УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

м. Київ

07.10.2024Справа № 910/12147/24

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» (02088, м. Київ, вул. Лісова, буд. 80)

2) Акціонерне товариство «Прокредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 107-А)

про стягнення 99000, 00 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» та Акціонерне товариство «Прокредит Банк» в якому просить суд у порядку статті 1212 ЦК України:

- визнати платіжну операцію щодо переказу грошових коштів від 27.08.2024 року в сумі 99 000,00 грн (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень з банківського рахунку ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (Адреса: АДРЕСА_1 ), № НОМЕР_2 відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛОТ», Код (Адреса: Україна, 02088, місто Київ, вул. Лісова, будинок 80), № НОМЕР_3 відкритий в Акціонерному товаристві «Прокредит Банк», нечинною;

- зобов`язати Акціонерне Товариство «ПРОКРЕДИТ БАНК», Код (Адреса: Україна, 03115, місто Київ, пр. Берестейський, буд. 107-А) повернути грошові кошти в сумі 99 000,00 грн (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень 00 коп., що обліковуються на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІЛОТ», Код (Адреса: Україна, 02088, місто Київ, вул. Лісова, будинок 80), № НОМЕР_3 відкритий в Акціонерному товаристві «Прокредит Банк» на банківський рахунок ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (Адреса: Україна, Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.10.2024 6 03150, АДРЕСА_2 ), № НОМЕР_2 відкритий у АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (пункт 1 частини 1 статті 175 ГПК України).

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Тобто, визначальною ознакою розмежування господарської та цивільної юрисдикції є зміст правовідносин сторін як таких, чи виникли з господарських відносин та у процесі здійснення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2024 ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції №0.0..1 помилково відправила на рахунок ТОВ «ПІЛОТ», (Код ) грошові кошти в сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_1 повідомила про помилкову операцію АТ КБ «Приватбанк», керівника ТОВ «ПІЛОТ, а він в свою чергу - банк Акціонерне Товариство «Прокредит Банк» (Код ). У відповідь технічна підтримка АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» повідомила про неможливість виконати платіжні інструкції з метою повернення платнику ( ОСОБА_1 ) помилково перерахованих грошових коштів через наявність арештів, накладених на рахунки неналежного отримувача ТОВ «ПІЛОТ».

У зв`язку з вище зазначеним, ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з метою повернення безпідставно отриманих коштів у порядку статті 1212 ЦК України.

Грошові кошти у розмірі 99 000, 00 грн були перераховані ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 27.08.2024 з призначенням платежу «код ваучеру №. Оплата за туристичне обслуговування геменний Геннадій» як фізичною особою.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 самостійно визначено свій статус як фізичної особи та статус відповідачів.

Господарський суд констатує, що як станом на дату перерахування коштів так і станом на дату звернення до господарського суду ОСОБА_1 не була та не є суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем.

Отже, перераховуючи кошти ОСОБА_1 діяла як фізична особа, а не як фізична особа-підприємець, а тому між позивачем та відповідачами у цій справі виникли цивільно-правові відносини.

Одночасно суд зауважує, що фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду лише у справах про банкрутство у випадках передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, у корпоративних та приватизаційних відносинах.

Відтак, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки у цьому випадку позивач, як фізична особа, звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів, як суб`єктів господарювання, втім, зазначений спір не стосується корпоративних чи приватизаційних відносин, не ґрунтується на відносинах забезпечення виконання основного зобов`язання та не пов`язаний з банкрутством жодного з учасників.

Згідно з пунктом 6 статті 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на те, що спір у даній справі не є спором, що відноситься до спорів визначених статтею 20 Господарського процесуального кодексу України в яких стороною може бути фізична особа, то, у даному випадку, спір має бути розглянутий в порядку Цивільного процесуального кодексу України судом цивільної юрисдикції, оскільки позивач, за обґрунтуванням поданої позовної заяви, є фізичною особою, а спірні відносини не мають господарського (підприємницького) характеру.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою.

Згідно з пунктом 4 статті 175 Господарського процесуального кодексу України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

У зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі, разом із позовною заявою позивачу також повертається подана заява про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Прокредит Банк» стягувати грошові кошти.

Керуючись статтями 3, 4, 20, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №910/12147/24 за позовом ОСОБА_1 .

2. Повернути ОСОБА_1 позовну заяву та заяву про забезпечення позову з додатками.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що заявлені нею позовні вимоги в даному позові підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких