі 630,00 грн.;

-видачі та пред`явлення Позивачем відповідних наказів за заочними рішеннями Білокуракинського районного суду Луганської області у справах № 409/112/16-ц, № 409/184/16-ц та № 409/886/16-ц до органів ДВС;

- винесення 27.09.2016 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 з виконання виконавчого листа Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.09.2016 у справі № 409/184/16-ц (провадження № 2/409/525/16);

-винесення 07.07.2016 державним виконавцем ВПВР ДДВС МУЮ постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа Білокуракинського районного суду Луганської області від 01.06.2016 у справі № 409/112/16-ц;

- винесення 14.07.2016 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 державним виконавцем ВПВР ДДВС МУЮ постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 10917953,49 гривень;

- винесення 18.10.2016 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_5 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу;

- подання Позивачем 14.04.2017 Банком до ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області заяви від 14.04.2017 № 110.20-21/1696-2031 про необхідність проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану ТОВ «ДОМЕРО» () та ПП «АДРИАНА» ();

- винесення 27.04.2017 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_5 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

- винесення 17.05.2017 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 державним виконавцем ВПВР ДДВС МУЮ постанови про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на: статутний капітал ТОВ Фірма «Ремік ЛТД», що складає 22000000 грн та пов`язані з нею корпоративні права; статутний капітал ТОВ «ДОМЕРО», що складає 1000000 грн та пов`язані з нею корпоративні права; статутний капітал ПП «Адриана», що складає 1500000 грн та пов`язані з нею корпоративні права;

- звернення представника Відповідача 1 до Білокуракинського районного суду Луганської області із заявами про перегляд заочних рішень по цивільним справам № 409/184/16-ц, № 409/112/16-ц, № 409/886/16-ц, за результатами яких 05.05.2017 Білокуракинським районним судом Луганської області винесено ухвали, якими скасовано заочні рішення від 23.05.2016 по цивільній справі № 409/886/16-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії № 189 від 23.07.2013, від 22.03.2016 по цивільній справі №409/112/16-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії № 84 від 30.07.2012 та від 04.04.2016 по цивільній справі № 409/184/16-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012;

- винесення 11.05.2017 і 31.05.2017 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області постанов про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_5 та № НОМЕР_4 відповідно та припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішень, на підставі ухвал Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.05.2017 про скасування заочних рішень;

- звернення 13.05.2017 Позивача до Білокуракинського районного суду Луганської області з заявами про забезпечення позову у справах № 409/184/16-ц, № 409/112/16-ц, № 409/886/16-ц, про:

накладення арешту на будівлю цеху столярних виробів (двірне та віконне відділення), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

накладення арешту на автомобіль марки LEXUS RX 350, чорного кольору, 2012 р.в., номерний знак НОМЕР_2 ;

заборону Відповідачу 1 та її представникам вчиняти будь-які дії та будь-яким способом щодо відчуження/відступлення частки ОСОБА_1 в статутних капіталах ТОВ Фірми «Ремік ЛТД», , ПП «Адриана», , ТОВ «ДОМЕРО», ;

- відмови ухвалами Білокуракинського районного суду Луганської області від 02.06.2017 у справах № 409/112/16-ц, № 409/184/16-ц, № 409/886/16-ц у задоволенні заяв Позивача про забезпечення позову;

- укладення 12.06.2017 між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 Договору № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО», за умовами п. 1.1. якого Відповідач 1 передає у власність Відповідачу 2, а Відповідач 2 приймає у власність частку у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» (надалі - Товариство), що становить 100% (сто процентів) статутного капіталу Товариства вартістю 1000000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок (надалі - частка), з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику Товариства відповідно до статуту;

-скасування Апеляційним судом Луганської області ухвалами від 21.07.2017 у справі № 409/184/16-ц та від 26.07.2017 у справах № 409/112/16-ц, № 409/886/16-ц ухвал Білокуракинського районного суду Луганської області від 02.06.2017 про відмову в забезпечені позову та направлення вирішення означеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції;

