ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/171/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Костюкевич-Тарнавська О.В., адвокат, ордер серії АМ №1085846 від 24.04.2024; Галіцький Г. І., керівник, витяг із ЄДР від 15.06.2011

від відповідачів-1,2: не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго"

до 1. Головного управління ДФС у Житомирській області

2. Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області

про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органами досудового слідства на суму 1 087 800,00 грн (відповідно до заяви про зміну предмету позову від 24.04.2024 (вх. г/с №01-44/1331/24 від 25.04.2024) нова ціна позову - 897 591, 00 грн)

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області відповідно до ухвали суду від 24.02.2021 розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" до відповідачів 1. Головного управління ДФС у Житомирській області, 2. Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органами досудового слідства на суму 1 087 800,00 грн (відповідно до заяви про зміну предмету позову від 24.04.2024 (вх. г/с №01-44/1331/24 від 25.04.2024) нова ціна позову - 897 591, 00 грн) за правилами загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначив на 01.04.2021 о 11:00.

Суд в межах підготовчого провадження прийняв такі ухвали, а саме: від 17.03.2021 Суд зобов`язав учасників провадження (позивачу, відповідачу-2) у строк до 26.03.2021 року надіслати на поштову адресу суду письмово викладені аргументи (заперечення, міркування) у формі заяви (пояснення) щодо клопотання відповідача-1 Головного управління ДФС у Житомирській області (м. Житомир, ) про його заміну у спірних правовідносинах публічним правонаступником - Державною податковою службою України (м. Київ, ) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Житомирській області (м. Житомир, ); від 01.04.2021 продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів до 01.05.2021, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 15.04.2021 о 10:00, зобов`язав учасників провадження виконати вимоги ухвали суду від 17.03.2021; ухвалою від 15.04.2024 Суд відмовив ГУ ДФС у Житомирській області (м. Житомир, ) у задоволенні клопотання від 12.03.2021 №425/5/06-97-10 про його заміну у спірних правовідносинах публічним правонаступником - Державною податковою службою України (м. Київ, ) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Житомирській області (м. Житомир, ); ухвалою від 15.04.2021 продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 17.05.2021 о 14:30, продовжив відповідачам строк на подання відзиву на позов до 30.04.2021; від 17.05.2021 Суд продовжив стадію підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 14.06.2021 о 14:30, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; від зобов`язав сторін спору вчинити певні дії; від 14.06.2021 продовжив стадію підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 01.07.2021 о 14:30, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов`язав сторін спору вчинити певні дії; від 09.07.2021 Суд приєднав до матеріалів справи заяви (клопотання, пояснення) учасників справи з процесуальних питань, що подані на виконання вимог ухвали суду від 14.06.21р.: - пояснення Головного управління ДКСУ в Житомирській області від 24.06.21р. (вх. № г/с 13195 від 24.06.21р.); - заяву ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 24.06.21р. ( вх. № 13243/ від 24.06.21р.) про виправлення описки в позовній заяві;- пояснення ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 23.06.21р. (вх. № 13242/21 від 24.06.21р.) щодо правової природи заявленої до стягнення завданої шкоди; - пояснення (додаткові) ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 01.07.21р. (вх. № 14240 від 01.07.21р.) щодо необхідності призначення експертизи з урахуванням заперечень на клопотання про призначення експертизи ГУ ДФС у Житомирській області; - пояснення ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 01.07.21р. (вх. № 13688 від 02.07.21р.) щодо суми заявленого позову; - заперечення Головного управління ДФС у Житомирській області від 23.06.21р. (вх. № г/с 13664/21 від 02.07.2021р.) на клопотання про призначення експертизи; - клопотання ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 01.07.21р. (вх. № 13690 від 02.07.21р.) про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи. Задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" від 24.06.21р. (вх. №13243/ від 24.06.21р.) про виправлення описки в позовній заяві. Продовжив розгляд справи в наступній редакції позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" до Головного управління ДФС у Житомирській області (м. Житомир) та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області ( м. Житомир): стягнути за рахунок державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" , в рахунок відшкодування завданої шкоди в розмірі 1 087 800,00 грн (один мільйон вісімдесят сім тисяч вісімсот гривень); від 09.07.2021 Суд задовольнив частково клопотання позивача ТОВ "Полісся ГазЕнерго" (м. Житомир) від 14.06.2021 (вх. г/с №02-44/994/21 від 14.06.2021), призначив у справі №906/171/21 судово-економічну експертизу, проведення якої доручив Житомирському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Суд в ході здійснення у справі судово-економічної експертизи прийняв такі ухвали, а саме: від 20.09.2021 Суд зобов`язав позивача ТОВ "Полісся ГазЕнерго" здійснити попередню оплату вартості судово-економічної експертизи на підставі виставленого до оплати рахунку; від 21.09.2021 Суд ухвалив розглянути клопотання судового експерта Галини Абрютіної за №19/106/12/3-11296-2021 від 10.09.2021 про надання додаткових об`єктів експертного дослідження на 07.10.2021 о 16:00, вжив заходи по підготовці клопотання до розгляду; від 07.10.2021 відклав клопотання судового експерта Галини Абрютіної від 08.09.2021 №СЕ-19/106-21/7914-ЕК від 08.09.2021 про надання додаткових об`єктів експертного дослідження; клопотання ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 30.09.2021 (вх. г/с №02-44/1686/21 від 30.09.2021) про продовження строку на подання документів задоволено частково, продовжено позивачу ТОВ "Полісся ГазЕнерго" строк для виконання вимог ухвали суду від 21.09.2021 до 04.11.2021 включно; від 04.11.2021 Суд задовольнив частково клопотання судового експерта Галини Абрютіної за №19/106/12/3-11296-2021 від 10.09.2021 про надання додаткових об`єктів експертного дослідження, надіслав судовому експерту додаткові об`єкти експертного дослідження у 21 папці; від 13.01.2022 Суд ухвалив розглянути клопотання Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за вих. №19/106/12/3 від 30.12.2021 (вх. г/с №01-44/66/22 від 12.01.22) про погодження терміну проведення експертизи на 20.01.2022 о 15:30, вжив заходи по підготовці клопотання до розгляду; від 20.01.2022 Суд клопотання Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за вих. №19/106/12/3 від 30.12.21р (вх. г/с №01-44/66/222 від 12.01.22) про погодження терміну проведення експертизи задовольнив; погодив судовому експерту ЖНДЕКЦ МВС України Галині Абрютіній строк виконання судової експертизи у справі №906/171/21 до 31 березня 2022 року включно; від 29.08.2022 Суд ухвалив керівнику Житомирського НДЕКЦ МВС України Олександру Гуньку надіслати на поштову адресу суду письмове повідомлення щодо стадії проведення у справі №906/171/21 судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 09.07.2021 та вказати орієнтовні строки її завершення; від 05.10.2022 Суд повідомив учасників справи №906/171/21 про наявність в матеріалах справи-замінника повідомлення Житомирського НДЕКЦ МВС України за підписом директора Олександра Гунька від 12.09.2022 на виконання вимог ухвали суду від 29.08.2022 щодо орієнтовних строків завершення судової економічної експертизи у справі; від 09.01.2023 Суд вказав керівнику Житомирського НДЕКЦ МВС України Олександру Гуньку надіслати письмове повідомлення щодо орієнтовного строку завершення виконання у справі судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 09.07.21р.; від 31.01.2023 Суд повідомив учасників справи про наявність в матеріалах справи-замінника повідомлення Житомирського НДЕКЦ МВС України за підписом директора Олександра Гунька від 20.01.23р. №19/106/12-3-940-2023 (вх. г/с №1731/23 від 30.01.23р.) на виконання вимог ухвали суду від 09.01.23р. щодо орієнтовних строків завершення судової економічної експертизи.

Суд ухвалою від 14.03.2023 поновив провадження у справі №906/171/21, призначив підготовче засідання на 04.04.2023 о 11:00; від 10.04.2024 Суд призначив підготовче засідання на 04.05.2023 о 11:00; від 12.05.2024 Суд призначив підготовче засідання на 01.06.2023 о 10:00; від 01.06.2023 Суд відклав підготовче засідання на 29.06.2023 о 12:00, викликав у підготовче засідання судового експерта Галину Абрютіну для надання усних пояснень на питання учасника справи та суду щодо Висновку експерта №СЕ-19/106-21/7914-ЕК; від 29.06.2023 продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 20.07.2023 о 15:30, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повторно викликав в підготовче засідання судового експерта Галину Абрютіну для надання усних пояснень на питання учасника справи та суду; від 20.07.2023 Суд прийняв до розгляду клопотання ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 20.07.23р. (вх. г/с №01-44/2413/23 від 20.07.23р.) про призначення додаткової економічної експертизи, серед іншого, продовжив стадію підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 10.08.2023 о 11:00; від 10.08.2023 Суд задовольнив частково клопотання позивача ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 07.08.23р. (вх. г/с №13050/23 від 08.08.23р.) про призначення додаткової судової економічної експертизи, призначив у справі №906/171/21 додаткову судово-економічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Житомирського НДЕКЦ МВС України Галини Абрютіної.

В ході здійснення додаткової судово-економічної експертизи Суд прийняв такі ухвали, а саме: від 30.11.2023 Суд ухвалив ТОВ "Полісся ГазЕнерго" надіслати докази оплати попередньої вартості додаткової судової економічної експертизи згідно виставленого до оплати рахунку; від 05.12.2023 Суд повідомив директора Житомирського НДЕКЦ МВС України Олександра Гунька про сплату ТОВ "Полісся ГазЕнерго" попередньої оплати вартості додаткової судової економічної експертизи.

Суд ухвалою від 08.02.2023 поновив провадження у справі №906/171/21, призначив підготовче засідання на 07.03.2024 о 10:00; від 18.03.2024 Суд призначив підготовче засідання на 25.03.2024 о 15:30; від 25.03.2024 Суд продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 25.04.2024 о 11:00; від 25.04.2024 Суд прийняв до розгляду по суті заяву ТОВ "Полісся ГазЕнерго" від 24.04.2024 (вх. г/с №01-44/1331/24 від 25.04.2024) про зміну предмету позову, відклав підготовче засідання на 27.05.2024 о 14:30.

Суд ухвалою від 27.05.2024 поновив ТОВ "Полісся ГазЕнерго" процесуальний строк на подання доказів та приєднав останні до матеріалів справи, закрив підготовче провадження та призначив справу №906/171/21 до судового розгляду по суті на 10.06.2024 о 11:00.

В ході здійснення судового розгляду справи по суті Суд прийняв такі ухвали: від 10.06.2024 про оголошення перерви в судовому засіданні до 17.06.2024 о 10:00; від 17.06.2024 про оголошення перерви в судовому засіданні до 16.07.2024 о 10:00, викликав в судове засідання судового експерта Галину Абрютіну; від 16.07.2024 про оголошення перерви в судовому засіданні до 19.07.22024 о 12:00, викликав в судове засідання судового експерта Галину Абрютіну; від 19.07.2024 про оголошення перерви в судовому засіданні до 26.08.2024 до 12:00, викликав судового експерта Галину Абрютіну; від 27.08.2024 про призначення судового засідання на 16.09.2024 о 14:30, викликав судового експерта Галину Абрютіну; від 16.09.2024 оголошено перерву до 18.09.2024 о 14:30.

В судовому засіданні 18.09.2024 після виходу з нарадчої кімнати Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач ТОВ "Полісся ГазЕнерго" звернулося до суду з позовом до відповідачів 1. Головного управління ДФС у Житомирській області, 2. Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області з позовними вимогами про стягнення за рахунок державного бюджету в рахунок відшкодування завданої шкоди в розмірі 1 087 800, 00 грн (тут і далі за текстом - Позивач, Відповідач-1, Відповідач-2, Суд).

В обґрунтування підстав поданого позову Позивач посилається на те, що 26.02.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у кримінальній справі №296/415/12-к виніс ухвалу, згідно якої вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2016 року та ухвала Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 директора ТОВ "Полісся ГазЕнерго" за ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України залишено без змін.

