ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2024 р. Справа№ 910/19825/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року в частині стягнення суми боргу та штрафних санкцій у розмірі 50 680,35 грн

у справі №910/19825/23 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто-ТВ"

про стягнення 55 283,61 грн

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 23.09.2024

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто-ТВ" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за субліцензійним договором №УНІ-132774/2021 від 24.12.2021, яка складається з 36 040,00 грн - суми основного боргу, 10 170,47 грн - пені, 7 571,77 грн - інфляційних втрат та 1 501,37 грн - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року у справі №910/19825/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто-ТВ" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 41, нежиле приміщення 20-Г, код ЄДРПОУ - 33395744) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 152-Б, код ЄДРПОУ - 37226740) 36 040 (тридцять шість тисяч сорок) грн - суми основного боргу, 10 170 (десять тисяч сто сімдесят) грн 47 коп. - пені, 7 571 (сім тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн 77 коп. - інфляційних втрат, 1 501 (одна тисяча п`ятсот одна) грн 37 коп. - 3% річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн - витрат по сплаті судового збору.

Ключовим мотивом рішення є:

- відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо сплати роялті у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 у справі №910/19825/23 скасувати, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто-ТВ" , (код ЄДРПОУ - 33395744) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна", ( код ЄДРПОУ - 37226740) 32 718 (тридцять дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн 00 коп. - суми основного боргу, 9333 (дев`ять тисяч триста тридцять три) грн 14 коп. - пені, 7214 (сім тисяч двісті чотирнадцять) грн 12 коп. - інфляційних втрат, 1415 (одна тисяча чотириста пятнадцять) грн 09 коп. - 3% річних та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у позові відмовити.

Ключовим аргументом скарги є:

- судом надана невірна оцінка доказів, на підтвердження обставин, що мають значення по справі.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №910/19825/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Копитова О.С., Отрюх Б.В. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 та й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19825/23, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 02.04.2024 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/19825/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року у справі №910/19825/23, розгляд справи призначено на 03.06.2024.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді Полякова Б.М. з 20.05.2024 по 03.06.2024, з метою незмінності складу суду розгляд справи №910/19825/23 ухвалою від 23.04.2024 було призначено на 04.06.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 розгляд справи №910/19825/23 відкладено на 01.07.2024. Визнано явку представників позивача та відповідача обов`язковою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 розгляд справи №910/19825/23 відкладено на 12.08.2024. Зобов`язано ТОВ "Медіа Група Україна" за його ініціативою зробити звірку розрахунків з ТОВ "Медіа Група Україна" за субліцензійним договором №УНІ-132774/2021 від 24.12.2021.

В судовому засіданні 12.08.2024 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в розгляді справи до 26.08.2024 та надано час учасникам справи ознайомитись з матеріалами справи.

26.08.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошеною в місті Києві повітряною тривогою з 05.57 по 13.47.

Розпорядженням керівника апарату від 26.08.2024 у зв`язку рішення Вищої ради правосуддя від 13.08.2024 про звільнення судді Копитової О.С., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №910/19825/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Доманська М.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року у справі №910/19825/23 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року у справі №910/19825/23 по суті спочатку. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року у справі №910/19825/23 призначено на 23.09.2024.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 24.12.2021 між ТОВ "Медіа Група Україна" (ліцензіат) та ТОВ "Місто-ТВ" (субліцензіат) було укладено субліцензійний договір №УНІ-132774/2021, відповідно до умов якого ліцензіат на умовах, визначених у цьому договорі, надає субліцензіату невиключне суміжне право на використання програм шляхом їх розповсюдження у складі соціального пакету (обов`язково) та базового пакету (обов`язково), та в решті пакетів (на вибір субліцензіата) за допомогою технології аналогової мережі, DVD-C (право на розповсюдження), а субліцензіат зобов`язується оплатити та використовувати надане йому право на розповсюдження відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору, передача права на розповсюдження у звітному місяці підтверджується двосторонніми актами прийому-передачі прав, датованими останнім днем звітного місяця, що будуть підписуватися ліцензіатом, а також субліцензіатом за кожен звітний місяць. Ліцензіат направляє субліцензіату два підписаних зі сторони ліцензіата примірники акту рекомендованим листом або кур`єрською доставкою з повідомленням про вручення. Субліцензіат зобов`язується протягом 5 робочих днів з дня отримання акту підписати та повернути ліцензіату один примірник акту. У випадку, якщо у вказаний строк ліцензіат не отримав від субліцензіата підписаний примірник акту, акт вважається підписаним субліцензіатом та право на розповсюдження програм переданим субліцензіату.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що щомісячна сума винагороди становить 14 410,00 грн без ПДВ.

У відповідності до п. 4.5 договору, субліцензіат до 15 числа місяця, наступного за звітним, зобов`язується перераховувати на відповідний поточний рахунок ліцензіата винагороду за звітний місяць в розмірі, що визначається згідно п. 4.2 договору, на підставі рахунку-фактури ліцензіата за звітний місяць.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 6.1 договору).

Як зазначав позивач, на виконання умов договору ним було надано відповідачу право на розповсюдження програм у телемережі за період лютий-липень 2022 року на загальну суму 45 105,00 грн, що підтверджується актами прийому-передачі прав №1447 від 28.02.2022 на суму 14 410,00 грн, №2766 від 31.03.2022 на суму 4 320,00 грн, №4031 від 30.04.2022 на суму 5 044,00 грн, №5280 від 31.05.2022 на суму 8 646,00 грн, №6636 від 30.06.2022 на суму 9 363,00 грн, №7812 від 21.07.2022 на суму 3 322,00 грн.

Окрім того, позивач виставив відповідачу рахунки на оплату №6558 від 30.06.2022 на суму 9 363,00 грн та №7719 від 21.07.2022 на суму 3 322,00 грн.

16.03.2023 позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості за договором №INR-132781/2021 від 03.03.2023, у якій вимагав погасити заборгованість за спірним договором у сумі 45 105,00 грн протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії.

Означена претензія отримана відповідачем 30.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Відповідач оплатив роялі частково на суму 9 065,00 грн, що підтверджується інформаційними повідомленнями про зарахування коштів №2798 від 28.06.2023 на суму 4 768,00 грн та №2833 від 27.07.2023 на суму 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за субліцензійним договором в частині оплати отриманих прав, у наслідок чого в останнього утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Місцевий суд ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що відповідачем було порушено умови субліцензійного договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об`єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором (ч. 2 ст. 1109 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 1109 Цивільного кодексу України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Статтею 1108 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу право на розповсюдження програм у телемережі за період лютий-липень 2022 року на загальну суму 45 105,00 грн, що підтверджується актами прийому-передачі прав №1447 від 28.02.2022 на суму 14 410,00 грн, №2766 від 31.03.2022 на суму 4 320,00 грн, №4031 від 30.04.2022 на суму 5 044,00 грн, №5280 від 31.05.2022 на суму 8 646,00 грн, №6636 від 30.06.2022 на суму 9 363,00 грн, №7812 від 21.07.2022 на суму 3 322,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що вказані акти прийому-передачі прав були надіслані відповідача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.05.2023. Зазначені документи були отримані відповідача 15.05.2023.

Проте, відповідач не підписав вказані акти прийому-передачі прав.

Відповідно до п. 2.2 договору, передача права на розповсюдження у звітному місяці підтверджується двосторонніми актами прийому-передачі прав, датованими останнім днем звітного місяця, що будуть підписуватися ліцензіатом, а також субліцензіатом за кожен звітний місяць. Ліцензіат направляє субліцензіату два підписаних зі сторони ліцензіата примірники акту рекомендованим листом або кур`єрською доставкою з повідомленням про вручення. Субліцензіат зобов`язується протягом 5 робочих днів з дня отримання акту підписати та повернути ліцензіату один примірник акту. У випадку, якщо у вказаний строк ліцензіат не отримав від субліцензіата підписаний примірник акту, акт вважається підписаним субліцензіатом та право на розповсюдження програм переданим субліцензіату.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів зауважує, що непідписання відповідачем актів прийому-передачі прав №1447 від 28.02.2022, №2766 від 31.03.2022, №4031 від 30.04.2022, №5280 від 31.05.2022, №6636 від 30.06.2022, №7812 від 21.07.2022, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань, послуги вважаються наданими у повному обсязі та прийнятими відповідачем без зауважень.

Отже, як правильно зауважив місцевий суд, відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, не здійснив сплату роялті в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином.

Щодо посилання апелянта на те, що всупереч п. 2.2 Субліцензійного договору №УНІ-132774/2021 Позивач не здійснював надсилання Актів прийому-передачі прав за лютий - червень 2022 року щомісячно, а надіслав їх одним відправленням 04.05.2023 року колегія суддів зауважує таке.

Згідно із п.2.2 Договору, передача права на розповсюдження у звітному місяці підтверджується двосторонніми актами прийому передачі прав, датованими останнім днем звітного місяця, що будуть підписуватися ліцензіатом (Позивач), а також субліцензіатом (Відповідач) за кожен звітний місяць.

За умовами згаданого пункту Договору ліцензіат направляє субліцензіату два підписаних зі сторони ліцензіата примірники акту рекомендованим листом або кур`єрською доставкою з повідомленням про вручення.

Колегія суддів зауважує, що Договором встановлюється обов`язок Позивача надіслати Відповідачу Акти прийому-передачі прав, та спосіб надсилання актів, проте не встановлюється строк, протягом якого акти мають бути надіслані.

Як було зазначено у позовній заяві, у зв`язку із подіями, що викликані повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, навесні 2022 року через порушення господарських зв`язків та обмежену можливість пересилання документів Укрпоштою спілкування між співпрацівниками Позивача та Відповідача відбувалось шляхом листування електронною поштою.

Відповідач цього не заперечує, адже саме шляхом обміну листами електронної пошти сторони спору узгодили надання суттєвої знижки на щомісячну винагороду (роялті) за Договором, що підлягала сплаті Відповідачем.

Таким чином, Позивач належним чином виконав обов`язок щодо надсилання Відповідачеві Актів прийому-передачі прав у спосіб, передбачений п.2.2 Договору.

Отже, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що відповідачем було порушено умови субліцензійного договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 36 040 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також місцевий суд дійшов до правильного висновку, що стягнення підлягають: пеня у розмірі 10 170,47 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 571,77 грн та 3% річних у розмірі 1 501,37 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто-ТВ» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року в частині стягнення суми боргу та штрафних санкцій у розмірі 50 680,35 грн у справі №910/19825/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 року в частині стягнення суми боргу та штрафних санкцій у розмірі 50 680,35 грн у справі №910/19825/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/19825/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 01.10.2024.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді М.Л. Доманська

Б.В. Отрюх