- часткового задоволення за результатами нового розгляду заяв Позивача про забезпечення позовів та винесення Білокуракинським районним судом Луганської області ухвал від 04.12.2017 у справі № 409/184/16, від 05.12.2017 у справі № 409/886/16-ц та від 06.12.2017 у справі № 409/112/16-ц, про:

заборону Відповідачу 1 (і.к. ) та її представникам вчиняти будь-які дії та будь-яким способом щодо відчуження/відступлення частки ОСОБА_1 в статутних капіталах ТОВ Фірми «Ремік ЛТД» (), ПП «АДРИАНА» () та ТОВ «ДОМЕРО» ();

накладення арешту на 23/100 частки власності - будівлю цеху столярних виробів (двірне та віконне відділення), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу 1;

- ухвалення 23.01.2018 Білокуракинським районним судом Луганської області рішень у справах № 409/184/16-ц, № 409/112/16-ц, № 409/886/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитними договорами в загальній сумі 26119276,74 грн.;

- стягнення рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 23.01.2018 у справі № 409/112/16-ц з Відповідача 1 на користь Позивача заборгованості за Договором кредитної лінії № 84 від 30.07.2012 року у розмірі 14632569,34 грн, у тому числі: борг по кредиту в розмірі 5329287,23 грн; відсотки по кредиту з 06.06.2014 року по 12.06.2017 рік в розмірі 3071294,69 грн; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 99,96 грн, пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 109,47 грн, три проценти річних по простроченому основному боргу з 16.06.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 460829,03 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 06.06.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 134570,22 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з липня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 4764306,96 грн; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 872071,88 грн, а також суму судового збору у розмірі 219488,54 грн та витрати по розміщенню оголошення в газеті у розмірі 420 грн, а всього 14852477,88 грн.

- стягнення рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 23.01.2018 у справі № 409/184/16-ц з Відповідача 1 на користь Позивача заборгованості за договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року а саме: борг по кредиту у розмірі 4500431,29 грн у тому числі: борг по кредиту в розмірі 1740000 грн; відсотки по кредиту з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в розмірі 1003220 грн; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 12,88 грн, пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 14,26 грн, три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 135843,20 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 44018,44 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 1289220 грн; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 288100,51 грн, а також суму судового збору у розмірі 67506,47 грн та витрати по розміщенню оголошення в газеті у розмірі 420 грн., а всього 4568357,76 грн.;

- стягнення рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 23.01.2018 у справі № 409/886/16-ц з Відповідача 1 на користь Позивача заборгованості за Договором кредитної лінії №189 від 23 липня 2013 року в сумі 6598828,67 грн у тому числі: борг по кредиту в розмірі 2480545,50 грн; відсотки по кредиту з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в розмірі 1429421,27 грн; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 322,68 грн, пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 261,73 грн, три проценти річних по простроченому основному боргу з 29.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 202944,50 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 62634,10 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 2018351,96 грн; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 404346,93 грн, суму сплаченого судового збору в сумі 98982,43 грн та витрати за оголошення в газеті в сумі 630 грн, а всього 6698441,10 грн.;

- видача Білокуракинським районним судом Луганської області відповідних виконавчих листів, які були пред`явлені до органів ДВС на примусове виконання після набрання рішеннями у справах № 409/184/16-ц, № 409/112/16-ц, № 409/886/16-ц законної сили;

- відкриття 05.05.2018 державним виконавцем Луганського MB ДВС ГТУЮ у Луганській області виконавчого провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 409/886/16-ц, виданого 11.04.2018 Білокуракинським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 189 від 23.07.2013 року в загальній сумі 6698441,10 грн. та винесення 05.05.2018 державним виконавцем Луганського MB ДВС ГТУЮ у Луганській області в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_6, постанови про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на 23/100 частки будівлі цеху столярних виробів (двірне та віконне відділення), адреса: АДРЕСА_1 ;

