ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2035/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка»

про стягнення 13 784,72 грн

Без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка» про стягнення 13 784,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у березні 2017 року здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи, з ресурсу позивача обсягом 4,307 тис. куб. м без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 11 706,75 грн компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, 477,73 грн 3% річних та 1 600,24 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2035/24. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до відомостей про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка» не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням того, що у відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі Електронного суду ЄСІТС, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.08.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Соснова, буд. 1А, с. Капітанівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08112.

Зазначене поштове відправлення було вручено відповідачу особисто 04.09.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи списком згрупованих поштових відправлень № 15/08/2024(ЧЕХ) та відомостями з офіційного вебпорталу АТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення за № 031.

27.08.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання вх. № суду 9217/24 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі № 911/2035/24 відмовлено у задоволенні клопотання АТ «Укртрансгаз» вх. № суду 9217/24 від 27.08.2024 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Вказана вище ухвала була доставлена позивачу в його електронний кабінет в окремій підсистемі Електронного суду ЄСІТС, а відповідачу направлена на його адресу місцезнаходження. Зазначене поштове відправлення було вручено відповідачу особисто 21.09.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 763.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі позивач, оператор ГТС) до 31.12.2019 виконувало функції оператора газотранспортної системи (оператор ГТС) суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників), що передбачено п. 19 ч. 1 ст. 1 Законом України «Про ринок природного газу».

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка» (далі ОСББ «Капітанівка», споживач, відповідач) є споживачем юридичною особою, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Як стверджує позивач, ОСББ «Капітанівка» є захищеним споживачем природного газу у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Для здійснення діяльності з виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, відповідач використовує природний газ, який відповідно до «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» затвердженого Постановами Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015, № 187 від 22.03.2017, № 867 від 19.10.2018.

За змістом вказаних Положень виробник теплової енергії мав право у визначений період купувати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК «Нафтогаз України».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/17» покладено на Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювального сезону 2016/17 безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах, у тому числі, ОСББ «Капітанівка».

Відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 № 357 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії» (Офіційний вісник України, 2016 р, № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації.

Отже, як зазначив позивач, на підставі вказаного розпорядження від 05.10.2016 № 742-р, яке є обов`язковим до виконання, на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону.

Відповідно до ст. 1 Кодексу газотранспортної системи номінація попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу.

З огляду на наведену вище норму, згідно пояснень позивача, саме на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» покладено обов`язок прийняти номінацію, а на замовника послуг транспортування подати номінацію.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджує, що обставини наявності укладеного ОСББ «Капітанівка» з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» договору постачання природного газу № 1825/1617-ТЕ-17 від 26.10.2016 на постачання природного газу на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/17» досліджувалося Господарським судом Київської області у справі № 911/2302/19, що відображено у рішенні цього суду від 20.02.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «Нафтогаз України» (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка» (споживач) укладено договір (далі договір) постачання природного газу № 1825/1617-ТЕ-17, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 34,0 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями, зокрема у березні 2017 року 6 тис. куб. метрів.

Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором (планований обсяг), повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 договору (п. 2.2 договору).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу, на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділу 13 договору.

Відповідно до пункту 3.4 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газарозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Згідно з п. 4.1 договору, кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

23.01.2017 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ОСББ «Капітанівка» було укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 26.10.2016 № 1825/1617-ТЕ-17, в якій сторони виклали деякі пункти договору в новій редакції (копія договору та додаткової угоди № 1 до договору наявні в матеріалах справи).

Суд встановив, що на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/2302/19 за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка», за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно та стягнення 28781,69 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Господарський суд Київської області у рішенні від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19 встановив, зокрема наступне:

«В межах погоджених з постачальником обсягів (п. 2.1 договору № 1825/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 26.10.2016) у березні 2017 року ОСББ «Капітанівка» було прийнято природний газ в обсязі 4,307 тис. куб. мертів.

На виконання п. 3.5 договору відповідач подав постачальнику підписаний зі сторони ОСББ «Капітанівка» акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2017.

Листом № 26-2434/1.2-17 від 03.03.2017 НАК «Нафтогаз України» повідомила ОСББ «Капітанівка», що оскільки підприємством не виконується п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, то на березень 2017 року йому не виділятимуться номінації щодо обсягів природного газу.

Листом № 26-3786/1.8-17 від 26.04.2017 НАК «Нафтогаз України» повідомила ОСББ «Капітанівка», що у зв`язку з невиконанням умов п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, підприємству не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу на березень 2017 року, у зв`язку з чим НАК «Нафтогаз України» не здійснювала постачання природного газу у вказаному періоді ОСББ «Капітанівка». Разом з вказаним листом НАК «Нафтогаз України» повернула споживачу оригінал акта приймання-передачі природного газу за березень 2017 р.».

