ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02.10.2024 Справа №911/1096/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши заяву б/н від 24.09.2024 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл.

про відшкодування судових витрат

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл.

до відповідача: ОСОБА_1 , м.Красногорівка

про стягнення 25553,51 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.09.2024 у справі №911/1096/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл. до ОСОБА_1 , м.Красногорівка про стягнення 25553,51 грн задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» заборгованість в розмірі 25553,51грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. При прийнятті вказаного рішення розподіл судових витрат на професійну правову допомогу судом не здійснювався.

Ухвалою суду від 23.09.2024 заяву б/н та без дати представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл. про відшкодування судових витрат повернуто заявнику.

01.10.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла заява б/н від 24.09.2024, згідно змісту якої представником позивача повідомлено суд, що у відповідності до ст.126, 129 ГПК України ним надано документи, що підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4788,74 грн та згідно якої останній просить суд такі витрати покласти на відповідача.

Дослідивши заяву б/н від 24.09.2024 представника позивача про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, перевірка доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання такого порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/2022/19, від 03.03.2021 у справі №908/1238/18, від 20.05.2021 року у справі №922/1950/20 та ухвалі Верховного Суду від 26.10.2021 у справі №911/3039/19.

У зв`язку із викладеним, заява про відшкодування судових витрат має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/13193/19.

Суд зазначає, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. А відтак докази щодо розміру понесення судових витрат подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічний правова позиція викладена в постанові Верховного суду у справі №922/376/20 від 06.10.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд відзначає, що розгляд справи №911/1096/24 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення було складено 17.09.2024, отже датою ухвалення рішення у цій справі є 17.09.2024, а тому, докази, визначені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України мали бути подані не пізніше 23.09.2024 (ураховуючи, що 22.09.2024 - вихідний день).

Частиною 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, конструкція частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість поновлення строку за умови подачі зацікавленою стороною відповідної заяви, що виключає ініціативу суду у питанні поновлення строку за відсутності такої заяви.

Натомість, заява б/н від 24.09.2024 представника позивача про відшкодування судових витрат разом з доданими до неї додатками відправлена до суду засобами поштового зв`язку 24.09.2024, про що свідчить відповідний штемпель з датою (24.09.2024) проставлений відділенням поштового зв`язку на відправленні.

Таким чином, заява представника позивача б/н від 24.09.2024 подана до суду 24.09.2024 (надійшла до суду 01.10.2024), тобто після закінчення строку встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та не містить клопотання про поновлення пропущеного строку.

Згідно з ч.2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що позивачем не дотримано порядку, визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги те, що їх подання до суду не містить клопотання про поновлення строку на подання таких доказів з обґрунтуванням причин пропуску строку, суд дійшов висновку про те, що подана представником позивача заява про відшкодування судових витрат підлягає залишенню без розгляду.

Окрім того, суд принагідно зазначає наступне.

Як вже вказувалось вище, частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначений порядок подання доказів.

У відповідності до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Як зазначено в додатковій ухвалі Верховного Суду від 27.04.2023 у справі №910/3456/22, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України хоча і не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні, однак відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів іншій стороні на виконання вимог ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Суд виходить з того, що сукупний аналіз положень статей 126 - 129 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що чинне процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у разі незгоди з розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

Однак, заявником не надані докази направлення заяви б/н від 24.09.2024 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл з додатками на адресу фактичного проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 118, 126, 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву б/н від 24.09.2024 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл. про відшкодування судових витрат - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.10.2024.

Суддя Г.Є. Курило