ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. Справа№ 920/1330/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Поліщука В.Ю.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 25.09.2024,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "УКРСИББАНК"

на постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024

у справі №920/1330/23 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23 у задоволенні клопотань Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" від 15.05.2024 (вх.№ 2393), Акціонерного товариства "Сенс Банк" від 21.05.2024 (вх.№ 2475) та Акціонерного товариства "ПУМБ" від 21.05.2024 (вх.№ 2487) були подані клопотання про закриття провадження у справі №920/1330/23 відмовлено, заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. від 25.06.2024 (вх.№ 2936) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника у справі №920/1330/23 задоволено, процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 припинено, повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Белінської Н.О. припинено, визнано боржника ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів, призначено арбітражного керуючого Белінську Н.О. керуючим реалізацією майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 , зобов`язано керуючого реалізацією у встановленому законом порядку здійснити процедуру погашення боргів боржника, надати господарському суду звіт про виконану роботу.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "УКРСИББАНК" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23, клопотання "УКРСИББАНК" від 15.05.2024 (вх.№ 2393), акціонерного товариства "Сенс Банк" від 21.05.2024 (вх.№ 2475) та акціонерного товариства "ПУМБ" від 21.05.2024 (вх.№ 2487) про закриття провадження у справі №920/1330/23 задовольнити, заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. від 25.06.2024 (вх.№ 2936) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника у справі №920/1330/23 відхилити, судові витрати понесені акціонерним товариством "УКРСИББАНК" за подання цієї апеляційної скарги в сумі 9084,00 грн стягнути на користь акціонерного товариства "УКРСИББАНК" з арбітражної керуючої Белінської Н.О.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 апеляційну скаргу акціонерного товариства "УКРСИББАНК" передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Отрюха Б.В., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 витребувано з господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1330/23, а також відомості про направлення повного тексту оскаржуваної постанови господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23 сторонам, та отримання сторонами вказаної постанови; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою акціонерного товариства "УКРСИББАНК" на постанову господарського суду Сумської області від 25.07.2024 року у справі №920/1330/23 до надходження матеріалів справи №920/1330/23 до Північного апеляційного господарського суду.

19.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/1330/23 в 4-х томах.

У зв`язку зі звільненням судді Копитової О.С. у відставку, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2024, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №920/1330/23 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Поліщук В.Ю., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" на постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.09.2024 об 11 год. 00 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 11.09.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 18.09.2024.

02.09.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник кредитора просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 - задовольнити. Постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким клопотання Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі - задовольнити. Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 - закрити.

Як зазначає представник Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", План реструктуризації боргів, запропонований боржником, не відповідає цілям Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки передбачає не реструктуризацію боргів, а їх повне списання, навіть, без відшкодування судових витрат кредиторів. Боржник є працездатною людиною, працездатного віку (31.05.1994 року народження), не має неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають на його утриманні, але протягом усього періоду реструктуризації (5 років) згідно із запропонованим планом реструктуризації боргів не планує влаштовуватися на роботу та отримувати будь-який дохід. Заходів покращення свого майнового стану протягом п`яти років боржник у плані не передбачив (п.5 ч.3 ст. 124 КУзПБ). Кредитор вважає, що боржник зловживає своїм правом на працю. З огляду на запропонований план реструктуризації боржник намагається за рахунок процедури банкрутства уникнути цивільних зобов`язань перед кредиторами та списати борги.

10.09.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якій представник банку просить допустити її - Іванченко Наталію Валентинівну до участі у всі судові засідання у справі №920/1330/23 в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів за допомогою ВКЗ.

12.09.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому арбітражна керуюча просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 по справі № 920/1330/23 - залишити без задоволення. Постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 по справі № 920/1330/23 про визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів - залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 заяву Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" про проведення всіх судових засідань у справі №920/1330/23 в режимі відеоконференції задоволено частково. Клопотання арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни про проведення судового засідання у справі №920/1330/23 в режимі відеоконференції задоволено повністю.

