ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2331/24
За позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валпром", м. Дніпро

про стягнення 30 600,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валпром" 30600,00грн 20% штрафу за порушення строків поставки товару.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №11-2024/13 від 30.01.2024, оскільки відповідачем не було куплено заявлений і погоджений об`єм товару згідно Специфікації №1 до договору на суму 153 000,00грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує надав до суду відзив на позовну заяву.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 справу №904/2331/24 передано на розгляд судді Бондарєва Е.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 (суддя Бондарєв Е.М.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року №377 у зв`язку із тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Бондарєва Е.М., відповідно до пункту п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх. № 4-2225/23 справи 904/2331/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024 справу №904/2331/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 20.08.2024 прийнято справу №904/2331/24 до свого провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2024 року між Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валпром" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №11-2024/13 (а.с. 14-16).

З метою здійснення господарської діяльності покупець зобов`язується сплатити і прийняти, а постачальник поставити продукцію зазначену у специфікації (надалі - товар) (п. 1.1 договору).

Ціна товару та умови поставки встановлюється в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору і не підлягають перегляду в односторонньому порядку (п. 2.2 договору).

За пунктом 4.1.1 договору постачальник зобов`язується виконувати поставку товару за умови передоплати та надання оригіналу довіреності на товар. У разі неподання покупцем письмової заявки згідно з умовами п. 4.2.2 цього договору, постачальник залишає за собою право не прийняти її до виконання.

Покупець зобов`язується, зокрема оплатити товар, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в розділі "Юридичні адреси і реквізити сторін" (п. 4.2.1); здійснити оплату штрафів, згідно п. 8.6 цього договору, протягом трьох днів від дати надання постачальником вимоги або рахунку (п. 4.2.6).

Розрахунки за товар відбуваються на умовах 100% передоплати в національній валюті України на п/р постачальника (п. 5.1 договору).

За пунктами 6.2, 6.5 договору датою поставки вважається дата передачі товару покупцеві на складі постачальника зазначена у накладній форми М-15. Датою поставки вважається дата передачі товару покупцеві на залізничній станції вантажовідправника, зазначена в залізничній накладній.

Відповідальність сторін визначена у розділі 8 договору:

за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно згідно чинного законодавства України (п. 8.1);

кожна із сторін за шкоду завдану її діями в рамках цього договору, несе відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 8.2);

сторони не мають права передавати свої права та обов`язки за виконанням цього договору третій стороні (п. 8.3);

одностороннє невиконання бідь-якої із сторін своїх зобов`язань в рамках цього договору не допускається (п. 8.4);

постачальник і покупець несуть повну відповідальність за правильність зазначених ними в цьому договору реквізитів і зобов`язуються в разі зміни даних в цих документів, а також банківських реквізитів, протягом 10-ти днів з дати їх зміни письмово повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі не повідомлення несуть ризики настання негативних наслідків пов`язаних з цим (п. 8.5);

у випадку якщо покупець не купує заявлений і погоджений об`єм товару згідно Специфікації до цього договору то покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від загальної вартості невибраного об`єму товару, вказаного у Специфікації до цього договору. При цьому, відсутність здійсненої передоплати за заявлений та погоджений товар, відсутність заявки покупця на відвантаження заявленого та погодженого товару не буде вважатися підставою для звільнення від відповідальності, встановленої у цьому пункті. При цьому, у разі внесення передоплати, постачальник зобов`язується за першою вимогою покупця повернути йому на поточний рахунок передплату за вирахуванням вищезгаданого штрафу (п. 8.6).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024 (п. 11.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього, за допомогою електронної системи документообігу "Вчасно" (а.с. 17).

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

Сторонами підписано Специфікацію №1 (додаток №1) до договору №11-2024/13 від 30.01.2024 на поставку товару:

бій цегли периклазової б/в, у кількості 30,00т (+/- 20%), ціна товару без ПДВ 8500,00грн, ціна товару з ПДВ 10200,00грн, всього сума з ПДВ 306 000,00грн, період (строк) поставки лютий 2024 року (а.с. 16 на звороті).

Код згідно класифікатора УКТ ЗЕД -2530.

Загальна вартість цієї специфікації може змінюватись в залежності від можливого толерансу. Загальна сума за договором з урахуванням цієї Специфікації становить 306000,00грн з ПДВ без врахування толерансу. Сторони домовилися, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, положення цього додатку розповсюджуються до відносин сторін, що виникли з 30.01.2024 (п. 2-5 Специфікації).

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" виставило відповідачу рахунок на передоплату №13242 від 12.02.2024 на суму 306 000,00грн (а.с. 9).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Валпром" перерахувало на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 153 000,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1997 від 20.02.2024. Призначення платежу: передплата за бій цегли переклазовой згідно рахунку №13242 від 12.02.2024 (а.с. 11).

Позивач зазначає, що 21.02.2024 на виконання умов договору постачальником відвантажено товар обсягом 14,99т на загальну суму 152 898,00грн.

Поставка товару підтверджується накладною №5909048 від 21.02.2024 та товарно-транспортною накладною №21 від 21.02.2024 (а.с. 81, 82).

В порушення умов договору, відповідачем (покупцем) не виконано зобов`язання щодо купівлі заявленого і погодженого об`єму товару згідно Специфікації.

Листом за вих. №11-13 від 27.02.2024 позивач просив відповідача виконати частину договору, а саме сплатити та забрати залишок товару, в кількості 15,01т, вказаного в додатку №1 (Специфікація №1) від 30.01.2024 (а.с. 83).

У відповіді за вих. №13/03/2024 від 13.03.2024 відповідач просив про відвантаження бою цегли периклазової б/в у березні 2024 року, у кількості 15,0 тонн, за умови договірної ціни 10 200,00грн/тн з ПДВ, передплату гарантує, вважає підвищення ціни необґрунтованою (а.с. 87).

03 квітня 2024 року позивач направив на адресу відповідача вимогу за вих. №18-5 від 02.04.2024 про сплату штрафу у розмірі 30 600,00грн, протягом трьох календарних днів від дати отримання (повернуто підприємством зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 12, 13).

Позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 30600,00грн, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, строк та порядок поставки, наявність/ відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 8.6 договору у випадку якщо покупець не купує заявлений і погоджений об`єм товару згідно Специфікації до цього договору то покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від загальної вартості невибраного об`єму товару, вказаного у Специфікації до цього договору.

Позивач нарахував та заявив до стягнення штраф 20% у розмірі 30 600,00грн за порушення умов договору щодо купівлі повного об`єму товару.

Розрахунок штрафу у сумі 30 600,00грн є вірним (153 000,00грн * 20%).

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №404252 від 25.04.2024. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 6, 40).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2 422,40грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валпром" про стягнення 30 600,00грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валпром" (ідентифікаційний код 41008928; вул. Гоголя, буд. 15, офіс 41, м. Дніпро, 49044) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (ідентифікаційний код 00186542; вул. Діагональна, 11, м. Запоріжжя, 69035) штраф у розмірі 30 600,00грн (тридцять тисяч шістсот гривень 00 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 03.10.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва