РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2024Справа № 910/8096/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Торговельне підприємство "Промелектро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД"

про стягнення 2 330 400,00 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Сабат І.А. (у порядку самопредставництва);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Торговельне підприємство "Промелектро" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД" (далі - відповідач) заборгованості у розмірі 2 330 400,00 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами 16.05.2024 року договору купівлі-продажу обладнання № ВТП-01.

Ухвалою від 03.07.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/8096/24, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 31.07.2024 року.

До початку призначеного підготовчого засідання 31.07.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача від 30.07.2024 року про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

У підготовчому засіданні 31.07.2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/8096/24 на 30 днів, а також відклав підготовче засідання на 11.09.2024 року.

Ухвалою від 11.09.2024 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/8096/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 02.10.2024 року.

Представник позивача у судовому засіданні 02.10.2024 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання 02.10.2024 року (а також у призначені судом підготовчі засідання у цій справі) не забезпечив, проте надіслав клопотання від 30.07.2024 року про розгляд справи без його участі.

Згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки суд надавав можливість відповідачу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25.01.2006 року № 1-5/45 в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Усі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 02.10.2024 року проголошену вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Торговельне підприємство "Промелектро" (продавець) було укладено договір купівлі-продажу обладнання № ВТП-01 (далі - Договір), за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупцеві два самоочисні фільтри F450 та дві пневматичні шлангові сівалки для посіву та внесення міндобрив Lehner VENTO Duo 230 л 50/50 в комплектації та з технічними характеристиками, зазначеними в Специфікації № 1 та Специфікації № 2 до Договору (далі - обладнання), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити таке обладнання.

Вказаний правочин, а також Специфікація № 1 та Специфікація № 2 до нього, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих суб`єктів господарювання.

За умовами пунктів 2.1, 2.2 Договору поставка обладнання за цим Договором здійснюється у такі строки - протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту підписання Договору, Специфікації № 1 та Специфікація № 2 до Договору. Місце здійснення поставки обладнання продавцем: Київська область, Миронівський район, село Росава, провулок Шкільний, будинок 1/1.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі було підписано та скріплено печатками Специфікацію № 1 та Специфікацію № 2, в яких наведені контрагенти погодили характеристики, кількість, номенклатуру та загальну вартість партій товару, що поставляється відповідачу.

Згідно з пунктом 2.6 Договору право власності на поставлене покупцеві обладнання, ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі обладнання.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору загальна ціна обладнання, що поставляється за цим Договором, складає 2 330 400,00 грн. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України - українській гривні наступним шляхом: 100 % оплата за обладнання протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати отримання обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі обладнання від продавця покупцю.

У загальну вартість обладнання, вказану в пункті 3.1 Договору, включена вартість обладнання, доставка обладнання на територію покупця та тара і упаковка, що відповідає стандартам, яка забезпечує його належне зберігання під час його транспортування (пункт 3.3 цієї угоди).

За умовами пунктів 8.1, 8.2 Договору останній вступає в силу з дати, вказаної у заголовку Договору, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за даним Договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач згідно з підписаним представниками сторін та скріпленим їх печатками без жодних зауважень чи заперечень актом приймання-передачі обладнання від 29.05.2024 року передав у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД" погоджений сторонами товар (2 самоочисні фільтри F450 сукупною вартістю 1 180 000,00 грн. та 2 пневматичні шлангові сівалки для посіву та внесення міндобрив Lehner VENTO Duo 230 л 50/50 сукупною вартістю 1 150 400,00 грн.) на загальну суму 2 330 400,00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення продавцем своїх зобов`язань за Договором.

Проте в порушення умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД" оплату вартості поставленого йому товару не здійснило, заборгувавши таким чином позивачу грошові кошти у розмірі 2 330 400,00 грн. Означені обставини не заперечувалися відповідачем у поданій ним до суду заяві від 30.07.2024 року.

Зважаючи на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Торговельне підприємство "Промелектро" звернулося до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами Договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини за наведеним правочином регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як було вказано вище, за умовами пункту 3.2 Договору розрахунки за цим правочином здійснюються в національній валюті України - українській гривні наступним шляхом: 100 % оплата за обладнання протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати отримання обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі обладнання від продавця покупцю.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД" за Договором, яка складає 2 330 400,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, а також фактично не заперечується відповідачем, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Торговельне підприємство "Промелектро" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження сплати спірної суми заборгованості чи відсутності заборгованості з оплати обладнання за Договором.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за Договором, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атолл ЛТД" (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4-а, офіс 139; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Торговельне підприємство "Промелектро" (03124, місто Київ, вулиця Миколи Василенка, будинок 7А; ) 2 330 400 (два мільйони триста тридцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. основного боргу, а також 34 956 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 04.10.2024 року.

Суддя В.С. Ломака