В матеріалах даної справи наявний лист НАК «Нафтогаз України» № 26-3786/1.8-17 від 26.04.2017 щодо повернення актів приймання-передачі природного газу за березень 2017 року, адресований ОСББ «Капітанівка».

Суд встановив, що акт приймання передачі природного газу від 31.03.2017 обсягом 4,307 тис. куб. м на загальну суму 25 542,23 грн підписаний з боку ОСББ «Капітанівка», з боку НАК «Нафтогаз України» вказаний акт не підписаний (копія акта наявна в матеріалах справи).

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19 встановлено, що 31.03.2017 між ПАТ «Київоблгаз» (газорозподільне/газотранспортне підприємство) та ОСББ «Капітанівка» (замовник) було складено та підписано акт № 094210СH3TFT016 наданих послуг з транспортування газу, з якого вбачається, що з 01 по 31 березня 2017 року замовником прийнято, а газорозподільним/газотранспортним підприємством протранспортовано замовнику природний газ згідно з договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094210СH3TFT016 в обсязі 4307 куб. м. Відбір природного газу відповідачем в зазначеному обсязі підтверджується звітом про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз» за березень 2017 року.

Також, Господарський суд Київської області у своєму рішенні від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19 зазначив, що оскільки АТ «НАК «Нафтогаз України» на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року», була зобов`язана видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, суд дійшов висновку, що це є обов`язком ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а не його правом. Водночас, саме внаслідок дій НАК «Нафтогаз України» щодо ненадання відповідачу номінацій на плановий обсяг газу, у оператора ГРМ (АТ «Укртрансгаз») виник неврегульований небаланс обсягів природного газу за березень 2017 року, тому посилання позивача у позові на відбір відповідачем природного газу за спірний період за відсутності виданих останньому номінацій на планові поставки газу не може бути кваліфіковано як несанкціонований та не вказує про безпідставність набуття відповідачем спірних обсягів природного газу з газотранспортної системи позивача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСББ «Капітанівка» у спірний період природний газ було спожито на підставі укладеного з НАК «Нафтогаз України» договору постачання природного газу, що в повній мірі спростовує твердження позивача про відсутність у відповідача постачальника та будь-яких підстав для відбору природного газу у спірний період.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013 по справі № 5020-660/2012 та від 06.03.2014 по справі № 910/11595/13.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 міститься висновок, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Отже, рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020, має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

Як зазначив позивач, відповідно до п. 1 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов`язані подати Оператору ГТС номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу.

Однак, як вказує позивач, за результатом опрацювання поданих номінацій, позивачем було встановлено відсутність поданих номінацій АТ «НАК «Нафтогаз України», у спірний період (у березні 2017 року) у вказаних обсягах (4,307 тис. куб. м) для ОСББ «Капітанівка».

Також позивачем встановлено відсутність будь-якого замовника послуг транспортування та фактичної передачі в порядку, визначеному Кодексом ГТС, суб`єктом ринку природного газу, зокрема будь-яким постачальником в обсязі 4,307 тис. м куб. у березні 2017 року на вході до газотранспортної системи для його подальшого транспортування для відповідача. Тобто, згідно пояснень позивача, загальний обсяг відбору у березні 2017 року без поданих номінацій складає 4,307 тис. куб. м.

За ствердженням позивача, вказані обсяги відбору ОСББ «Капітанівка» природного газу протягом спірного періоду підтверджуються, зокрема: 1) звітом AT «Київоблгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках (з додатками), згідно з яким, у графі «Підтверджений обсяг номінацій всього» зазначено « 0», водночас, у графі «Фактичний обсяг за місяць всього» зазначено про відбір ОСББ «Капітанівка» природного газу за березень 2017 року обсягом 4,307 тис. куб. м; 2) реєстром реалізації природного газу за прямими договорами АТ «НАК «Нафтогаз України» теплопостачальним підприємствам у березні 2017, у якому відсутні документально підтверджені обсяги природного газу для ОСББ «Капітанівка» в березні 2017; 3) актом наданих послуг транспортування природного газу підписаного між АТ «Укртрансгаз» та ОСББ «Капітанівка» за березень 2017 акт № 03-17-/BОY/2016/4.1162 від 31.03.2017 на обсяг 4,307 тис. куб. м природного газу.

Разом з цим позивач звертає увагу, що відбір природного газу ОСББ «Капітанівка» у спірному періоді також підтверджується рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 та в якому встановлено обставини щодо споживання відповідачем в березні 2017 року природного газу в обсязі 4,307 тис. куб. м.

