ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.09.2024 м. Дніпро Справа № 876/59/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (ідентифікаційний код 31816235)

до відповідача 1 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

відповідача 2 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі:

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» задоволено повністю;

- стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором поставки в сумі 285 011,05 грн. основного боргу, 30% штрафу в розмірі 85 503,31 грн., пеню у розмірі 22 555,75 грн., 10 річних у розмірі 4511,16 грн. та індекс інфляпії у розмірі 2108,2 грн., всього 399 689,53 грн.;

- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором поставки в сумі 285 011,05 грн. основного боргу, 30% штрафу в розмірі 85 503,3 грн., пеню у розмірі 22 555,75 грн., 10 річних у розмірі 4511,16 грн. та індекс інфляції у розмірі 2108,2 грн., всього 399 689,53 грн.;

- стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі у сумі 5000,00 грн.;

- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі у сумі 5000,00 грн.

05.08.2024р. ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2024 для розгляду вказаної заяви визначено суддю Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2024р. прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі, витребувано у третейського суду, створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого Андрія Миколайовича, третейську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (ідентифікаційний код 31816235) до відповідача 1 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відповідача 2 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій, розгляд заяви призначено в судове засідання на 28.08.2024р. о 14 год. 15 хв.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2024р. розгляд заяви відкладено в судове засідання на 16.09.2024р. о 16 год. 30 хв.; витребувано у третейського суду, створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого Андрія Миколайовича, третейську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (ідентифікаційний код 31816235) до відповідача 1 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відповідача 2 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій.

Заява мотивована тим, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки відповідачів, які фактично були позбавлені участі у справі (пункт 5 частини 2 статті 350 ГПК України). Зокрема, заявник стверджує, що матеріали третейської справи не містять будь-яких доказів направлення відповідачам повідомлення про дату та час розгляду справи, як і не містять доказів направлення ухвали про початок розгляду справи, що свідчить про те, що відповідачів фактично було усунуто від можливості прийняти участь у справі, подати відзив на позовні вимоги та скористатися іншими правами сторони, що дає йому право звернутися до суду про скасування рішення третейського суду.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» у відзиві на заяву та у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує та в обгрунтування своїх заперечень зазначає, що:

- відповідно до змісту позовної заяви про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначені, відповідно, відповідач-1 та відповідач-2, тобто є сторонами судового процесу, в матеріалах справи наявні докази направлення позовної заяви та ухвали сторонам, в мотивувальній та резолютивній частинах рішення наявні висновки суду про права та обов`язки осіб, наявні докази направлення рішення сторонам третейської справи, таким чином заявник був залучений до розгляду справи (відповідач-2). Тобто, заявник (як відповідач) був учасником третейської справи за позовом ТОВ «БаДМ» про стягнення заборгованості, сам лише факт неотримання кореспонденції не є підставою для висновку про незалучення особи до розглялу справи, тому положення вказаних норм права до спірних правовідносин не застосовуються (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 873/111/19, від 27.05.2020 у справі № 876/1/20);

- з приводу посилання Заявника на обсяг відповідальності Поручителя за зобов`язаннями Покупця, позивач зазначає, що такі твердження є хибними та такими що не відображають об`єктивної сторони Договору поруки від 09.06.2021 укладеного між Заявником та ТОВ «БаДМ». Так, в п. 2.1. Договору поруки зазначено, що під «основним договором» в цьому Договорі Сторони розуміють Договір поставки № 1 від 31 травня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (Постачальник за основним договором) та фізичною особою-підприємцем Душкою Русланом Володимировичем, а також будь-які інші договори (угоди) додаткові угоди, додатки, протоколи розбіжностей, укладені між Кредитором та Покупцем раніше або пізніше цього Договору;

- посилання Заявника на неправомірність призначення розгляду справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін за твердженням позивача також не находять свого належного правового обґрунтування, оскільки у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 ГПК). До справ, зазначених в ч. 4 ст. 257 ГПК і які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, справа за позовом ТОВ «БаДМ» до відповідача 1 ОСОБА_2 , відповідача 2 ОСОБА_1 про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних не відноситься;

- позивач наголошує, що у частині 2 статті 350 ГПК України та статті 51 Закону України «Про третейські суди» зазначено вичерпний перелік підстав, за якими рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване, проте заявник вводить суд в оману посилаючись на підставу, якої не існує в частині 2 ст. 250 ГПК України, а саме: «третейський суд вирішив питання про права та обов`язки відповідачів, які були позбавлені участі у справи» та зазначаючи, що дана підстава відповідає п. 5 частини 2 ст. 350 ГПК України, в якій зазначено про вирішення питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Заявник не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника, проте надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи вищенаведене, повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується її матеріалами, а також приписи ч. 2 ст. 349 ГПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 без її участі.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 ГПК України, справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду (ч. 2 ст. 346 ГПК України).

Частинами 3, 4 ст. 349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Разом з тим, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом (ч. 5 ст. 349 ГПК України).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви та залишення рішення третейського суду без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містить і стаття 51 Закону України «Про третейські суди».

Слід зазначити, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди»).

