ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 м. ХарківСправа № 922/683/23 (922/4145/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй" , Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСВЕ Девелопмент" вул. Клочківська, 244,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61045
про визнання недійсним правочину
за участю сторін:

позивач - Савченко Б.Г. (в режимі вкз, ліквідатор),

пр-к ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" - Замніус А.Ю. (в режимі вкз, свідоцтво адвоката серії СВ №1078337 від 14.02.2024),,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - розпорядник майна ТОВ "Діадема Батерфляй" арбітражний керуючий Савченко Богдан Григорович у 2023 р. звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Есве Девелопмент", в якому просив суд:

1) Визнати недійсним правочин (договір) про відчуження майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй" (ідентифікаційний код 40058810) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Есве Девелопмент" (ідентифікаційний код 41832410), а саме:

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 1 площею 24,25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 2 площею 24,25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 3 площею 21,33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 4 площею 27,22 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 5 площею 20,26 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 6 площею 20,35 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 7 площею 21,33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 8 площею 21,33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 9 площею 17,20 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1 /2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 10 площею 17,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 11 площею 16,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 12 площею 38,12 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 13 площею 37,23 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на конструкцію автостоянки площею 11 504,24 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Зовнішньої мережі водопостачання за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Зовнішньої мережі зливової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Зовнішньої мережі побутової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Конструкції автостоянки площею 962,76 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Майданчика з комбінованим покриттям з тротуарної плитки та з/б плит площею 495,00 кв. м за - адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Майданчика з монолітного залізобетона площею 456,00 кв. м за адресою: м. Харків, пр- т Московський, 257;

Сарая металевого площею 14,3 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257 вздовж вул. Профсоюзної;

Сарая металевого площею 54,6 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257 вздовж вул. Профсоюзної;

Огорожі за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257 вздовж вул. Профсоюзної (дерев`яний паркан 12,3 м.п., залізний паркан 33,3 м.п., залізний паркан 7,1 м.п., залізний гратований паркан 8 м.п., залізобетонний паркан 21 м.п., залізобетонний паркан 51 м.п., цегляний паркан 10,4 м.п., цегляний паркан 7,3 м.п.), та

2) Зобов`язати ТОВ "Есве Девелопмент" повернути ТОВ "Діадема Батерфляй" майно, отримане від ТОВ "Діадема Батерфляй", а саме:

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 1 площею 24,25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 2 площею 24,25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 3 площею 21, 33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 4 площею 27,22 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 5 площею 20,26 кв, м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 6 площею 20,35 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 7 площею 21,33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 8 площею 21,33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 9 площею 17,20 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 10 площею 17,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 11 площею 16,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 12 площею 38,12 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 13 площею 37,23 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на конструкцію автостоянки площею 11 504,24 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Зовнішню мережу водопостачання за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Зовнішню мережу зливової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Зовнішню мережу побутової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Конструкцію автостоянки площею 962,76 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Майданчика з комбінованим покриттям з тротуарної плитки та з/б плит площею 495,00 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257;

Майданчик з монолітного залізобетона площею 456,00 кв. м за адресою: м. Харків, пр- т Московський, 257;

Сарай металевого площею 14,3 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257 вздовж вул. Профсоюзної;

Сарай металевого площею 54,6 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257 вздовж вул. Профсоюзної;

Огорожі за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 257 вздовж вул. Профсоюзної (дерев`яний паркан 12,3 м.п., залізний паркан 33,3 м.п., залізний паркан 7,1 м.п., залізний гратований паркан 8 м.п., залізобетонний паркан 21 м.п., залізобетонний паркан 51 м.п., цегляний паркан 10,4 м.п., цегляний паркан 7,3 м.п.).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.01.2024 прийнято позовну заяву розпорядника майна ТОВ "Діадема Батерфляй" арбітражного керуючого Савченка Б.Г. до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4145/23 в межах справи про банкрутство ТОВ "Діадема Батерфляй" № 922/683/23. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

19.02.2024 та 27.03.2024 другим відповідачем ТОВ "Есве Девелопмент" надано до суду відзив на позов (вх. № 4471) та письмові пояснення (вх. № 8222) щодо позовних вимог, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про визнання недійсним правочину щодо відчуження майна та повернення майна до складу ліквідаційної маси в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

11.03.2024 позивачем надано до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх. № 6651), в яких заявник просив суд уточнити позовні вимоги, шляхом внесення номеру договору купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022, який позивач просив суд визнати недійсним у даному спорі, оскільки відповідні відомості були відсутні у позивача під час звернення до господарського суду з даним позовом. Ухвалою господарського суду від 27.03.2024 було прийнято уточнення до позовних вимог (як зміна предмету позову) продовжено строк підготовчого засідання суду.

