УХВАЛА

м. Київ

03.10.2024Справа № 910/7672/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Лавринович і партнери"

про визнання недійсним договору суборенди

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась Фізична особа-підприємець Мороз Руслана Олександрівна до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Лавринович і партнери" про визнання недійсним договору суборенди нежитлового приміщення № СО-17 від 07.11.2013, укладеного між сторонами.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024, справу № 910/7672/24 передано на розгляд судді Турчину С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 06.08.2024.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 06.08.2024, від 27.08.2024, від 10.09.2024 підготовче засідання у справі № 910/7672/24 відкладалось на 27.08.2024, на 10.09.2024, на 01.10.2024 (відповідно).

30.09.2024 ФОП Мороз Р.О. подано заяву по відвід головуючого судді від справи №910/7672/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни про відвід судді Борисенко І. І. від розгляду справи № 910/7672/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 задоволено самовідвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи № 910/7672/24 за позовом Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Лавринович і партнери" про визнання недійсним договору суборенди, постановлено матеріали справи № 910/7672/24 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл судової справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024, справу № 910/7672/24 передано на розгляд судді Турчину С.О.

Частиною першою статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі

Згідно із ч.2 ст.39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно із ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Дослідивши матеріали справи №910/7672/24, суддя Турчин С.О. дійшов висновку, що підлягає відводу від розгляду справи з метою недопущення сумнівів у його неупередженості, що можуть виникнути у зв`язку з тим, що близький родич члена його сім`ї, а саме сестра дружини, працює в Адвокатському об`єднанню "Лавринович і партнери", що здійснює представництво інтересів відповідача у цій справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, при наявності зазначених підстав суддя Турчин С.О. заявляє самовідвід.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням викладеного, з огляду на те, що під час розгляду даної справи будь-який із її учасників може з наведених причин (дізнавшись про їх існування) заявити про недовіру до складу суду, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даної справи, недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності та об`єктивності судді, самовідвід судді Турчина С.О. підлягає задоволенню.

У відповідності до частини 1 статті 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріали справи підлягають передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Керуючись ст.35, 39, 40, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Турчина С.О. від розгляду справи №910/7672/24 за позовом Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Лавринович і партнери" про визнання недійсним договору суборенди нежитлового приміщення № СО-17 від 07.11.20132.

2. Матеріали справи № 910/7672/24 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

3. Ухвала набирає законної сили після її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Дата підписання ухвали: 03.10.2024.

Суддя С.О. Турчин