Позивач у позові доводить, що у результаті розгляду справи, дотримуючись принципів змагальності, рівності сторін та вимог ст. 257 КПК 1960 року, на підставі доказів досліджених у судовому засіданні, оцінених з точки зору належності, допустимості, достовірності й достатності суд дійшов до висновку про відсутність у діях керівника Позивача складу злочинів.

Позивач доводить, що зміст обставин і доказів докладно наведено у вироку.

У позові Позивач стверджує про те, що внаслідок накладення арешту на кошти та майно Позивача, Відповідачем завдано збитки Позивачу, у зв`язку з чим, посилаючись на норми ст. 1166 ЦК України просить стягнути завдані збитки у вигляді недоотриманого прибутку.

Позивач у позові доводить, що предметом цього позову є стягнення збитків, завданих Позивачеві його незаконними переслідуванням з боку слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації у Житомирській області (СВ ДПА у Житомирській області) та Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби (ДПІ у м. Житомирі), в подальшому реорганізованої в Житомирську ОДПІ Головного Управління ДФС у Житомирській області, правонаступником якого є Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, а саме: 1. винесенням Відповідачем-1 протиправних податкових повідомлень-рішень, метою яких було створити фіктивну податкову заборгованість Позивача перед державним бюджетом у розмірі, достатньому для порушення кримінальної справи; 2. вилучення документації підприємства, печатки та комп`ютерної техніки, з метою унеможливлення подальшої господарської діяльності Позивача; 3. незаконного утримання під вартою керівника Позивача - Галіцького Г.І.; 4. винесення слідчим ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Дмитренком О.В. постанови від 09.02.2012 року про накладення арешту на грошові кошти та майно Позивача (вказані арешти були скасовані лише 21.12.2016) ухвалою суду у справі №296/415/12-к).

У позові Позивач стверджує, що такі дії порушили нормальний режим роботи Позивача, призвели до фактичної зупинки його діяльності виникнення кредиторської заборгованості перед контрагентом, фактичного розриву ділових зв`язків Позивача на ринку послуг газопостачання, втрати ділової репутації, чим завдали Позивачеві збитки у вигляді недоотриманого прибутку у розмірі 1 087 800, 00 грн.

Відповідач-1 15.03.2021 надіслав клопотання в якому просив здійснити заміну відповідача Головне управління ДФС у Житомирській області на Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Житомирській області.

Позивач 01.04.2024 подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи за наведеним у ній переліком, а 15.04.2021 подав заяву щодо клопотання Відповідача-1 про заміну його правонаступником.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує в повному обсязі та доводить, що винесення податкових повідомлень-рішень, проведення перевірок не є компетенцією Головного управління ДФС у Житомирській області, посилаючись, зокрема, на те, що функції та повноваження ДФС по реалізації державної податкової та державної митної політики припинені на підставі розпоряджень Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р "Питання Державної податкової служби" та від 04.12.2019 №1217-р "Питання Державної митної служби" відповідно.

Відповідач-1 у відзиві щодо доводів Позивача щодо незаконності дій ГУ ДФС у Житомирській області вважає безпідставними та вказує, що заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані щодо Позивача в рамках кримінальної справи №11/089002 порушеної 04.01.2011 щодо їх застосування були цілком обґрунтованими та здійснені у повній відповідності з нормами КПК України. Крім того, доводить, що затримання керівника Позивача відбулося 02.02.2011, постанова про накладення арешту на грошові кошти та майно винесена 09.02.2012; виправдувальний вирок щодо керівника ТОВ "Полісся ГазЕнерго" був проголошений Корольовським районним судом лише 16.02.2016, а законної сили набув 25.11.2016 після його перегляду в апеляційному порядку, після набрання законної сили вироком суду, були скасовані і відповідні постанови, що були винесені в рамках кримінального провадження.

Відповідач-1 у відзиві вважає незрозумілою вимогу Позивача щодо стягнення за рахунок Державного бюджету України відшкодування шкоди в розмірі 1 087 800, 00 грн, оскільки, на його думку, не вказано про яку саме шкоду йдеться; розмір шкоди вважає абстрактним.

Позивач у відповіді на відзив Відповідача-1 на спростування доводів щодо компетенції Відповідача-1 при винесенні податкових повідомлень-рішень стверджує, що протиправні податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі №/0, №/1 були винесені 13.01.2011 року та № винесене 23.03.2011, а касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо їх оскарження залишено без задоволення Вищим адміністративним судом України 13 вересня 2017 року.

Позивач на спростування доводів Відповідача-1 щодо порушення кримінальної справи і здійснення заходів забезпечення кримінального провадження звертає увагу на те, що на сторінці 2 абз. 5 відзиву Відповідач-1 зауважує про те, що саме винесення протиправних (в подальшому скасованих) податкових повідомлень-рішень, перевірки діяльності Позивача та акти складені за результатами таких перевірок у подальшому потягли за собою порушення кримінальної справи та застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді вилучення документації підприємства, триманні під вартою керівника підприємства та накладення арешту на грошові кошти та майно.

Позивач на спростування доводів Відповідача-1 щодо суми завданої шкоди Позивачем у вигляді недоодержаного доходу (упущеної вигоди) стверджує, що сума завданої шкоди визначена Позивачем у вигляді збитку у розмірі 1 087 800, 00 грн обґрунтовується даними фінансово-господарської звітності, зокрема, Звітами про фінансово-господарську діяльність Позивача (форма №2-М) за 2010 та за 2011 роки та які вважає належними засобами доказування.

Відповідач-1 у запереченні на відповідь на відзив від 07.06.21р. наполягає на доводах відзиву на позов в частині відсутності в державного органу компетенції при винесені податкових повідомлень - рішень у 2011році. Вказує, що Позивач не спростував заперечення в частині необґрунтованості розміру стягуваної шкоди, визначеної у формі упущеної вигоди, як це можна встановити із тексту позову. Водночас важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди повинні базуватися на розрахунку можливого прибутку, який би він міг отримати у разі здійснення діяльності у період, коли щодо нього була порушена кримінальна справа та застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження. Додатково Відповідач -1 звертає увагу на недоліки прохальної частини позовної заяви.

Позивач у клопотанні від 14.06.2021 просив Суд призначити у справі судово-економічну експертизу для визначення розміру шкоди, завданої ТОВ "Полісся ГазЕнерго" внаслідок незаконних рішень та дій органів досудового слідства.

Відповідач-2 у поясненнях по справі від 24.06.2021 вказав на те, що Управління не має жодних повноважень щодо втручання у діяльність відповідача, а тому не може судити про правильність і законність дій його посадових осіб та нести за це відповідальність. Звертає увагу на те, що Управління виконуючи свої повноваження не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, його прав та охоронюваних законом інтересів не порушувало.

Відповідач-2 у поясненнях стверджує, що відповідно до наданих повноважень органи Державного казначейства виконують функцію обслуговуючого банку розпорядників бюджетних коштів.

Позивач у поясненні щодо правової природи заявленої до стягнення завданої шкоди зазначає про те, що для визначення фінансового результату діяльності підприємства за звітний період необхідно порівняти доходи звітного періоду і витрати, понесені для одержання цих доходів. Позивач вказує, що Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №3 "Звіт про фінансові результати", дає визначення доходів - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів. Щодо економічної вигоди, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вона визначається як потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів. Доходи - витрати = прибуток чи збиток. Позивач доводить, що розмір завданої шкоди обґрунтовується даними фінансово-господарської звітності, зокрема Звітом про фінансово-господарську діяльність Позивача (форма №2-М) за 2010 рік, з якої випливає, що Позивач закінчив 2010 рік з чистим прибутком в розмірі 983 000, 00 грн. В той же час, як 2011 рік, внаслідок блокування діяльності Позивача, закінчився зі збитком у розмірі 1 087 800, 00 грн. Позивач стверджує, що протиправні дії Відповідача-1 тривали з 01.09.2010, коли Позивач отримав листа Відповідача-1 №48206/10/28/-01 від 12.08.2010 року про невизнання декларацій з податку на прибуток за 6 місяців 2010 року, як податкової звітності. В подальшому, 23.12.2010 року складено акт перевірки №9984/23-1/34586446/0110 на підставі якого було винесено протиправні податкові повідомлення-рішення та порушено кримінальну справу. Позивач доводить, що саме протягом 2011 року йому було завдано найбільшу шкоду, оскільки з 04.01.2011 було порушено кримінальну справу проти директора Товариства Галіцького Г.І., 02.02.2011 його було затримано, а з 09.02.2011 слідчим ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Дмитренком О.В. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти та майно Позивача.

Позивач у заяві від 24.06.2021 просив Суд виправити допущену описку у позовній заяві шляхом викладення пункту 2 прохальної частини в наступній редакції: "Стягнути за рахунок державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" () в рахунок відшкодування завданої шкоди в розмірі 1 087 800, 00 грн.

Відповідач-1 у запереченні на клопотанні про призначення експертизи просить Суд відмовити Позивачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи від 11.06.2021, зокрема, з підстав того, що строки щодо ліквідації Відповідача-1, встановлені Законом №1150-ІХ від 28.01.2021 року, можуть призвести до порушення основних засад господарського судочинства.

Позивач у поясненні щодо суми заявленого позову від 02.07.2021 для пояснення суми заявленої шкоди на суму 1 087 800, 00 грн навів порівняльну таблицю фінансових результатів діяльності.

Позивач у клопотанні про приєднання доказів до матеріалів справи просив Суд приєднати додаткові докази на підтвердження обставин блокування Відповідачем-1 вилучення документів та печатки Позивача, арештом банківських рахунків, відсутності заборгованості перед бюджетом зі сплати ПДВ.

Позивач 25.04.2024 подав заяву про зміну предмету позову в якій просить Суд стягнути за рахунок державного бюджету на користь ТОВ "Полісся ГазЕнерго" в рахунок відшкодування збитків (упущеної вигоди) 897 591, 00 грн.

Позивач 23.05.2024 надіслав суду клопотання про приєднання доказів, а саме копій договорів поставки природного газу із контрагентами.

В судових засіданнях на стадії розгляду справи по суті представники Позивача позов підтримували. Представники Відповідачів участі на зазначеній стадії судового процесу не приймали.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" зареєстровано 01.09.2006, видами діяльності якого, зокрема, є розподілення та постачання газу, виробництво промислових газів.

Керівником ТОВ "Полісся ГазЕнерго" значиться ОСОБА_1 (наказ №1К від 31.08.2006) (а.с. 68, т. 1).

19.11.2009 Міжнародний економічний рейтинг "Ліга кращих" надіслала ТОВ "Полісся Газ Енерго" листа за №9-2299-ЛІГА в якому вказала про те, що "станом на 2009 рік Ваше підприємство здобуло перевагу над конкурентами та посіло "37" місце у рейтингу "Динаміка розвитку підприємства за критеріями, згідно профілюючого КВЕД "40.22.0" - "Розподілення та постачання газу" за підсумками останніх трьох років. У зв`язку з цим Ваше підприємство протягом одного року по праву може носити звання Лідера економіки України та отримати відповідне Свідоцтво підтверджене Міжнародною Торговою Палатою"... (а.с. 81, т. 1)

2. 10.02.2011 постановою Богунського районного суду м. Житомира у справі №4-416/11, за наслідками розгляду подання слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області про обрання запобіжного заходу взяття під варту по кримінальній справі №11/089002 обрано ОСОБА_1 запобіжний захід - взяття під варту з 10.02.2011 (а.с. 74, т. 1).

31.05.2011 постановою Апеляційного суду Житомирської області у справі №4/0690/19/2011 в задоволенні подання відмовлено, запобіжний захід щодо ОСОБА_1 змінено з тримання під вартою на заставу в сумі 30 000, 00 (тридцять тисяч) грн (а.с. 75-76, т. 1).

Згідно довідки про звільнення ЖИТ№01376, виданої гр-ну Галіцькому Г.І., останнього звільненого під заставу у 30 000 (тридцять) тисяч грн (а.с. 77, т. 1).

За вироком Корольовського райсуду м. Житомира від 16.02.2016 у справі №296/415/12-к, виправдано, зокрема, ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, за відсутністю в діях складу злочинів.