У судове засідання з`явився представник Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", в режимі відеоконференції представник скаржника та арбітражний керуючий Белінська Наталія Олександрівна. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що проект плану реструктуризації боргів з 0-м розміром погашення заборгованості та 100%-м списанням боргів ОСОБА_1 . Протоколом від 22.05.2024 №1 збори кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 відхилили, як такий, що не відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства та кредиторами у справі були подані клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.11 ст.126 КУзПБ. АТ «УКРСИББАНК» вважає, що запропонований боржником план реструктуризації є фіктивним, а сам боржник лише створює видимість виконання своїх зобов`язань перед кредиторами, створивши такі умови, щоб комітет кредиторів ніколи не затвердив план реструктуризації боргів боржника. Як зазначає скаржник, боржником не зазначено об`єктивних обставин, які б унеможливлювали виконання плану реструктуризації протягом максимального строку, визначеного Кодексом України з процедур банкрутства, задля як найбільшого погашення вимог кредиторів; план реструктуризації боргів боржника порушує мету та завдання процедури реструктуризації боргів; наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки виникли обґрунтовані сумніви щодо добросовісності боржника; боржником не зазначено, які реальні дії він вживає для своєї зайнятості та працевлаштування на найближчий період та перспективу свого фінансового зростання на майбутні періоди (чим планує займатись, які варіанти отримання доходів розглядає для відновлення своєї платоспроможності та задоволення вимог кредиторів). Вказані обставини, на думку АТ «УКРСИББАНК», свідчать про недобросовісну поведінку боржника та у сукупності з іншими обставинами справи підлягали врахуванню господарським судом як підстава для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника. Отже, на думку АТ «УКРСИББАНК», надання на погодження кредиторам проект плану реструктуризації боргів з 0-м розміром погашення, є зловживанням ОСОБА_1 правом в процедурі своєї неплатоспроможності, спрямованої виключно на списання (погашення) його заборгованості перед кредиторами. В наданому проекті плану реструктуризації боргів відсутня основна ціль та мета - відновлення платоспроможності Боржника через процедуру реструктуризації боргів з реальним виконанням плану реструктуризації боргів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" слід задовольнити. Постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23 слід скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, припинити повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Белінської Наталі Олександрівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 12.02.2013 № 190), з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.12.2023 відкрито провадження у справі № 920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну.

18.12.2023 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі № 920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника встановлено 17.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 29.01.2024 задоволено заяву АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" від 15.01.2024 (вх.№ 300) з грошовими вимогами кредитора до боржника у розмірі 228 047,45 грн у справі №920/1330/23; визнано вимоги Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" () до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 232 892,25 грн, які включено до Реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, а саме: 228 047,45 грн (заборгованість по кредиту) - друга черга, 4 844,80 грн сплаченого судового збору - позачергово; попереднє засідання суду та розгляд заяви АТ "УКРСИББАНК" від 04.01.2024 (вх.№ 168) з вимогами до боржника, заяви АТ "Сенс Банк" від 15.01.2024 (вх.№ 292) з грошовими вимогами кредитора до боржника у справі №920/1330/23 відкладено на 19.02.2024, 12:30.

13.03.2024 керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Белінською Н.О. подано для приєднання до матеріалів справи проєкт плану реструктуризації станом на 12.03.2024.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.04.2024 визнано вимоги Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" () до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 53 502,18 грн, які включено до Реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, а саме: 47 446,18 грн (заборгованість по кредиту) - друга черга, 6056,00 грн сплаченого судового збору - позачергово; визнано вимоги Акціонерного товариства "Сенс Банк" () до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 128 078,94 грн, які включено до Реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, а саме: 122 710,94 грн (заборгованість по кредиту) - друга черга, 5368,00 грн сплаченого судового збору - позачергово; призначено засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі № 920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на 13.05.2024, 12:00.