- винесення 19.06.2018 державним виконавцем Луганського MB ДВС ГТУЮ у Луганській області в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_6 доручення на проведення виконавчих дій, згідно якого Сєвєродонецькому MB ДВС ГТУЮ у Луганській області було доручено провести опис та арешт 23/100 частки будівлі цеху столярних виробів (двірне та віконне відділення), адреса: АДРЕСА_1.;

- винесення 21.06.2018 державним виконавцем Сєвєродонецького MB ДВС ГТУЮ у Луганській області в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_6 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої проведено опис та накладено арешт на 23/100 будівлі цеху столярних виробів (двірне та віконне відділення), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

- відкриття 27.07.2018 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області виконавчого провадження № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 409/112/16-ц (2/409/173/18), виданого 13.04.2018 Білокуракинським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 84 від 30.07.2012 року в загальній сумі 14852477,88 грн.;

- відкриття 08.10.2018 державним виконавцем Луганського MB ДВС ГТУЮ у Луганській області виконавчого провадження № НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа № 409/184/16-ц, виданого 16.04.2018 Білокуракинським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року в загальній сумі 4568357,76 грн.;

- винесення 22.07.2019 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_7 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Позивач, звертаючись з даним позовом, зазначав, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Договір № 1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» від 12.06.2017 має ознаки фіктивності та укладений з метою приховання належного Відповідачу-1 майна від майбутнього звернення на нього стягнення, оскільки ОСОБА_1 була обізнана про наявність судових проваджень відносно неї та передбачала можливі негативні наслідки після ухвалень судових рішень з розгляду позовних вимог Банку.

Також зазначав, що в період розгляду заяв про забезпечення позовів було відступлено право власності заінтересованим особам на наступне майно Відповідача-1:

- транспортний засіб марки LEXUS RX 350, 2012 рік випуску, державний номер НОМЕР_3 ;

- 23/100 будівлі цеху столярних виробів за адресою: АДРЕСА_1;

- статутний капітал (100%) ТОВ «ДОМЕРО», , в розмірі: 1 000 000,00 грн.

Зокрема, 12.06.2017 між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 був укладений Договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО», згідно умов якого Відповідач-1 передав у власність Відповідача-2 частку у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» в розмірі: 100% вартістю 1000000,00 грн.

Згідно з протоколом № 1/2015 загальних зборів учасників ТОВ «ДОМЕРО» від 01.06.2015 (т. 2, а.с. 17) та змін № 1 до Статуту ТОВ «ДОМЕРО», які були зареєстровані 08.06.2015 (т. 2, а.с. 16), відповідач-1 здійснила додатковий вклад до статутного капіталу товариства у грошовій формі в розмірі: 980000,00 (дев`ятсот вісімдесят тисяч) грн. Таким чином статутний капітал Товариства становить 1000000,00 (один мільйон) гривень.

Частка, що належить учаснику Товариства - ОСОБА_1 складає 1000000,00 (один мільйон) гривень, тобто 100% статутного капіталу.

Після відступлення Відповідачем-1 Відповідачу-2 частки статутного капіталу ТОВ «ДОМЕРО» представником Відповідача-1 ОСОБА_3 20.07.2017 було подано до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Сєверодонецької міської ради заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відступлення статутного капіталу ТОВ «ДОМЕРО».

Враховуючи викладене, Позивач просить визнати недійсним Договір № 1 купівлі- продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» від 12.06.2017 р., визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ДОМЕРО», оформлених протоколом № 12/06/17 від 12.06.2017 р. та скасувати реєстраційні записи № 2003878 та № 3003878, які були внесені 20.07.2017р. державним реєстратором Сєверодонецької міської ради Якут Ніною Сергіївною до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ДОМЕРО» про зміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів, а також про зміну складу або інформації про засновників.

Відповідач 2, не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, зазначав, що Позивач не обґрунтував в чому саме полягає недійсність правочину, який було укладено між Відповідачем-1 та Відповідачем-2, відповідно до ст. 215 ЦК України, оскільки Позивачем не зазначено жодного доказу недодержання Відповідачами умов недійсності спірного правочину.