09.04.2024 позивач в особі арбітражного керуючого надав суду заперечення на відзив другого відповідача на позов та письмові пояснення другого відповідача ТОВ «Есве Девелопмент», в яких позивач виклав правову позицію щодо правових підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022 в частині наявності ознаків прямої заінтересованості ТОВ «Єсве Девелопмент» стосовно боржника ТОВ «Діадема Батерфляй», безоплатності відчуження майна (необоротних активів), що були у власності ТОВ «Діадема Батерфляй» на користь ТОВ «Есве Девелопмент», і як наслідок така угода підлягає визнання недійсною у порядку приписів ст..42 Кодексу України з процедур банкрутства.

В судовому засіданні 17.09.2024 суд оголосив перерву в судовому засіданні при розгляді справи по суті до 23.09.2024. Після перерви розгляд справи продовжується.

Присутній при розгляді справи по суті позивач в особі арбітражного керуючого підтримує позов у повному обсязі та просить суд його задовольнити у повному обсязі.

Другий відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви про визнання недійсним договору та повернення майна у повному обсязі.

Розглянувши позов та додані до позову документи, представлені суду докази, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши в системному зв`язку матеріали справи, суд зазначає наступне.

Позивач ТОВ "Діадема Батерфляй" в особі арбітражного керуючого Савченко Б.Г. звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів ТОВ «Есве Девелопмент» та ТОВ "Діадема Батерфляй", в якому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022 про відчуження майна, що належало боржнику ТОВ "Діадема Батерфляй" на праві власності, що був укладений між ТОВ "Діадема Батерфляй" ТОВ "Есве Девелопмент" у порядку приписів ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки вищевказаний договір був укладений боржником з заінтересованими особою, боржник безоплатно здійснив відчуження майна.

Стаття 42 КУзПБ встановлює підстави, з яких правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, а також правові наслідки визнання таких правочинів недійсними. Отже серед суб`єктів, який має право подати таку заяву до суду визначений арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). З позовною заявою до суду звернувся арбітражний керуючий Савченко Б.Г., що відповідає приписам ч.1 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, тлумачення ст. 42 КУзПБ свідчить, що визначальним критерієм недійсності визначають негативні наслідки виконання боржником/прийняття ним на себе майнових зобов`язань, тобто економіко-правову оцінку дій боржника, що призвели до зменшення його активів (приховування майна) та неплатоспроможності.

Частина 2 ст. 42 ГПК України встановлює, що правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

Вищенаведене говорить, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор боржника вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).

Отже, після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника такі угоди, що підпадають під ознаки норм ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства стають фраудаторними, які завдають шкоди боржнику та його кредиторам.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку та на шкоду кредиторам.

У Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/7547/17 була визначена правова позиція, відповідно до якої вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Отже, особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками господарських відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

Також суд звертає увагу, на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №904/7905/16: "Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності), після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора".

Тобто, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором(ми), внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19(905/1646/17), від 28.07.2022 у справі №902/1023/19(902/1243/20)).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач в особі арбітражного керуючого (розпорядник майна, ліквідатора) зазначає, що при здійсненні своїх повноважень у межах справи про банкрутство ТОВ "Діадема Батерфляй" ним було виявлено, що боржник безоплатно здійснив відчуження майна (договір купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022) на користь заінтересованої в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства особи, а саме: на корить ТОВ «Есве Девелопмент» Договір, протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство ТОВ "Діадема Батерфляй", що очевидно порушує як права самого боржника, так і його кредиторів, вимоги яких до визнані в межах справи про банкрутство. Таким чином, позивач у справі № 922/683/23 (922/4145/23) стверджує про недійсність договору купівлі-продажу основних засобів (майна) № 20/10-2022М від 20.10.2022 року, за яким ТОВ "Діадема Батерфляй" відчужило майно на користь заінтересованої особи ТОВ "Есве Девелопмент», у тому числі з підстав безоплатності такого відчуження.

Щодо заінтересованості особи.

Поняття та визначення заінтересованих осіб стосовно боржника закріплено у статті 1 КУзПБ в редакції від 21.10.2019.

За ч. 6 статті 1 КУзПБ визначено, що до заінтересованих осіб стосовно боржника відносить юридичну особу, створену за участю боржника, юридичну особу, що здійснює контроль над боржником, юридичну або фізичну особу, контроль над якою здійснює боржник, юридичну особу, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власників (учасників, акціонерів) боржника, керівника боржника, осіб, які входять до складу органів управління боржника, головного бухгалтера (бухгалтера) боржника, у тому числі звільнених з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також осіб, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інших осіб, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

Граматичне тлумачення наведених норм свідчить про те, що законодавцем шляхом застосування сполучника "також" сформовано три групи з ідентифікуючими ознаками щодо кваліфікації осіб як заінтересованих, а саме:

І група - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа (згідно КУзПБ), контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство;

ІІ група - особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки;

ІІІ група - інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

Отже, положення статті 1 КУзПБ не містять вичерпного переліку заінтересованих осіб стосовно боржника та відносять до таких осіб інших осіб, закріплюючи визначальним критерієм класифікації осіб як заінтересованих - наявність щодо них обґрунтованих підстав вважати їх заінтересованими. (Див. постанову ВСУ №904/1907/15 від 27.10.2022).

Як було зазначено вище, між боржником ТОВ "Діадема Батерфляй" та ТОВ "Есве Девелопмент" був укладений договір купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022, що належали боржнику на праві власності, про що свідчить договір підряду № 08/07-2019 від 08.07.2019, договори купівлі-продажу основних засобів за № 3-01/02/2019, № 2-01/02/2019,№ 6-01/02/2019, №10-01/02/2019, № 09-01/02/2019, № 08-01/02/2019, № 05-01/02/2019, № 04-01/02/2019, № 01-01/02/2019 від 01.02.2019 (том.1 , арк. справи 19-83).

Судом встановлено, що станом на 01.10.2022 року та на 31.10.2022 року (тобто на початок і кінець місяця, у якому було укладено вказаний договір купівлі-продажу, а також і на 20.10.2022 року, коли було укладено договір купівлі-продажу) керівником ТОВ "Діадема Батерфляй" був гр. ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.10.2022 (том.1, арк. справи 127-140). Разом з тим, в зазначений вище період підписантом (особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори) ТОВ "Есве Девелопмент" теж був гр. ОСОБА_2 , що також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.10.2022 та на 31.10.2022 (том. 1, арк. справи 127-140), хоча від імені ТОВ "Есве Девелопмент" договір купівлі-продажу був підписаний керівником цього товариства гр. ОСОБА_3 .

Згідно статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Тобто на момент укладення вищенаведеного договору купівлі-продажу одна й та ж сама фізична особа гр. ОСОБА_2 був одночасно керівником ТОВ "Діадема Батерфляй" та представником, який може вчиняти дії від імені юридичної особи ТОВ "Есве Девелопмент".

Надання статусу представника ТОВ "Есве Девелопмент" фізичній особі, яка вже є керівником іншої юридичної особи (ТОВ "Діадема Батерфляй"), з наданням повноважень такій фізичній особі представляти інтереси юридичної особи ТОВ "Есве Девелопмент", яка є покупцем за договором купівлі-продажу, свідомо вказує на те, що обидві юридичні особи через таку фізичну особу перебувають у певному зв`язку, є пов`язаними між собою, що вказує на наявні обґрунтовані підстави (припущення) вважати їх заінтересованими.

Зазначене вище зумовлене й тим, що одна і та ж фізична особа, яка виконує відповідні повноваження в обох підприємств може впливати на діяльність таких юридичних осіб та приймати відповідні рішення згідно з наданими повноваженнями. Крім того, варто звернути увагу на те, що місцезнаходження ТОВ "Діадема Батерфляй"- відповідач -1 та ТОВ "Есве Девелопмент" - відповідач -2 знаходиться за однією й тією ж юридичною адресою: 61045, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 244, що також підтверджується інформацією з ЄДР.

Зазначені обставини у сукупності дозволяють стверджувати про наявність обґрунтованих підстав вважати ТОВ «Есве Девелопмент» заінтересованою особою щодо ТОВ "Діадема Батерфляй".

Вищезазначені твердження позивача відповідач-2 не спростував, достатньо обгрунтованих пояснень суду не представив та у письмовому відзиві на позов не навів беззаперечливих доводів щодо своєї правової позиції, у тому числі щодо незаінтересованості покупця ТОВ "Есве Девелопмент" за вищенаведеним договором купівлі-продажу.