15.05.2024 представником кредитора - АТ "УКРСИББАНК" до суду подано клопотання від 15.05.2024 (вх.№ 2393) про закриття провадження у справі №920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

21.05.2024 представником кредитора - АТ "Сенс Банк" подано клопотання від 21.05.2024 (вх.№ 2475) про закриття провадження у справі №920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

22.05.2024 представником кредитора - АТ "ПУМБ" до суду подано клопотання від 21.05.2024 (вх.№ 2487) про закриття провадження у справі №920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

У поданих клопотаннях кредитори просили провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрити, посилаючись на недобросовісність боржника, невідповідність проєкту плану реструктуризації боргів вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає повне списання боргів боржника.

Також зазначають про те, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

22.05.2024 відбулися збори кредиторів у справі №920/1330/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , на яких одноголосно було прийнято рішення про відхилення плану реструктуризації боргів боржника та звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі ст. 124, п.1.ч.7.ст.123, ч.11 ст. 126 КУзПБ.

Також 07.06.2024 були проведені збори кредиторів, оформлені протоколом №2, на яких було ухвалено рішення про недоцільність їх проведення, оскільки боржником було надано на збори той самий план реструктуризації боргів, який на попередніх зборах кредитори не схвалили та ухвалили рішення про звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі.

18.06.2024 керуючим реструктуризацією Белінською Н.О. подані заперечення на клопотання АТ "УКРСИББАНК" та АТ "Сенс Банк" про закриття провадження у справі від 18.06.2024.

26.06.2024 керуючим реструктуризацією Белінською Н.О. подано до суду заяву про визнання боржника банкрутом від 25.06.2024 (вх.№2936), заяву від 25.06.2024 №02-163/2918, в якій вона надає згоду на призначення арбітражного керуючого Белінської Н.О. керуючим реалізацією ОСОБА_1 . Також надано для приєднання до матеріалів справи протокол зборів кредиторів від 07.06.2024 №2 у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

26.06.2024 представником АТ "ПУМБ" подано заперечення на заяву керуючого реструктуризацією про визнання боржника банкрутом від 26.06.2024 №КНО-44.2.2/369, в яких банк просить відмовити у задоволенні такої заяви.

27.06.2024 представником кредитора - АТ "ПУМБ" подано до суду заперечення на заяву керуючого реструктуризацією про визнання боржника банкрутом від 26.06.2024, в яких банк заперечує проти заяви про визнання боржника банкрутом та вказує на те, що керуючим реструктуризацією подано таку заяву поза межами своїх повноважень, оскільки зборами кредиторів було прийнято рішення про звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі.

05.07.2024 представником кредитора - АТ "УКРСИББАНК" подано до суду заперечення на заяву керуючого реструктуризацією про визнання боржника банкрутом від 05.07.2024, в яких банк заперечує проти заяви про визнання боржника банкрутом та вказує на те, що зборами кредиторів, які відбулися 22.05.2024, кредиторами одноголосно було прийнято рішення про відхилення плану реструктуризації боргів боржника та звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні вищевказаних клопотань АТ "УКРСИББАНК", АТ "Сенс Банк" та АТ "ПУМБ", зазначивши, що матеріалами справи підтверджується факт надання боржником виправлених декларацій, які містять повні відомості. Обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника, зазначені самим боржником в поданій до суду заяві про порушення провадження у справі про неплатоспроможність, яка міститься в матеріалах справи, а також у плані реструктуризації боргів боржника. А тому посилання кредиторів на необгрунтованість доводів боржника щодо підстав та причин виникнення його неплатоспроможності є недоречними. Щодо джерела доходів, за рахунок яких боржник планує здійснювати щомісячне погашення вимог кредиторів, суд зазначив, що така вимога не встановлена імперативними нормами КУзПБ, а отже, відсутність даної інформації не може свідчити про недобросовісність боржника, або ухилення від виконання обов`язків, оскільки це є певним зобов`язанням боржника на майбутній період. На даний час відсутні відомості, які підтверджують, що боржником подано до суду саме недостовірну інформацію, не встановлено факту щодо укриття інформації або свідомого подання недостовірної інформації, враховуючи також подані виправлені декларації та іншу інформацію, яка міститься в матеріалах справи.

За висновком суду першої інстанції, матеріалами справи не спростовується нездатність боржника погасити встановлені у порядку грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування процедури погашення боргів боржника, кредиторами не доведена недобросовісність дій боржника, враховуючи несхвалення зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника, беручи до уваги строковий характер процедури реструктуризація боргів боржника, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що заява арбітражного керуючого Белінської Н.О. про визнання боржника банкрутом від 25.06.2024 (вх.№2936) підлягає задоволенню, а фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) слід визнати банкрутом.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.12.2023 № 360072650 щодо ОСОБА_1 відомо про: - земельну ділянку, Площа (га): 2, за адресою: Сумська обл., Недригайлівський р., с. Володимирівка, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 2098847 від 30.04.2013. Вищезазначена земельна ділянка входить в ліквідаційну масу. Отже, відповідно до ст. 131 КУзПБ вона може бути реалізована задля погашення вимог кредиторів.

Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Згідно із частиною першою статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Стаття 6 КУзПБ визначає перелік судових процедур, які застосовуються щодо боржника. Згідно з частиною другою названої статті до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Регулювання реструктуризації боргів боржника - фізичної особи наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" книги четвертої "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Зокрема, стаття 124 КУзПБ встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті КУзПБ також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника - пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Кошти, що залишилися після реалізації майна боржника, яке є предметом забезпечення, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно із затвердженим господарським судом планом реструктуризації боргів у черговості, визначеній цим Кодексом (частина четверта статті 124 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому, демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Верховний Суд у вказаній постанові, також, наголошує на ключовій ролі арбітражного керуючого на цьому етапі справи про неплатоспроможність фізичної особи, адже, саме йому належить подати суду на затвердження план реструктуризації боргів боржника, тому керуючий реструктуризацією зобов`язаний забезпечити розроблення такого плану відповідно до вимог статті 124 КУзПБ та з урахуванням економічно обґрунтованих пропозицій сторін, а також у встановлені строки подати його на схвалення зборам кредиторів та для затвердження - суду.

Верховний Суд у своїх постановах, неодноразово висловлювався щодо ролі арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Водночас, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність віднесено до основних завдань зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника. Проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (частини 2, 3 статті 123 КУзПБ).

Відповідно до статті 124 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

План реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо).

Строк виконання плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність не може перевищувати п`ять років.

Порядок затвердження плану реструктуризації боргів боржника закріплений у статті 126 КУзПБ, яка передбачає подання керуючим реструктуризацією відповідної заяви протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів, розгляд такої заяви господарським судом протягом 10 днів з для її отримання із заслуховуванням кожного присутнього на засіданні кредитора, який має заперечення щодо плану реструктуризації боргів.

Господарський суд зобов`язаний затвердити план реструктуризації боргів боржника, якщо такий план схвалений кредиторами та боржником (частина 10 статті 126 КУзПБ).

Водночас, суд повинен проаналізувати зміст плану реструктуризації на відповідність положенням статті 124 КУзПБ через призму його обґрунтованості та узгодженості з самою природою реструктуризації, дослідити причини незгоди кредитора з таким планом та його умовами.

За змістом частини першої статті 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо: - протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника; - зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте, не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

Зокрема, у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 було відзначено, що до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною першою статті 130 КУзПБ господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 122 цього Кодексу, зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 викладена правова позиція, що також підтримана у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, за змістом якої суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (частина перша статті 130 КУзПБ).

Адже, у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (частина перша статті 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

Верховний Суд зауважив у наведеній вище постанові, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Отже, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому, враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже, за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

Така правова позиція висловлена Верховим Судом у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Здійснюючи функцію судового контролю у даній справі, з огляду на встановлені обставини справи з урахуванням інтересів усіх учасників провадження у справі про неплатоспроможність, досліджуючи поданий боржником план реструктуризації та обставини несхвалення його зборами кредиторів, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків: позиція кредиторів щодо несхвалення плану реструктуризації боргів боржника ґрунтується на незгоді з передбаченим прощенням 100 % кредиторської заборгованості боржника та є зрозумілою, адже, надмірний утиск інтересів кредиторів не може в кінцевому випадку зводитися до порушення їх прав та інтересів в частині максимального задоволення визнаних судом грошових вимог до боржника шляхом справедливої реструктуризації заборгованості; будучи працездатною особою, боржником не зазначено в плані можливих додаткових заходів для отримання більшого доходу або доходу взагалі, або реалізації належній йому на праві власності земельної ділянки та, як наслідок, забезпечення погашення заборгованості перед кредиторами на умовах реструктуризації.

Враховуючи викладені вище обставини щодо відсутності у боржника дієвого прагнення до компромісу з кредиторами, пропозиція щодо повного списання заборгованості як на перших, так і на других зборах кредиторів, суд апеляційної інстанції розцінює як намагання створити формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів, відсутність доказів реального прагнення до працевлаштування та отримання доходів з боку божника, свідчить про недобросовісне використання боржником судових процедур неплатоспроможності з метою списання наявної у нього заборгованості за рахунок надмірного утиску інтересів кредиторів.

Визначені у плані умови не можуть свідчити про реальні та беззаперечні наміри боржника щодо досягнення цілей та завдань процедури реструктуризації, шляхом подання до суду виконуваного плану реструктуризації, в якому були б враховані інтереси як боржника, так і кредиторів та який би був спрямований на реальне погашення заборгованості перед кредиторами, а не її фактично повне списання/прощення.

Отже, наданий до суду План реструктуризації боргів передбачає прощення всієї суми заборгованості, односторонньо враховує інтереси виключно боржника, ігноруючи, при цьому, майнові інтереси кредиторів у справі.

Вказані обставини, на думку колегії суддів обставини свідчать про недобросовісну поведінку боржника у спірних правовідносинах, при ініціюванні процедури неплатоспроможності та на стадії подачі плану реструктуризації і затвердження його умов.

Враховуючи невідповідність умов поданого Боржником плану реструктуризації боргів боржника вимогам законодавства, оскільки цей план вказує на ознаки ухилення Боржника від виконання зобов`язань, який фактично має на меті не реструктуризацію боргів перед кредитором Боржника, як передбачає закон (стаття 124 КУзПБ), а фактичне списання заборгованості перед кредитором, та свідчить про зловживання Боржником правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність, ігнорування ним мети і завдань процедури реструктуризації боргів, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку слід застосувати положення частини одинадцятої статті 126 КУзПБ і прийняти у межах дискреційних повноважень суду рішення про закриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника, в тому числі внаслідок його недобросовісної поведінки у цій справі про неплатоспроможність.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, доводи апеляційної скарги спростували висновки місцевого господарського суду, у зв`язку з чим

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" слід задовольнити. Постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23 слід скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ). Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Белінської Наталі Олександрівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 12.02.2013 № 190).

Оцінюючи оскаржувану постанову суду першої інстанції та доводи, викладені в апеляційній скарзі, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" задовольнити.

Постанову Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 у справі №920/1330/23 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Припинити повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Белінської Наталі Олександрівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 12.02.2013 № 190)

Матеріали справи № 920/1330/23 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Копію постанови надіслати боржнику, керуючому реструктуризацією, кредиторам, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України, органам, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, органу державної виконавчої служби, органу державної прикордонної служби, державному органу з питань банкрутства.

Повний текст складено 03.10.2024

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.Ю. Поліщук

О.М. Остапенко