Зазначав, що у травні - червні 2017 року між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 були проведені переговори де Відповідач-1 повідомила, що через похилий вік та погіршення стану здоров`я вона не має можливість постійно перетинати зону розмежування між територією, що контролюється українською владою та непідконтрольною українській владі територією для контролю здійснення господарської діяльності ТОВ «ДОМЕРО», оскільки Відповідач-1 фактично мешкає у м. Луганськ, а ТОВ «ДОМЕРО», в якому їй належить частка в статутному капіталі в розмірі 100% - в місті Сєвєродонецьк Луганської області.

В результаті переговорів сторони дійшли згоди про продаж частки в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» у розмірі 100%. Між сторонами було укладено Договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» від 12.06.2017, за яким право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» у розмірі 100% переходить від Відповідача-1 до Відповідача-2 з моменту проведення державної реєстрації змін до Статуту ТОВ «ДОМЕРО».

Відповідач-2 зазначив, що він отримав та прийняв частку у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» законно та без будь-яких обмежень, а Позивач не надав доказів, що на момент укладення спірного правочину майнові права Відповідача-1 на частку в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» були обмежені, з накладенням заборони відчуження даних корпоративних прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов наступних висновків:

-станом на 12.06.2017 р. ОСОБА_2 ще не мав права приймати рішення як повноправний учасник ТОВ «ДОМЕРО» та, відповідно, складати та підписувати протокол учасників загальних зборів Товариства, а також проект нової редакції статуту ТОВ «ДОМЕРО», що є підставою для задоволення вимог Позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ДОМЕРО», оформлених протоколом № 12/06/17 від 12.06.2017 р.;

- реєстраційні записи № 2003878 та № 3003878, внесені 20.07.2017 державним реєстратором Сєверодонецької міської ради Якут Н.С. до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ДОМЕРО» про зміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів, а також про зміну складу або інформації про засновників слід скасувати, оскільки вищевказані документи, які були надані державному реєстратору для проведення реєстраційних дій, не відповідали вимогам передбаченим статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Договору №1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» від 12.06.2017, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачем не доведено, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правочин був фіктивним, оскільки після його укладання, були здійсненні ряд юридично значимих дій.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорений Позивачем правочин купівлі-продажу був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач не погодився з таким висновком суду першої інстанції, стверджуючи про недослідження судом усіх обставин справи, вважав, що Відповідач 1,ухиляючись від сплати боргу, діяв недобросовісно та зловживаючи правом, уклав фіктивний правочин, тим самим позбувшись наявного у неї майна.

У якості підстав для визнання недійсним оспорюваного правочину, Позивач визначив його фіктивність, а також послався на порушення учасниками спірних правовідносин ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України.

Оскільки рішення суду оскаржується тільки в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним Договору №1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» від 12.06.2017, висновки суду першої інстанції в іншій частині вимогами апеляційної скарги не охоплюються та відповідно не переглядаються судовою колегією.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі

доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим

Кодексом випадках; збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України, а підстави недійсності правочину - у статті 215 ЦК України.

Заявляючи позов в даній справі, що направлений на захист його права, як кредитора Відповідача-1, Позивач стверджував про фіктивність оспорюваного правочину і саме це заявив у якості підстави позовних вимог про визнання його недійсним.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає її зовнішньому прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Отже, при кваліфікації оспорюваного правочину як фіктивного, необхідно встановити факт його вчинення для годиться (про людське око) обома сторонами, позаяк якщо одна зі сторін діяла лише для годиться, а інша намагалася досягти правового результату - такий правочин не можна визнати фіктивним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2017 між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 укладено Договір купівлі- продажу, за умовами п. 1.1. якого Відповідач 1 передає у власність Відповідачу 2, а Відповідач 2 приймає у власність частку у статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» (надалі - Товариство), що становить 100% (сто процентів) статутного капіталу Товариства вартістю 1000000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок (надалі - частка). Сума внеску - у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень 00 копійок сплачена у повному розмірі, з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику Товариства відповідно до статуту. Продаж частки майна вчиняється за 100 000,00грн., які отримані продавцем до підписання цього Договору (п.2.1 Договору).