З огляду на наведене вище, за ствердженням позивача, хоча між ОСББ «Капітанівка» та АТ «НАК «Нафтогаз України» у спірний період існували договірні відносини з постачання природного газу, однак обсяг відбору природного газу в розмірі 4,307 тис. куб. м у березні 2017 року відповідач здійснив саме з газотранспортної системи, з ресурсу АТ «Укртрансгаз» без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування.

Позивач посилається на приписи ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», за змістом якої підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води), які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість: відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів; послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами, встановленими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, чинними протягом періоду таких відборів.

Оскільки, як зазначив позивач, ОСББ «Капітанівка» здійснювало відбір природного газу з газотранспортної системи в обсязі 4,307 тис. м куб. у березні 2017 року з газотранспортної системи, з ресурсу АТ «Укртрансгаз» без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування, вартість вказаних обсягів, на думку позивача, компенсується відповідачем Акціонерному товариству «Укртрансгаз» відповідно до порядку, встановленого ч. 2 ст. 8 Закону України № 1730.

Згідно пояснень позивача, з урахуванням того, що ст. 8 вказаного вище Закону визначено, що компенсація позивачу має бути здійснена відповідачем за цінами реалізації природного газу, чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів, АТ «Укртрансгаз» при розрахунку загального розміру заборгованості враховано обсяги споживання природного газу, використані ОСББ «Капітанівка» для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, що визначені самим відповідачем в договорі постачання природного газу № 1825/1617-ТЕ-17 від 26.10.2016 та в акті приймання-передачі природного газу за березень 2017 року, що був повернутий АТ «НАК «Нафтогаз України» на адресу ОСББ «Капітанівка» без підписання, а також враховано ціни для виробників теплової енергії по категоріям споживачів, які діяли протягом періоду відборів природного газу без номінацій.

У зв`язку із зазначеним вище, за розрахунком позивача вартість відібраних відповідачем без номінацій обсягів природного газу у березні 2017 року в обсязі 4,307 тис. куб. м, враховуючи ціни реалізації природного газу по категоріям споживачів (за інформацією АТ «НАК «Нафтогаз України» щодо цін на природний газ для виробників теплової енергії, реалізований за договорами постачання природного газу з АТ «НАК «Нафтогаз України»), загалом складає 25 542,23 грн, яку, за ствердженням позивача, відповідач, відповідно до ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», зобов`язаний компенсувати позивачу щомісяця рівними частинами протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року.

Отже, як зазначив позивач, починаючи з 01.10.2021 розмір щомісячної оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 354,75 гривень.

Позивач стверджує, що відповідач зобов`язаний був компенсувати позивачу вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за період 01.10.2021 01.07.2024 на загальну суму 11 706,75 грн, строк оплати яких станом на 12.07.2024 є таким, що настав.

Проте, за ствердженням позивача, відповідач в порушення наведених положень законодавства не здійснив компенсацію вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за період 01.10.2021 01.07.2024 на суму 11 706,75 грн, чим допустив прострочення строку оплати, порушуючи відповідне зобов`язання.

Враховуючи зазначене вище, позивач звернувся до суду із даним позовом про компенсацію вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу в розмірі 11 706,75 грн, а також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 477,73 грн 3% річних та 1 600,24 грн інфляційних втрат.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відносини, які виникли між сторонами врегульовані приписами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015 (надалі Кодекс ГТС).

Згідно із статтею 5 розділу 1 глави І Кодексу ГТС, номінацією визнається попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період.

Відповідно до статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу. Це зумовлено тим, що газотранспортна система є технологічним комплексом, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу (частина 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»). А функції з транспортування, розподілу та постачання природного газу розділені між різними суб`єктами ринку. Зазначене зумовлює необхідність координації та співпраці таких суб`єктів.

Відповідно до Ліцензії НКРЕКП Серії АЕ № 194511 від 28.02.2013 АТ «Укртрансгаз» до 31.12.2019, тобто до часу створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України оператора ГТС, виконував функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі спеціальні обов`язки визначені Кабінетом Міністрів України, зокрема у постанові від 01.10.2015 № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (із подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова № 758).

Відповідно до вказаних постанов ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було зобов`язане постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів. До таких виробників належав і відповідач. Незважаючи на це, постачання природного газу повинно було відбуватися з урахуванням вимог, які визначалися чинними нормативно-правовими актами: Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГТС.

Як було вказано вище, Господарський суд Київської області у своєму рішенні від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19 зазначив, що оскільки АТ «НАК «Нафтогаз України» на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року», була зобов`язана видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, суд дійшов висновку, що це є обов`язком ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а не його правом. Водночас, саме внаслідок дій НАК «Нафтогаз України» щодо ненадання відповідачу номінацій на плановий обсяг газу, у оператора ГРМ (АТ «Укртрансгаз») виник неврегульований небаланс обсягів природного газу за березень 2017 року, тому посилання позивача у позові на відбір відповідачем природного газу за спірний період за відсутності виданих останньому номінацій на планові поставки газу не може бути кваліфіковано як несанкціонований та не вказує про безпідставність набуття відповідачем спірних обсягів природного газу з газотранспортної системи позивача.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, в Україні ухвалено Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VIII (далі Закон № 1730), а згодом Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 № 1639-IX (далі Закон № 1639).

Оскільки на практиці виникали ситуації, коли ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не подавав номінацій оператору ГТС, а виробники теплової енергії продовжували споживати природний газ, АТ «Укртрансгаз» довелося балансувати газотранспортну систему за рахунок власного природного газу. Враховуючи ці обставини, законодавець визначив умови та суб`єкта ринку природного газу, якому споживач повинен сплатити вартість спожитого природного газу за відсутності підтверджених номінацій. Адже не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості.

Законом № 1639 було внесено зміни до Закону № 1730, розширивши сферу його дії, у тому числі шляхом викладення статті 2 в новій редакції, відповідно до якої дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону № 1730, підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води), які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Тобто зі змісту вказаної норми закону вбачається, що підприємства, які виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, мають обов`язок оплатити особі, яка виконувала функції оператора ГТС до 31.12.2019, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за наявності таких умов:

- учасники процедури: платник підприємства ПЕК; отримувач Оператор газотранспортної системи, який здійснював вказані функції до 31 грудня 2019 року;

- відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015-31.12.2019;

- відбір природного газу відбувся без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів.

При цьому такий обов`язок сплати виник безпосередньо із закону і не поставлений у залежність від наявності чи відсутності постачальника природного газу на період споживання та договору із ним, а також від факту повідомлення чи не повідомлення споживача про ненадання номінацій постачальником.

Частиною 3 ст. 8 Закону №1730 встановлено, що обсяги природного газу, зазначені у частині другій цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-природного газу за відповідний період.

Згідно наявного у матеріалах справи звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз» (56ZG-DSO-180000C) між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за березень 2017 року, фактичний обсяг відбору природного газу ОСББ «Капітанівка» у березні 2017 року складає 4,307 тис. куб. м. При цьому у графі «Підтверджений обсяг за місяць (номінація)» вказано « 0».

В матеріалах справи наявний підписаний між АТ «Укртансгаз» та ОСББ «Капітанівка» акт № 03-17-/BOY/2016/4.1162 від 31.03.2017 на суму 855,37 грн, за змістом якого відповідач отримав послуги з транспортування природного газу обсягом 4,307 тис. куб. м.

Також в матеріалах справи наявний реєстр реалізації природного газу за прямим договорами Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» теплопостачальним підприємствам у березні 2017 року, зі змісту якого вбачається, що у вказаному реєстрі відсутні документально підтверджені обсяги природного газу для ОСББ «Капітанівка» у березні 2017 року.

Крім того, як було встановлено судом вище, Господарський суд Київської області у рішенні від 20.02.2020 у справі № 911/2302/19 встановив, що 31.03.2017 між ПАТ «Київоблгаз» (газорозподільне/ газотранспортне підприємство) та ОСББ «Капітанівка» було складено та підписано акт № 094210СH3TFT016 наданих послуг з транспортування газу, з якого вбачається, що з 01 по 31 березня 2017 року замовником прийнято, а газорозподільним/газотранспортним підприємством протранспортовано замовнику природний газ згідно з договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094210СH3TFT016 в обсязі 4307 куб. м. Відбір природного газу відповідачем в зазначеному обсязі підтверджується звітом про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київоблгаз» за березень 2017 року.

При цьому судом було встановлено вище, що наявний в матеріалах справи акт приймання передачі природного газу від 31.03.2017 обсягом 4,307 тис. куб. м на загальну суму 25 542,23 грн підписаний з боку ОСББ «Капітанівка», з боку НАК «Нафтогаз України» вказаний акт не підписаний.

Заперечень з боку відповідача щодо відбору природного газу обсягом 4,307 тис. куб. м у березні 2017 року матеріали справи не містять.

Відповідно до змісту листа НАК «Нафтогаз України» № 26-3786/1.8-17 від 26.04.2017 щодо повернення актів приймання-передачі природного газу за березень 2017 року, адресований ОСББ «Капітанівка», повідомлено, що у зв`язку з невиконанням умов пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.15 № 758 ОСББ «Капітанівка» не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу за березень 2017 року. Таким чином, як зазначено у листі, НАК «Нафтогаз України» не здійснювала постачання природного газу підприємству у вказаному періоді для зазначеної категорії споживачів. У зв`язку із зазначеним, акти приймання передачі природного газу від 31.03.2017 повернуті ОСББ «Капітанівка» без підписання.

З урахуванням усього зазначеного вище, суд встановив, що ОСББ «Капітанівка» у березні 2017 року здійснило відбір природного газу обсягом 4,307 тис. куб. м з газотранспортної системи без поданих постачальником, підтверджених оператором ГТС номінацій та за відсутності підписаного акта приймання-передачі природного газу з постачальником щодо такого обсягу у березні 2017 року, що порушує приписи статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону № 1730, підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води), які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Суд враховує, що відбір природного газу ОСББ «Капітанівка» відбувся упродовж періоду, визначеного ч. 2 ст. 8 Закону № 1730, а саме у березні 2017 року.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що у відповідача виникли зобов`язання, передбачені ч. 2 ст. 8 Закону № 1730, щодо компенсації особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року (тобто АТ «Укртрансгаз»), протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами вартість відібраних у березні 2017 року без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України № 1730 (зі змінами та доповненнями), обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

Згідно пояснень позивача, з урахуванням того, що ст. 8 вказаного вище Закону визначено, що компенсація позивачу має бути здійснена відповідачем за цінами реалізації природного газу, чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів, АТ «Укртрансгаз» при розрахунку загального розміру заборгованості враховано обсяги споживання природного газу, використані ОСББ «Капітанівка» для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, що визначені самим відповідачем в договорі постачання природного газу № 1825/1617-ТЕ-17 від 26.10.2016 та в акті приймання-передачі природного газу за березень 2017 року, що був повернутий АТ «НАК «Нафтогаз України» на адресу ОСББ «Капітанівка» без підписання, а також враховано ціни для виробників теплової енергії по категоріям споживачів, які діяли протягом періоду відборів природного газу без номінацій.

За розрахунком позивача вартість відібраних відповідачем без номінацій обсягів природного газу у березні 2017 року в обсязі 4,307 тис. куб. м за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів загалом складає 25 542,23 грн відповідно до інформації АТ «НАК «Нафтогаз України» щодо цін на природний газ для виробників теплової енергії, реалізований за договорами постачання природного газу з АТ «НАК «Нафтогаз України».

Отже, розмір щомісячної оплати починаючи з 01.10.2021 вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 354,75 грн (25542,23 грн/72 місяці).

Відтак, беручи до уваги наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, обставини справи, відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, компенсувати позивачу вартість відібраного у березні 2017 року без номінацій обсягу природного газу щомісячно по 354,75 грн.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на липень 2024 року, строк оплати за період з 01.10.2021 до 01.07.2024 (тобто платежі за жовтень 2021 червень 2024) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав.

За розрахунком позивача відповідач зобов`язаний був сплати за період з 01.10.2021 до 01.07.2024 вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу в загальній сумі 11 706,75 грн.

Перевіривши розрахунок компенсації за вказаний позивачем період з 01.10.2021 до 01.07.2024 включно, суд встановив, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволеною повністю.

При цьому суд наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вартості спожитого у березні 2017 року природного газу обсягом 4,307 тис. куб. м жодному з учасників ринку природного газу (постачальнику природного газу або особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно). Протилежного матеріалі справи не містять.

Станом на дату розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази компенсації відповідачем позивачу вартості відібраних у березні 2017 року без номінацій обсягів природного газу за період з 01.10.2021 до 01.07.2024 в загальній сумі 11 706,75 грн відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 1730. Протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про компенсацію вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 11 706,75 грн.

Відповідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за прострочення відшкодування вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу 477,73 грн 3% річних та 1 600,24 грн інфляційних втрат від простроченої суми за кожним щомісячним платежем (компенсацією) окремо за загальний період прострочення з 01.11.2021 до 12.07.2024.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, в межах періоду розрахунку позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд наголошує на тому, що відповідач був обізнаний про розгляд справи судом, однак своїм правом на подання відзиву не скористався, позовних вимог не оспорив, заборгованість шляхом подання відповідних доказів не спростував, контррозрахунку до суду не подав.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка» (місцезнаходження: вул. Соснова, буд. 1-А, с. Капітанівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08112; ) Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (місцезнаходження: Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021; ) 11 706,75 грн компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, 477,73 грн 3% річних та 1 600,24 грн інфляційних втрат та 2 422,40 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.10.2024.

Суддя Л.В. Сокуренко