Частинами 1, 4-7, 9 ст.12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №876/32/20, встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Так, 31.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (надалі за текстом - Позивач) та фізичною особою-підприємцем Душкою Русланом Володимировичем (надалі за текстом - Відповідач-1), укладений договір поставки № 1 (далі - Договір поставки), відповідно до якого Позивач зобов`язався поставити та передати у власність Відповідача-1 лікарські препарати та засоби, медичні імунобіологічні препарати, засоби гігієни та догляду за хворими, лікувальну косметику та інші форми медичного асортименту (товар), а Відповідач-1 зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

В забезпечення виконання Відповідачем-1 зобов`язань за договором поставки № 1 від 31.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Шульгою Тетяною Георгіївною (Відповідач-2, Поручитель), укладено Договір поруки № б/н від 09 червня 2021 року.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про третейські суди" Позивач та Відповідач-1 уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження в Договорі поставки № 1 від 31.05.2021 року, за якою всі спори, що випливають з договору або у зв`язку з ним, в тому числі, але не обмежуючись - спори про визнання договору дійсним чи недійсним, укладеним чи не укладеним, підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення третейському суду, що створений для вирішення конкретного спору. Сторони домовились, що кількісний склад третейського суду, створеного для вирішення конкретного спору, буде складатися із одного судді (п. 10 Договору поставки).

З третейського застереження випливає, що Сторони обирають суддею (склад суду) ОСОБА_3 , контактний телефон НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 . Місце розгляду спору - АДРЕСА_4 (п. 10 Договору поставки).

Аналогічне третейське застереження міститься у пунктах 5.1- 5.4 договору поруки № б/н від 09.06.2021 року.

Докази того, що вказані третейські угоди (третейські застереження) визнані недійсними, в суду відсутні та заявником суду не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що вказані третейські застереження відповідають вимогам щодо третейської угоди, відтак, є дійсними.

Відтак, судом встановлено, що у матеріалах третейської справи містяться належним чином засвідчені копії договорів поставки № 1 від 31.05.2021 та поруки № б/н від 09 червня 2021 року, які підписані уповноваженими представниками сторін таких договорів, відтак, є належними доказами, які підтверджують укладення між сторонами третейських угод (третейських застережень).

Згідно з ст. 14 Закону України «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.

Так, підписавши договори поставки № 1 від 31.05.2021 та поруки № б/н від 09 червня 2021 року (в яких міститься третейська угода (третейське застереження), сторони обрали третейський суд для розгляду спорів, а саме: третейський суд створений для розгляду конкретного спору у складі судді ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 . Місце розгляду спору - АДРЕСА_4 ).

Заявник у своїй заяві про скасування рішення третейського суду, зокрема, посилається на те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, а саме відповідачів, що на думку заявника є підставою для скасування рішення третейського суду.

Слід зазначити, що у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про третейські суди» учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники. Питання щодо участі третіх осіб та їх процесуальні права у третейському розгляді вирішуються третейським судом відповідно до регламенту третейського суду або угоди сторін у третейському суді для вирішення конкретного спору. Третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 була учасником третейського розгляду у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (ідентифікаційний код 31816235) до відповідача 1 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відповідача 2 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій, а саме відповідачем-2.

Положення пункту 5 частини другої статті 350 ГПК України поширюються лише на тих осіб, які не входили до складу учасників третейського розгляду, тобто не були залучені до участі у справі, проте третейський суд вирішив питання про їх права та обов`язки (подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №803/59/19.

У зв`язку з наведеним вище, суд відхиляє посилання заявника на п. 5 ч. 2 ст.350 ГПК України як на підставу для скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі.

Поряд з тим, судом встановлено, що відповідач-2 повідомлявся про розгляд третейської справи, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах третейської справи.

Щодо інших доводів заявника, які стосуються суті третейського спору (щодо виконання сторонами умов договору, тлумачення змісту договору), слід зазначити, що при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду, господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ч. 2 ст. 350 ГПК України, перелік яких є вичерпним.

Центральним апеляційним господарським судом встановлено, що третейська справа підвідомча третейському суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого Андрія Миколайовича; рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою; вказаним рішенням третейського суду не вирішувалися питання, які виходять за межі третейських угод (третейських застережень); третейська угода (третейські застереження) є чинними; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону та третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, відтак, підстави для скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. по означеній третейській справі, передбачені ч. 2 ст. 350 ГПК України та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» відсутні.

Заявником протилежного не доведено.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.01.2008 №1-рп/2008 гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими, не забороненими законом, засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 №3-рп/2004).

Згідно з ч. 1 ст. 351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 350 ГПК України для скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого А.М. від 30.06.2023р. у третейській справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та залишення вказаного рішення третейського суду без змін.

Після розгляду судом заяви про скасування рішення третейського суду справа підлягає поверненню до третейського суду, якщо господарський суд витребував справу з третейського суду (ч. 7 ст. 349 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого Андрія Миколайовича від 30.06.2023р. у третейській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (ідентифікаційний код 31816235) до відповідача 1 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відповідача 2 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення дебіторської заборгованості та штрафних санкцій - відмовити.

Рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого Андрія Миколайовича від 30.06.2023р. у третейській справі - залишити без змін.

Судові витрати за подання заяви про скасування рішення третейського суду створеного для розгляду конкретного спору у складі судді Курячого Андрія Миколайовича від 30.06.2023р. у третейській справі покласти на заявника.

Ухвала апеляційного господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали, та якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.10.2024р.

Суддя А.Є. Чередко