Щодо безоплатного відчуження майна.

Другою підставою щодо визнання недійсним правочину позивач визначає безоплатне відчуження ТОВ «Есве Девелопмент» майна (основних засобів) ТОВ "Діадема Батерфляй" за договором купівлі-продажу основних засобів (майна) № 20/10-2022М від 20.10.2022.

Дійсно, з норми ч. 2 ст. 42 Кодексу вбачається, що однією з підстав для визнання правочину недійсним є безоплатне відчуження майна боржником у так званий "підозрілий період" (протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство). При цьому, як було вказано вище, безоплатне відчуження майна боржником може відбуватися як за безоплатним, так і за оплатним правочином (договором). (дивитися правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 30.11.2022 року у справі № 916/329/21(916/3265/21).

Суд зазначає, що згідно до п.1.1. п.1. договору купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022, який був укладений між ТОВ "Есве Девелопмент" та ТОВ "Діадема Батерфляй" було визначено, що ТОВ "Діадема Батерфляй" (продавець) передає у власність ТОВ "Есве Девелопмент" основні засобі, а покупець зобов`язується оплатити їх. 31.10.2022 року між сторонами був підписаний акт приймання-передачі основних засобів (майна).

Згідно до п.п. 2.1. п. 2 вказаного договору між сторонами була визначена вартість основних засобів у розмірі 1319 000,00 грн, у тому числі сума ПДВ 219833,34 грн. Відповідно до п.п.2.2 п.2 цього договору ТОВ "Есве Девелопмент" був зобов`язаний сплатити вищевказану суму покупцю до 14.11.2022р. Вищевказане вказує не те, що договір купівлі-продажу основних засобів (майна) між сторонами був оплатний.(том. 2 арк.справи 210-250).

02.11.2022 року між ТОВ "Есве Девелопмент" та боржником ТОВ "Діадема Батерфляй" було підписано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до цього акту, сторони, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог. Згідно до умов цього акту з моменту його підписання зобов`язання ТОВ "Есве Девелопмент" перед ТОВ "Діадема Батерфляй" на суму 1319000,00 грн є таким, що припинено у повному обсязі (п.1 та п. 5 цього акту) за договором купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022, а зобов`язання ТОВ "Діадема Батерфляй" перед ТОВ "Есве Девелопмент" вважати таким, що припинено частково за договором позики від 04.01.2016 року та угодою про заміну кредитора від 22.01.2018. В зв`язку з чим зобов`язання ТОВ "Діадема Батерфляй" перед ТОВ "Есве Девелопмент" складають лише суму 8 834 008,19 грн (п. 5 акту про зарахування зустрічних однорідних вимог) (том.2, арк. справи 252).

Суд зазначає, що відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Згідно частини 2 статті 601 ЦК України зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Законодавство не передбачає спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину. Отже, моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Таким чином, зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.

Господарським судом не встановлено обставин оспорення акта про зарахування зустрічних вимог від 02.11.2022 чи неможливості зарахування зустрічних вимог між сторонами, як і не встановлено того, що наведені у акті суми вимог не є зустрічними та однорідними. Позаяк, у разі якщо зобов`язання, які виникли між сторонами за укладеними договорами є грошовими, то вони є однорідними.

Суд звертає увагу, що іншою важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме - відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Разом з тим, судом встановлено, що у межах справи № 922/683/23 про банкрутство ТОВ "Діадема Батерфляй" здійснювався розгляд грошових вимог ТОВ "Есве Девелопмент" до боржника на суму 8 829 803,38 грн, що виникли за договором позики від 04.01.2016 року та угодою про заміну кредитора від 22.01.2018 яка була відображена в акті про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.11.2022р.

За результатами розгляду вказаних грошових вимог ТОВ "Есве Девелопмент" до боржника ТОВ "Діадема Батерфляй" господарським судом у справі № 922/683/23 було встановлено відсутність вимог ТОВ "Есве Девелопмент" до ТОВ "Діадема Батерфляй" на суму 8 829 803,38 грн, що виникли за договором позики від 04.01.2016 року та за угодою про заміну кредитора від 22.01.2018. (ухвала господарського суду від 04.08.2023 у справі № 922/683/23, яка набрала законної сили). Кредитору ТОВ "Есве Девелопмент" було відмовлено у задоволенні (відхиленні) кредиторських (грошових) вимог Східним апеляційним господарським судом (постанова від 06.12.2023 року у справі № 922/683/23) у розмірі 8 829 803,38 грн.

Таким чином, висновки, які містяться в судових рішеннях щодо відсутності у ТОВ "Есве Девелопмент" будь-яких вимог до ТОВ "Діадема Батерфляй", свідчить про неможливість здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ "Есве Девелопмент" та ТОВ "Діадема Батерфляй" за договором купівлі-продажу , оскільки відсутня наявність будь-якої суми грошової вимоги у ТОВ "Есве Девелопмент" до ТОВ "Діадема Батерфляй", що могла бути зарахована в рахунок оплати за договором купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Під час укладення договорів сторони на власний розсуд та за взаємною згодою визначають умови (зокрема і ціну договору), порядок розрахунків за договором.

Отже, за договором купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022 покупець ТОВ "Есве Девелопмент" не виконало умови п.п. 2.2 п.2 цього договору не сплатило грошову суму у розмірі 1319000,00 грн ТОВ "Діадема Батерфляй" до 14.11.2022, і як наслідок, майно боржника було відчужено безоплатно на користь заінтересованої особи ТОВ "Есве Девелопмент".

Тому, суд критично відноситься до твердження представника відповідача-2 про оплатність вищевказаного договору купівлі-продажу з огляду на укладення акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.11.2022 року, і не спростовує факту, який було зазначено вище, щодо безоплатності відчуження майна ТОВ "Діадема Батерфляй" та наявності ознак фраудаторності правочину (договору купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022), що створює порушення інтересів кредиторів і боржника у справі про банкрутства ТОВ "Діадема Батерфляй".

19.09.2024 позивач надав суду клопотання про врахування факту перейменування об`єктів топоніміки м. Харкова при розгляді справи № 922/683/23 (922/4145/23), в якому повідомив, що Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 8 скликання "Про впорядкування найменувань об`єктів топоніміки" від 11.05.2022 року № 258/22 проспект Московський перейменовано в проспект Героїв Харкова. Найменування вулиці Профсоюзної не змінювалося.

В зв`язку з чим, суд вважає за необхідне врахувати відповідні зміни при зазначенні адреси, де знаходять основні засоби ТОВ "Діадема Батерфляй".

Щодо відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Приписами ч. 3 ст. 42 Кодексу передбачено не лише підстави для визнання правочинів недійсними, але й наслідки недійсності таких правочинів.

Так, згідно з ч. 3 ст. 42 Кодексу у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Суд зазначає, що процедура недійсності правочинів боржника в межах провадження к справи про банкрутство , перш за все, спрямована на повернення до складу конкурсної (ліквідаційної) маси відчужених за цими правочинами активів боржника та для забезпечення їх збереження в інтересах його кредиторів.

В зв`язку з вищенаведеним, суд звертається до загальних положень ЦК України, що регулює повернення майна за договором.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина 1 статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

Сторони зобов`язані повернути усе, отримане за недійсним правочином лише тому, що правочин визнано недійсним.

Таким чином реституція - основний наслідок недійсності правочинів та одночасно спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, в якому поєднується відновлювальна та компенсаційна функції його захисту. Реституція застосовується виключно між сторонами недійсного правочину і не залежить від того, який суб`єкт (сторони правочину чи заінтересована особа) порушив спір про визнання правочину недійсним, не має правового значення добросовісність сторони-набувача.

Загальні правила щодо правових наслідків недійсності правочинів сформульовані в статті 216 ЦК України, в частині першій якої вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У постанові від 12.12.2018 у справі № 644/7422/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан. У цивілістичній науці та судовій практиці цей процес називають двосторонньою реституцією. Вона спрямована на відновленняquo anteу фактичному та правовому становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які сторони вчинили на виконання цього правочину. Тому кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину (абзац 2 частини 1 статті 216 ЦК України).

Таким чином ч. 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства відтворює у повному обсязі положення щодо правових наслідків недійсності правочинів, які сформульовані в статті 216 ЦК України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 3 статті 13, частина перша статті 74 ГПК України).

Згідно з частиною 3 ст. 80 ГПК України відповідач повиненні подати суду докази разом з поданням відзиву.

З наведеного слідує, що як позивач повинен довести обґрунтованість заявлених ним вимог, так і відповідач, заперечуючи ті чи інші обставини, вказані позивачем, має не лише висловити свої заперечення, але й надати суду грунтовні докази, які ці заперечення підтверджують.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи, наведені норми законодавства та наявну в матеріалах справи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З`ясування відповідних обставин здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити її, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 757/28231/13-ц, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 910/6210/20.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа Проніна проти України, рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року) (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, та покладає судові витрати зі сплати судового збору на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 13, 14, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу основних засобів (майна) за № 20/10-2022М від 20.10.2022, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй" (ідентифікаційний код 40058810) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Есве Девелопмент" (ідентифікаційний код 41832410), а саме:

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 1 площею 24.25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 2 площею 24.25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 3 площею 21.33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 4 площею 27.22 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 5 площею 20.26 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 6 площею 20,35 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 7 площею 21.33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 8 площею 21.33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 9 площею 17,20 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1 /2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 10 площею 17,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 11 площею 16,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 12 площею 38,12 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 13 площею 37.23 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частки (1/2) у праві спільної часткової власності на конструкцію автостоянки площею 11 504,24 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Зовнішньої мережі водопостачання за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Зовнішньої мережі зливової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Зовнішньої мережі побутової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Конструкції автостоянки площею 962,76 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Майданчика з комбінованим покриттям з тротуарної плитки та з/б плит площею 495,00 кв. м за - адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Майданчика з монолітного залізобетона площею 456,00 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Сарая металевого площею 14,3 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257 вздовж вул. Профсоюзної;

- Сарая металевого площею 54,6 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257 вздовж вул. Профсоюзної;

- Огорожі за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257 вздовж вул. Профсоюзної (дерев`яний паркан 12,3 м.п., залізний паркан 33,3 м.п., залізний паркан 7,1 м.п., залізний гратований паркан 8 м.п., залізобетонний паркан 21 м.п., залізобетонний паркан 51 м.п., цегляний паркан 10,4 м.п., цегляний паркан 7,3 м.п.).

3. Застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення становища сторін у початковий стан, а саме: зобов`язати ТОВ "Есве Девелопмент" повернути ТОВ "Діадема Батерфляй" майно, отримане від ТОВ "Діадема Батерфляй", а саме:

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 1 площею 24.25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 2 площею 24.25 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 3 площею 21.33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 4 площею 27.22 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 5 площею 20.26 кв, м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 6 площею 20,35 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 7 площею 21.33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 8 площею 21.33 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 9 площею 17,20 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 10 площею 17,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 11 площею 16,15 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 12 площею 38,12 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на торговий павільйон № 13 площею 37.23 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Частку (1/2) у праві спільної часткової власності на конструкцію автостоянки площею 11 504,24 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Зовнішню мережу водопостачання за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Зовнішню мережу зливової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Зовнішню мережу побутової каналізації за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Конструкцію автостоянки площею 962,76 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Майданчика з комбінованим покриттям з тротуарної плитки та з/б плит площею 495,00 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Майданчик з монолітного залізобетона площею 456,00 кв. м за адресою: м. Харків, пр- т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257;

- Сарай металевого площею 14,3 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257 вздовж вул. Профсоюзної;

- Сарай металевого площею 54,6 кв. м за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257 вздовж вул. Профсоюзної;

- Огорожі за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова (раніше пр-т Московський), 257 вздовж вул. Профсоюзної (дерев`яний паркан 12,3 м.п., залізний паркан 33,3 м.п., залізний паркан 7,1 м.п., залізний гратований паркан 8 м.п., залізобетонний паркан 21 м.п., залізобетонний паркан 51 м.п., цегляний паркан 10,4 м.п., цегляний паркан 7,3 м.п.)

та повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Есве Девелопмент" (ідентифікаційний код 41832410) фактично сплачені суми за недійсними правочинами.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діадема Батерфляй" (, 61045, м. Харків, вул. Клочківська, 244) на користь арбітражного керуючого Савченко Богдана Григоровича (м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44, оф. 1-G, 01024, РНОКПП НОМЕР_1 ) 2684,00 грн судового збору.

5. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Есве Девелопмент" (, м. Харків, вул. Клочківська, 244) на користь арбітражного керуючого Савченко Богдана Григоровича (м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44, оф. 1-G, 01024, РНОКПП НОМЕР_1 ) 2684,00 грн судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Рішення направити позивачу, відповідачам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "30" вересня 2024 р.

Суддя С.В. Міньковський