Документальних доказів сплати покупцем 100000,00 грн матеріали справи не містять, проте факт здійснення розрахунків за придбання частки статутного капіталу ТОВ «ДОМЕРО» жодною із сторін договору не заперечується, Позивачем не доведено та заявлено про існування обставин відсутності такого розрахунку.

Доказів того, що така вартість відчуження є свідомо заниженою та не відповідає дійсній вартості майна з метою уникнення виконання Відповідачем -1 виконання зобов`язання перед Позивачем - матеріали справи не містять, лише посилання на не відповідність відношенню розміру статутного капіталу підприємства та вартості, за який відповідну частку було відчужено засновником - такими доказами не є.

Також, матеріалами справи підтверджується, що після укладення оспорюваного правочину, були здійсненні ряд юридично значимих дій, зокрема, проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу: зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів

юридичної особи про зміну складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.

Тобто, оспорюваний Договір купівлі-продажу виконаний сторонами відповідно до мети його укладення-перехід права власності на частку в товаристві від відповідача-1 до Відповідача-2 за плату, законних підстав до обмеження відповідного права у сторін на момент укладення зазначеного правочину судом не встановлено.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що сторони за Договором (Відповідачі 1 та 2 ) є пов`язаними особами (перебувають у родинних стосунках будь-якого ступеня спорідненості тощо), або вони діяли недобросовісно, зокрема, Відповідач-2 міг сприяти боржнику в ухиленні від виконання боргових зобов`язань.

Щодо доводів Позивача про не дослідження судом обставини вчинення спірного правочину на шкоду Позивачу, як кредитору Відповідача-1, оскільки останній позбувся майна, яке могло б бути використане державним виконавцем при стягненні заборгованості за договорами поруки, судова колегія зазначає наступне.

Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Як вбачається з заочних рішень Білокуракинського районного суду Луганської області у справах № 409/184/16-ц, № 409/112/16-ц, № 409/886/16-ц Відповідач-1 мав боргові зобов`язання перед Позивачем, строк виконання за якими настав, проте, зазначені рішення були скасовані, а під час нового розгляду значених справ сторонами було укладено спірний правочин.

За змістом постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 910/7547/17, на яку посилається заявник, вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Також за висновком ВП ВС від 08.06.2022, що викладений в постанові у справі № 2-591/11, правочин, що укладається боржником у період проведення виконавчого провадження з метою виведення свого майна з-під стягнення є фраудаторним.

В юридичній науці та судовій практиці договори, дії, бездіяльність та рішення органів, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору і така мета досягнута, називають фраудаторними правочинами. Правочин, вчинений боржником у період виникнення у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину як такого, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Проте, Позивач в позовній заяві наполягає лише на фіктивності означеного правочину та не обґрунтовує свої позовні вимоги фраудаторністю спірного правочину, про неплатоспроможність Відповідача-1 Позивачем в позовній заяві не заявлено, таких обставин при розгляді справи не встановлено.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази повернення виконавчого документа Позивачу, зокрема, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Саме в цих межах й розглядав суд першої інстанції позовні вимоги, про що докладено зазначив в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що є обов`язковими складовими фіктивності правочину при оплатному цивільно-правовому договорі, з якими закон пов`язує визнання такого договору недійсним на момент його вчинення (укладення), отже підстав для визнання недійсним в межах заявлених позовних вимог Договору № 1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДОМЕРО» від 12.06.2017 р. судом не встановлено, а доводи апеляційної скарги означеного не спростовують.

Інших підстав до оскарження рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 02.07.2024 року у справі №409/1608/18 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Луганської області від 02.07.2024 року у справі №409/1608/18 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга -без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги. Про стягнення інших витрат - учасниками справи не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Сєвєродонецьк Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 02.07.2024 року у справі №409/1608/18- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 02.07.2024 року у справі №409/1608/18 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 04.10.2024

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков