ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2701/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Курінової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління освіти Петриківської селищної ради, смт Петриківка(з), Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 та стягнення грошових коштів у сумі 58 297 грн 33 коп.

Представники:

від позивача: Коваленко Н.В., за розпорядженням, представник;

від відповідача: Лаврищев В.В., довіреність, адвокат;

вільний слухач: Можна Л.І.

СУТЬ СПОРУ:

Управління освіти Петриківської селищної ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом через систему "Електронний суд", в якому просить:

- визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 22.04.2021, № 2 від 12.08.2021, № 3 від 20.08.2021, № 4 від 24.09.2021, № 5 від 25.10.2021, № 6 від 28.10.2021, № 7 від 18.11.2021, № 8 від 19.11.2021, укладені між Управлінням освіти, молоді та спорту Петриківської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на користь Управління освіти Петриківської селищної ради надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 58 297 грн 33 коп.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на недійсність спірних додаткових угод до договору №08-1/2021 від 20.04.2021 про закупівлю електричної енергії, внаслідок порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про ринок електричної енергії", зокрема, вказані додаткові угоди укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку природного газу в період виконання умов договору.

Ухвалою суду від 25.06.2024 позовну заяву залишено без руху.

27.06.2024 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 18.07.2024.

18.07.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.08.2024.

18.07.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позов, в якому останній вказує на те, що під час збільшення ціни Товариство керувалося положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та змінювало ціну на електричну енергію відповідно до умов укладеного договору, за згодою сторін договору, в межах 10%, з метою запобігання збитковості та вочевидь невигідності виконання договору.

Відповідач звертає увагу суду на те, що ситуація на ринку електричної енергії у 2021 році, пов`язана з коливанням середньозважених цін на РДН, характеризувалась не прогнозованістю, сталою тенденцією до підвищення, що мало наслідки невідворотності внесення змін до спірного договору.

Відповідач вважає, що покладання позивача відповідальності на відповідача за вчинені угоди, стверджуючи про недобросовісність дій постачальника, є безпідставним, оскільки при укладанні договору між сторонами виникли майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Жодна із сторін не мала переваг перед іншою за будь-якою ознакою, вимоги закону однаково діють на всіх учасників ринку електричної енергії, а дані Оператора ринку про коливання цін на ринку електричної енергії доступні широкому загалу без обмежень.

Крім того, відповідач вважає, що визнання додаткових угод недійсними не означає автоматичне застосування положень договору у первісній редакції, бо постачання товару за умовами договору не відбулося. Отже, стягувати надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 58 297 грн 33 коп., неможливо через відсутність постачання електричної енергії після визнання недійсними додаткових угод.

25.07.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позов, в якій останній з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, не погоджується, з огляду на те, що відбулося безпідставне збільшення ціни протягом 2021 року внаслідок укладання спірних додаткових угод через незначні проміжки часу, без надання відповідачем доказів на підтвердження обґрунтованості коливання ціни на електричну енергію.

Позивач вважає, що під час проведення процедури закупівлі відповідачем свідомо було занижено ціну на товар з метою отримання перемоги та створення несприятливих умов для учасників торгів, їх дискримінації, непрозорості, створення добросовісної конкуренції та після укладання договору почав ініціювати питання щодо збільшення закупівельної ціни з підстав коливання ціни на ринку товарів.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем не було надано підтвердження обґрунтованості коливання ціни на електричну енергію,що зумовило її збільшення за договором, а саме експертних висновків торгово-промислової палати, зі змісту яких можна було б відстежити динаміку цін та встановити її рух у бік збільшення, а додано лише розрахунок середньозваженої ціни на ринку «на добу наперед», який носить виключно інформаційний характер.

Тож, рішення переможця про підписання договору є його добровільне волевиявлення, про те, що він згодний на умови договору, в тому числі ціну за одиницю товару на день підписання договору.

З огляду на викладене, позивач вважає, що додаткові угоди № 1-8 до спірного договору укладені протягом 2021 року, мають бути визнані недійсними, оскільки суперечать п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», тобто укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку природного газу в період виконання умов договору.

Ухвалою господарського суду від 06.08.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 19.09.2024.

У судовому засіданні 19.09.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити; представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позов.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення сторонами договору №08-1/2021 від 20.04.2021 про закупівлю електричної енергії, додаткових угод до нього, наявність/відсутність підстав для їх укладення та для визнання їх недійсними та стягнення різниці в ціні.

Так, судом встановлено, що за результатами застосування переговорної закупівлі (скороченої) (ідентифікаційний номер закупівель № UA-2021-03-16-014558-с) між Управлінням освіти, молоді та спорту Петриківської селищної ради, правонаступником якого є Управління освіти Петриківської селищної ради (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - постачальник) укладено договір №08-1/2021 від 20.04.2021 про закупівлю електричної енергії, відповідно до п. 1.1 якого постачальник подає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору очікуваний обсяг постачання електроенергії на період до 31.12.2021 становить 501180 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до п.4.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього договору становить 2,981811 грн, в тому числі ПДВ 0,496969 грн. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що розрахунковий період за цим договором є 1 календарний місяць.

Відповідно до п. 12.3 істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»:

Збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках змін умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Згідно з п. 12.4 договору у разі необхідності внесення змін та доповнень до цього договору кожна із сторін має право звернутись до іншої з відповідною пропозицією. Якщо ці пропозиції викликані прийняттям нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов`язуються до внесення відповідних змін до договору керуватися вимогами цих нормативних документів.

Сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" уклали до договору додаткові угоди № 1 від 22.04.2021, № 2 від 12.08.2021, № 3 від 20.08.2021, № 4 від 24.09.2021, № 5 від 25.10.2021, № 6 від 28.10.2021, № 7 від 18.11.2021, № 8 від 19.11.2021.

Так, 22.04.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 2,981811 грн на 3,27701 грн (+9,9%);

12.08.2021 сторони уклали додаткову угоду № 2, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 3,27701 грн на 3,60143 (+9,9%);

20.08.2021 сторони уклали додаткову угоду № 3, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 3,60143 грн на 3,95797 (+9,9%);

24.09.2021 сторони уклали додаткову угоду № 4, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 3,95797 грн на 4,03714 (+2,0%);

25.10.2021 сторони уклали додаткову угоду № 5, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 4,03714 грн на 4,43681 (+9,9%);

28.10.2021 сторони уклали додаткову угоду № 6, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 4,43681 грн на 4,774 грн (+7,6%);

18.11.2021 сторони уклали додаткову угоду № 7, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 4,774 грн на 5,24662 грн (+7,6%);

19.11.2021 сторони уклали додаткову угоду № 8, якою змінено умови договору на період до 31.12.2021 року, а саме збільшено ціну електроенергії за 1кВт/год з 5,24662 грн на 5,53518 (+5,5%).

Позивач зазначає, що внаслідок укладання вказаних додаткових угод ціна електроенергії зросла порівняно з початковою.

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, на підставі актів прийняття-передавання товарної продукції протягом строку дії спірного договору позивач отримав від відповідача електричну енергію в загальному обсязі 388266 кВт/год, сплативши за неї 1 494 424 грн 04 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 47-65).

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує на те, що відбулося безпідставне збільшення ціни протягом 2021 року внаслідок укладання спірних додаткових угод через незначні проміжки часу, без надання відповідачем доказів на підтвердження обґрунтованості коливання ціни на електричну енергію.

Тобто, наявне навмисне безпідставне заниження відповідачем ціни товару з 1 кВт/год на стадії визначення переможця закупівлі, що складали відсоткову різницю між цінами вже після укладання 20 квітня 2021 року договору № 08-1/2021, тобто відслідковувалася динаміка цін починаючи з 22 квітня 2021 року та станом на відповідну дату розрахункового періоду.

Отже, на думку позивача, відбувалася зміна спірними додатковими угодами після укладання договору про закупівлю ціни за одиницю товару в бік збільшення на 9,9% від первинної ціни за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, що суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та призвело до безпідставного зменшення обсягів закупівлі. Наведені обставини, є підставою для визнання спірних додаткових угод недійсними та стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів.

Вказане і стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1-3 ст. 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У відповідності з ч.2 ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч.ч. 3,4 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1,2 ст. 334 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Згідно з ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Наведене підтверджується також історичним тлумаченням норм п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У цьому Законі в редакції до 19 квітня 2020 року норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 була викладена в статті 36 та мала такий зміст: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі".

Отже, вказана норма Закону № 922-VIIIв редакції до 19 квітня 2020 року не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати (не було обмежень щодо строків зміни ціни) таку ціну протягом дії договору в межах встановлених 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Зазначена норма була змінена Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель" № 114-IX від 18 вересня 2019 року (далі - Закон № 114-ІХ), яким Закон № 922-VIII було викладено в новій редакції. У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, в новій редакції норма п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не змінила свого змісту щодо розміру зміни ціни за одиницю товару (не більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю), проте була доповнена умовою, яка обмежила строки зміни такої ціни, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів.

Як убачається з пояснювальної записки до проєкту Закону № 114-ІХ, метою його прийняття було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії "ціновому демпінгу" коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

За такої мети очевидно, що зміни, внесені законодавцем Законом № 114-ІХ у вказану норму пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель використовувати "ціновий демпінг" з подальшим збільшенням ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 не погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду, наведеними в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 420/17618/21, за обставинами якої сторони договору про закупівлю бензину шляхом укладення двох додаткових угод збільшили ціну за 1 кг вказаного товару на 20,36%. Касаційний адміністративний суд відхилив касаційну скаргу Держаудитслужби, вважаючи вказані дії сторін публічної закупівлі законними, та зазначив: Замовник може протягом дії договору про закупівлю змінювати його істотні умови в залежності від коливання ціни такого товару на ринку лише до 10 % у бік збільшення за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. При цьому зміна істотних умов договору про закупівлю у бік збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку може бути не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Водночас у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується…. Ураховуючи, що строки зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, тому під час збільшення до 10 % ціни вказаного товару на ринку повинна зберігатися умова щодо збереження суми, визначеної в договорі про закупівлю. У разі ж закупівлі інших товарів необхідно дотримуватись збільшення суми не більше ніж на 10 % за умови збереження суми, визначеної в договорі про закупівлю, один раз протягом 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

У наведеній справі Касаційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII дають можливість сторонам на внесення необмеженої кількості разів (не частіше одного разу на 90 днів, а у випадку закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії - у будь-який час) змін до договору про закупівлю в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 % за кожний раз такого збільшення пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Проте Велика Палата Верховного Суду вказаний висновок Касаційного адміністративного суду вважає таким, що не відповідає наведеним вище висновкам у цій постанові, та відступила від нього.

З урахуванням викладеного, сторони можуть декілька раз вносити зміни до договору про закупівлю щодо збільшення ціни, яка визначена у договорі, проте таке збільшення не може перевищувати 10% від визначеної у договорі.

Із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Крім того, відповідачем не підтверджено наявність коливання цін, що вплинули на виконання договірних зобов`язань сторін саме за розглядуваним договором.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила (Постанови Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 від 18.01.2022 у справі 910/15786/21).

При цьому, закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин (відповідна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у Постановах у справах № 911/537/19, № 916/1921/18, № 926/708/18, № 910/5573/19, від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20, від 16.03.2023 у справі №903/383/22).

Таким чином, будь-яке внесення змін до істотних умов договору розуміється законодавцем не як правило, а як виняткова, виключна ситуація, зумовлена непередбачуваними для сторін під час укладення договору обставинами.

В даному випадку, сукупності чотирьох умов, визначених ст.652 ЦК України, одночасно необхідних для внесенні змін до істотних умов договору, додержано не було. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах віід 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, а також у постановах від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18 та від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, від 16.03.2023 у справі №903/383/22, від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Таким чином, при укладенні додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 не було підтверджено належними та допустимими доказами факту коливання, динаміки цін на електричну енергію, не доведено, що коливання цін на РДН зробило для постачальника виконання договору зі споживачем невигідним (збитковим), було перевищено максимально допустимо обмеження у підвищення ціни на електроенергію як товар на 10% незалежно від кількості укладення додаткових угод, загальна сума договору збільшувалася, та змінювалася ціна на електроенергію, вже спожиту покупцем, що не відповідає п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, серед способів захисту визначено визнання правочинів недійсними.

Умови додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 суперечать вимогам ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині безпідставного збільшення ціни за одиницю товару внаслідок чого були надлишково сплачені кошти місцевого бюджету та підлягають визнанню недійсними як такі, що суперечать Закону, інтересам держави і суспільства.

У постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №917/1062/21 викладено правову позицію про те, що визнання додаткових угод недійсними в разі порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є належним способом захисту.

Щодо вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 58 297 грн 33 коп., господарський суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Господарським судом встановлено, що на підставі додаткових угод №№ 1-8 до договору, які визнаються судом недійсними позивачем надмірно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 58 297 грн 33 коп.

Грошові кошти в сумі 58 297 грн 33 коп. є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України (п.82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (провадження №12-57гс23)).

За таких обставин, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу.

Заперечення відповідача спростовуються наведеними вище доводами та нормами Закону. Стосовно зауважень відповідача що має бути застосована двостороння реституція, суд зазначає, що в даному випадку спожита позивачем електрична енергія є оплаченою, однак за ціною, яка є погоджена у договорі. У даному випадку стягується лише вартість надмірно сплачених коштів, які були сплачені за завищеними цінами, у зв`язку із неправомірним збільшенням ціни шляхом укладення додаткових угод.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 22.04.2021, № 2 від 12.08.2021, № 3 від 20.08.2021, № 4 від 24.09.2021, № 5 від 25.10.2021, № 6 від 28.10.2021, № 7 від 18.11.2021, № 8 від 19.11.2021, укладені між Управлінням освіти, молоді та спорту Петриківської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 4Д, ) на користь Управління освіти Петриківської селищної ради (51800, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Петриківка (з), пр. Калнешевського Петра, буд. 71, ) надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 58 297 грн 33 коп. та 21 801 грн 60 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.09.2024.

Суддя І.А. Рудь