Органами досудового розслідування, зокрема, ОСОБА_1 обвинувачувався за таких обставин, зокрема: " ОСОБА_1 призначений згідно з наказом № 1К від 31 серпня 2006 року директором ТОВ «Полісся ГазЕнерго», що є юридичною особою та платником податку на додану вартість і зобов`язане здійснювати діяльність відповідно до чинного законодавства України та Статуту підприємства, тобто будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, усвідомлюючи покладені на нього права і обов`язки щодо дотримання законодавства про оподаткування, правильності нарахування та своєчасності сплати податків й інших обов`язкових платежів до бюджетів, маючи можливість здійснювати фінансово-господарську діяльність, у період з 01 квітня 2009 року по 20 травня 2010 року включно, діючи умисно, протиправно, посягаючи на встановлений законодавством порядок здійснення підприємницької діяльності і, в першу чергу, оподаткування, переслідуючи умисел на ухилення від сплати податків у значних розмірах шляхом незаконного формування податкового кредиту та службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи їх настання, з метою необґрунтованого завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за придбання товарів у бухгалтерському та податковому обліках, вчинив умисний злочин у сфері господарської діяльності"...

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25.11.2016 вирок Корольовського райсуду м. Житомира залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.02.2020 у справі №296/415/12-к, вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2019 року щодо зокрема, ОСОБА_1 залишено без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області без задоволення.

3. 11.01.2011 постановою Богунського районного суду м. Житомира у кримінальній справі № 089002/11 надано дозвіл на розкриття банківської таємниці та проведення виїмки інформації, що містить банківську таємницю щодо ТОВ "Полісся ГазЕнерго" (а.с. 232, т. 1).

02.02.2011 слідчим ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Ткачук С.В. здійснено обшуки та вилучені документи, комп`ютерну техніку, печатки, штампи за наведеним переліком, визначеним у протоколі обшуку (а.с. 69-70, т. 1).

14.02.2011 за №10828039 реєстратором Першою житомирською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно від 11.02.2011 СВ ПМ ДПА у Житомирській області, слідчий ОСОБА_2 , здійснено арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, власник ТОВ "Полісся ГазЕнерго" () (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, від 07.12.22016 за №75110228) (а.с. 73, т. 1).

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на 14.02.2011 за №30310167 зареєстровано публічне обтяження - арешт рухомого майна на підставі постанови про накладення арешту на майно від 11.02.2011 СВ ПМ ДПА у Житомирській області, слідчий ОСОБА_2 , об`єкт обтяження - все майно, боржником якого значиться ТОВ "Полісся ГазЕнерго" (), реєстраційний номер: 10828086 (а.с. 180, т. 1).

29.03.2011, 30.03.2011 старшим оперуповноваженим ОВС УПМ ДПА у Житомирській області Булах О.В. на підставі постанови про проведення виїмки від 10.03.2011, а також 07.06.2011 старшим оперуповноваженим ОВС УПМ ДПА у Житомирській області Вольським О.В. на підставі постанови про проведення виїмки від 11.01.2011 було здійснено виїмку документів у ДПІ у м. Житомирі та у відділенні АТ "УкрСиббанк" щодо ТОВ "Полісся ГазЕнерго" за переліками, визначених у протоколах виїмки (а.с. 181-186, 233-236, т. 1).

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" у січні 2011 року звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у м. Житомирі, правонаступником якої, на даний час є Житомирська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень. В обґрунтування позову позивач зазначав, що ДПІ у м. Житомирі було проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Поліссягазенерго" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2010. За результатами проведеної перевірки було складено акт № 9984/23-1/34586446/0110 від 23.12.2010, на підставі якого було винесено податкові повідомлення-рішення від 13 січня 2011 року №/0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1664933 грн. у т.ч. 1331946 грн. - за основним платежем та 332987 грн. - за штрафними ( фінансовими) санкціями, /0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 585075 грн. у т.ч. 468060 грн. - за основним платежем та 117015 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, /0, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 123724 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 30931,00 грн. Позивач вважав, що відповідачем спірні рішення було винесено без врахування всіх обставин та з порушенням норм чинного законодавства, а тому просив їх визнати протиправними та скасувати.

Як зазначив адміністративний суд у справі №0670/516/11, що ДПІ у м. Житомирі було проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Поліссягазенерго" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2010.

За результатами проведеної перевірки було складено акт №9984/23-1/34586446/0110 від 23.12.2010 у якому ДПІ робить висновок про допущення позивачем порушення вимог п.1.2, п.1.32 ст.1, п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1, п.п.5.2.5 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.4.4 п.5.4, п.п.5.6.1 п.5.6, п.п.5.7.1 п.5.7, п.5.9 ст.5, п.6.1 ст.6, п.п.8.1.1 п.8.1, п.п.8.2.2 п.8.2, п.п.8.3.1, п.п.8.3.9 п.8.3 ст.8, п.п.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого підприємством за період з 01.09.2009 по 30.06.2010 занижено податок на прибуток на загальну суму 1331946,00 грн. та зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування в сумі 123724,00грн. за 2009 рік, п.4.1, п.4.5, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 468060,00грн., в т.ч. серпень 2009 року - 4745,00грн., вересень 2009 року - 5989,00грн., жовтень 2009 року - 70512,00грн., листопад 2009 року -37632,00грн., грудень 2009 року - 1756,00грн., лютий 2010 року - 1960,00грн., березень 2010 року - 345466,00грн. та заниження в червні 2010 року підприємством від`ємного значення, що переноситься на наступні податкові періоди у рядку 26 декларації на суму 63457,00грн.

На підставі вказаного акту було винесено податкові повідомлення-рішення від 13 січня 2011 року №/0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1664933 грн. у т.ч. 1331946 грн. - за основним платежем та 332987 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, /0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 585075 грн. у т.ч. 468060 грн. - за основним платежем та 117015 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, /0, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 123724 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 30931,00 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.02.2012, яка була залишена без змін судом апеляційної інстанції, було задоволено позов ТОВ "Поліссягазенерго" та визнано недійсними і скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі № /0, № /0 від 13.01.2011 та № від 23.03.2011.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.11.2015 було скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.02.2012 та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи постанову Житомирського окружного адміністративного суду суд касаційної інстанції звернув увагу суду першої інстанції на необхідність надання оцінки господарським взаємовідносинам між позивачем та контрагентами ТОВ "Столиця Консалтинг", ТОВ "Гринвуд", ТОВ "Греїн-Експорт", ТОВ "Астро-Інформ", ТОВ "Будперспектива-Люкс", оскільки судове рішення від 10.02.2012 було визнано необґрунтованим лише в частині вказаних контрагентів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягазенерго" задоволено, визнано податкові повідомлення-рішення №№/0, /0 та /0 від 13 січня 2011 року протиправними та скасовано їх.

5. 21.12.2016 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі №2296/415/12-к клопотання ТОВ «Полісся Газенерго», зокрема, ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, а саме: скасовано арешт на грошові кошти TOB «Полісся Газенерго», що знаходяться на розрахунковому рахунку, що відкритий в АКІБ «УкрСиббанк» МФО 351005 та скасовано зупинення видаткових операцій по розрахунковому рахунку, що відкритий в АКІБ «УкрСиббанк» МФО 351005; скасовано арешт на грошові кошти TOB «Полісся Газенерго», що знаходяться на розрахунковому рахунку, що відкритий в ПАТ «КБ «Хрещатик» МФО 300670 та скасовано зупинення видаткових операцій по розрахунковому рахунку, що відкритий в ПАТ «КБ «Хрещатик» МФО 300670; скасовано арешт, накладений на грошові кошти TOB «Аматис», що знаходяться на розрахунковому рахунку, що відкритий в AT «УкрСиббанк» МФО 351005 та скасувати зупинення видаткових операцій по розрахунковому рахунку, що відкритий в AT «УкрСиббанк» МФО 351005; скасовано арешт на майно (невизначене майно, все майно) TOB «Полісся Газенерго»; скасовано арешт на майно (невизначене майно, все майно) ОСОБА_1 ; скасовано заборону на відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна, що належить, зокрема, ОСОБА_1 та ТОВ «Полісся ГазЕнерго» (а.с. 80, т. 1).

6. Як доводить Позивач, 23.12.2010 Відповідачем-1 було складено акт перевірки №9984/23-1/34586446/0110 на підставі якого було винесено протиправні податкові повідомлення-рішення та порушено кримінальну справу. Саме протягом 2011 року було йому завдано найбільшу шкоду, оскільки починаючи з 04.01.2011 було порушено кримінальну справу проти керівника Товариства Галіцького Г.І. та 02.02.2011 було його затримано. В свою чергу, 09.02.2012 слідчим ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Дмитренком О.В. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти та майно Позивача.

7. Позивач доводить, що зазначені дії унеможливили ведення ним підприємницької діяльності з 04.02.2011, виконання обов`язків перед контрагентами, які вимагали виконання взаємних зобов`язань за господарськими договорами були внаслідок арешту майна та коштів Позивача. В подальшому, контрагенти Позивача змушені були звернутися до суду за захистом своїх прав внаслідок невиконання зобов`язань, Господарським судом Житомирської області 07.06.2011 прийнято рішення у справі №17/5007/24/11 про стягнення з Позивача заборгованості в сумі 3256,56 грн, 102, 00 грн витрат по сплаті судового збору, 236, 56 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 02.06.2011 прийнято рішення у справі 18/5007/38/11 про стягнення з Позивача 154712, 02 грн основного боргу, 16115, 03 грн пені, 2931, 91 3% річних, 4678, 07 грн інфляційних, 1784, 37 грн витрат по сплаті державного мита, 234, 37 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 02.06.2011 прийнято рішення у справі №17/5007/29/11 про стягнення з Позивача заборгованість в сумі 79020, 00 грн основного боргу, 3336, 68 грн пені, 1357, 11 грн 3% річних, 6123, 00 грн інфляційних, 898, 37 грн витрат по сплаті державного мита, 226, 62 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 31.05.2011 прийнято рішення у справі №17/5007/36/11 про стягнення з Позивача заборгованість в сумі 8575, 85 грн основного боргу, 686, 07 грн штрафу, 120, 06 грн інфляційних, 96,61 грн витрат по сплаті державного мита, 223, 52 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 14.06.2011 у справі №10/5007/38/11 було видано наказ про стягнення з Позивача заборгованості на суму 2778, 85 грн; 17.09.2012 видано наказ у справі №21/5007/954/12 про стягнення з Позивача заборгованості на суму 30 000, 00 грн основного боргу, 1609, 50 грн судового збору.

8. Позивач у вступному слові надав додаткові пояснення щодо прибуткової господарської діяльності Товариства 2008-2011 року.

9. Відповідачі не визнали факт протиправної поведінки посадових осіб Головного управління ДФС у Житомирській області (м. Житомир) щодо блокування господарської діяльності Товариства та наявність причинно-наслідкового зв`язку із розміром заподіяних збитків у формі упущеної вигоди.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Предметом спору у цій справі є позовна вимога Позивача до Відповідача-1 та Відповідача-2 про стягнення з Державного бюджету України 897 591,00грн в рахунок відшкодування збитків (упущеної вигоди), які, як стверджує Позивач, завдані внаслідок незаконними рішеннями та діями органами досудового слідства.

2. Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

Майнова шкода (збитки) - це як шкода, завдана безпосередньо майну, так і шкода, завдана діяльності особи. Вона може включати як фактичні збитки (damnum emergens), включаючи збитки в натуральній формі, заподіяні внаслідок знищення рухомого або нерухомого майна, так і ті, які не стосуються матеріальних речей, що існують у природі, тобто упущена вигода (lucrum cessans), яка виражена у втратах немайнового характеру (настають у зв`язку з приниженням ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності).

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії/бездіяльність є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки завдавача шкоди.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Дії (бездіяльність) відповідачів, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою за заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність елементів делікту свідчить про відсутність складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, висвітленою у постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №454/30/16-ц, від 11.01.2022 у справі №910/1904/20 від 23.11.2021 у справі №910/9761/20, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17.

3. Застосовуючи стаття 1173, 1174 ЦК України, Суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

У постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (п. 5.30) Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему стосовно самостійного встановлення господарськими судами незаконності дій органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування під час розгляду справ про відшкодування шкоди, дійшла висновку, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Суд констатує, що Позивач незаконність дій посадових осіб Відповідача-1 доводив через такі юридичні факти: 1) винесення протиправних податкових повідомлень-рішень, на підставі яких в подальшому було порушено кримінальну справу проти керівника Товариства; 2) вилучення документації підприємства, печатки та комп`ютерної техніки, з метою унеможливлення подальшої господарської діяльності Товариства; 3) незаконне тримання під вартою керівника Товариства - Галіцького Г.І.; 4) винесення слідчим ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області Дмитренком О.В. постанови від 09.02.2012 про накладення арешту на грошові кошти та майно Позивача.

3.2. Суд констатує, що ухвалою Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.02.2020 року у справі №296/4105/12-к вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2019 року щодо, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_7 залишено без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області без задоволення.

У мотивувальній частині ухвали від 26.02.2020 у справі №296/4105/12-к Верховним Судом вказані такі мотиви, зокрема: "Із матеріалів справи вбачається, що доказами у кримінальній справі стороною обвинувачення зазначалися три акти планової та позапланових виїзних документальних перевірок ТОВ «Полісся ГазЕнерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства, а саме: акт № 9984/23-01/34586446/0110 від 23 грудня 2010 року, який став підставою для порушення кримінальної справи; акт № 4004/23-1/34586446/0100 від 07 вересня 2011 року та акт № 4461/23- 1/34586446/0100 від 10 жовтня 2011 року.

Надаючи оцінку зазначеним актам перевірок від 23 грудня 2010 року та від 10 жовтня 2011 року в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_8, яка проводила першу перевірку від 23 грудня 2010 року, свідка ОСОБА_9, яка проводила перевірку від 10 жовтня 2011 року, а також показаннями експерта ОСОБА_10, яка проводила судово-економічну експертизу на підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначені докази не підтверджують винуватості обох підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів.

Зокрема, суд зазначив, що актом № 9984/23-1/34586446/0110 від 23 грудня 2010 року встановлено факти незаконного формування податкового кредиту для TOB «Полісся ГазЕнерго» протягом 2009-2010 років від фіктивних підприємств TOB «Будперспектива-люкс», TOB «Столиця-консалт», TOB „Мілінайтер ЛЛС", TOB ТД „Фаб Україна", ПП „Лемпіра груп", TOB „Аматіс", TOB «Астро - Інформ» за начебто придбання товарів, робіт, послуг, на суму ПДВ 867 981 грн. (т.7 а.с. 133-181).

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8, у грудні 2010 року нею було проведено планову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства TOB «Полісся ГазЕнерго» за період 2009-2010 років. Вказану перевірку проведено на підставі направлення ДПІ у м. Житомирі відповідно до чинного податкового законодавства, за результатами якої було складено акт № 9984-23-1-10 від 23 грудня 2012 року та встановлено порушення у вигляді заниження ПДВ на загальну суму 468 060 грн (т. 8 а. с. 187).

Разом із тим, з показань експерта ОСОБА_10, яка проводила судово-економічну експертизу на підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року, вбачається, що їй на дослідження було надано матеріали адміністративної справи у двох томах, в яких містилися документи фінансово-господарської діяльності підприємства TOB Полісся ГазЕнерго» щодо окремих контрагентів за період із 01 липня 2009 року по 30 червня 2010 року. В наданих їй на дослідження документах були документи про взаємовідносини підприємства ТОВ «Полісся ГазЕнерго» з такими підприємствами як TOB «Столиця - Консалт», TOB «Гринвуд», TOB «Грен-Експорт», ПП «Лемпіра груп», TOB «Будперспектива-Люкс», TOB «Астро-Інформ». Відповідно до вказаних документів підприємство TOB «Полісся ГазЕнерго» формувало валові витрати та податковий кредит із ПДВ від вказаних підприємств. Згідно з висновком судово-економічної експертизи факт формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ документально та нормативно підтверджуються, оскільки відповідно до податкового законодавства України є певні підстави, які надають право підприємству формувати валові витрати і податковий кредит по ПДВ. У цьому випадку такі підстави підприємством були дотримані, а саме у підприємства були наявні оформлені належним чином необхідні документи, тобто видаткова накладна, акт виконаних робіт, договір, податкова накладна та інші, які давали підприємству право формувати розмір валових витрат та розмір податкового кредиту. Будь-яких документів, які би свідчили про безтоварність проведених TOB «Полісся ГазЕнерго» операцій, надано на експертизу не було.

При цьому суд дослідив акт від 23 грудня 2010 року ТОВ «Полісся ГазЕнерго» на підставі якого були нараховані грошові зобов`язання та штрафні санкції на загальну суму більше 2 млн. грн, у зв`язку з чим Товариство звернулося до адміністративного суду з відповідним позовом. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2012 року, яка набула законної сили, було встановлено, що акт № 9984/23-1/34586446/0110 від 23 грудня 2010 року про результати планової виїзної перевірки TOB «Полісся ГазЕнерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства та наступні податкові повідомлення-рішення були визнані недійсними та скасовані судом. Також у вказаному судовому рішенні судом було зазначено, що ДПІ у м. Житомирі у своїх повідомленнях-рішеннях, що були ухвалені на підставі цього акту перевірки, необґрунтовано прийшов до висновку про нікчемність правочинів.

Окрім того, стороною захисту був наданий акт звірки взаємовідносин між Товариством та ДПІ в м. Житомирі №1669-20 від 16 березня 2015 року (т. 43 а. с. 50),що свідчить про відсутність заборгованості товариства перед бюджетом, і навпаки - наявність переплати підприємством коштів у сумі 1452 грн".

"Колегія суддів вважає, що посилання суду у вироку на зазначені обставини та рішення адміністративного суду є обґрунтованим і відповідає вимогам КПК України, тому з огляду на наведені вище обставини вбачаються безпідставними посилання прокурора в касаційній скарзі на неправильність оцінки судом вказаних доказів та безпідставність неприйняття їх на підтвердження наявності в діях підсудних складу інкримінованих злочинів.

Також судом першої інстанції був досліджений акт №4004/23-1/34586446/0100 від 07 вересня 2011 року (т. 8 а. с. 182) про результати позапланової виїзної перевірки TOB «Полісся ГазЕнерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства, відповідно до якого встановлено факти незаконного формування податкового кредиту для TOB «Полісся ГазЕнерго» протягом 2009-2010 років від фіктивних підприємств TOB «Олімпус-К», TOB «Будперспектива-Люкс», TOB «Столиця- консалт», TOB «Мілінайтер ЛЛС», TOB ТД «Фаб Україна», ПП «Лемпіра груп», TOB «Аматіс», TOB «Астро - Інформ» за начебто придбання товарів, робіт, послуг на суму ПДВ 882 072 грн. (т. 7 а. с. 182-194), й довідка № 46/35-3111/34586446 від 31 грудня 2010 року про результати проведеного аналізу фінансово-господарських операцій TOB «Полісся ГазЕнерго», відповідно до якої встановлено факти формування податкового кредиту для TOB «Полісся ГазЕнерго» протягом 2009-2010 років від фіктивних підприємств TOB «Олімпус-К», TOB «Будперспектива- Люкс», TOB «Столиця-консалт», TOB «Мілінайтер ЛЛС», TOB ТД «Фаб Україна», ПП «Лемпіра груп», TOB «Аматіс»; TOB «Астро - Інформ» за начебто придбання товарів, робіт, послуг на суму ПДВ 882 072 грн. (т.1 а.с.16-20).

При цьому суд зазначив, що вказаний акт від 07 вересня 2011 року не може бути взятий до уваги, оскільки з аналізу цього документа вбачається, що він головним інспектором податкової служби ОСОБА_11 та старшим державним ревізором інспектором ОСОБА_12 не підписувався. Окрім того, висновки планової перевірки від 23 грудня 2010 року та позапланової перевірки від 07 вересня 2011 року щодо сум несплаченого ПДВ різняться.

Також у судовому засіданні був досліджений та оцінений акт № 4461/23-1/34586446/0100 від 10 жовтня 2011 року щодо проведеної повторної позапланової виїзної документальної перевірки. Згідно з вказаним актом підтверджено факти незаконного формування податкового кредиту для TOB «Полісся газЕнерго» протягом 2009-2010 років від фіктивних підприємств TOB «Олімпус-К», TOB «Будперспекгива-люкс», TOB «Столиця-консалт», TOB „Мілінайтер ЛЛС", TOB ТД „Фаб Україна", ПП „Лемпіра груп", TOB „Аматіс", TOB «Астро - Інформ» за начебто придбання товарів, робіт, послуг на суму ПДВ 882 072 грн. (т. 8 а. с. 14-29).

Разом із цим допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 показала, що проведена нею в жовтні 2011 року перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства TOB «Полісся ГазЕнерго» за період 2008-2010 років на підставі направлення ДПІ у м. Житомирі фактично нею не проводилася, оскільки в неї не було допуску для проведення вказаної перевірки. Всі бухгалтерські документи, які були необхідні для проведення перевірки, були вилучені з підприємства у межах кримінальної справи. Вона їх не бачила та не вивчала. При цьому в акті перевірки вона лише процитувала попередні два акти, хоча не мала можливості їх ні спростувати, ні підтвердити. Зазначений висновок був зроблений на підставі попередніх актів, що знаходились в той час у ДПІ у м. Житомирі.

Також судом досліджено висновок судово-економічної експертизи від 19 березня 2014 року № 327, відповідно до якого факт виконання обов`язків з боку ТОВ «Полісся ГазЕнерго» підтверджується даними бухгалтерського обліку та матеріалами перевірок від 23 грудня 2010 року, від 07 вересня 2011 року, від 10 жовтня 2011 року та іншими відомостями бухгалтерського обліку. Відповідно до вказаної експертизи розмір податкового зобов`язання ТОВ «Полісся ГазЕнерго» за відповідний період складав 134071, 50 грн., який повністю відповідає заявленому податковому кредиту. А тому суд дійшов висновку, що підстав вважати, що за інкримінований період господарської діяльності ТОВ «Полісся ГазЕнерго» будь-яких порушень чинного законодавства обвинуваченими допущено не було, в тому числі на суму, що зазначено в обвинуваченні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що зазначені докази сторони обвинувачення жодним чином не підтверджують винуватість обох підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів. Крім того, у судовому рішенні достатньо аргументовано відображено мотиви, з яких відхилено одні докази та взято до уваги інші".

3.3. Матеріалами справи підтверджено, що на підставі протоколів обшуку від 02.02.2011, а також протоколів виїмки від 29.03.2011, 30.03.2011 та 07.06.2011 у ТОВ "Полісся ГазЕнерго", ДПІ у м. Житомирі та у відділенні АТ "УкрСиббанк" були вилучені документи Позивача, звітну документацію, комп`ютерну техніку, печатки та штампи.

Судом встановлено, що на підставі постанови про накладення арешту на майно від 11.02.2011 СВ ПМ ДПА у Житомирській області, слідчий Дмитренко О.В., здійснено арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, власник ТОВ "Полісся ГазЕнерго" (), про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, від 07.12.2016 за №75110228.

На підставі ухвали Корольовського районного суду від 21.12.2016 у справі №296/415/12-к скасовано арешти на грошові кошти Позивача, що знаходилися на рахунках у банківських установах в АКІБ "УкрСиббанк", ПАТ "КБ"Хрещатик"; скасовано арешти на майно (невизначене майнео, все майно) ТОВ "Полісся ГазЕнерго", скасовано арешти на майно (невизначене майно, все майно) Галіцького Г.І.; скасовано заборону на відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна, що належить, зокрема, Галіцькому Г.І., ТОВ "Полісся ГазЕнерго".

4. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 73 ГПК України).

Також частиною першою статті 74 цього ж Кодексу на кожну сторону покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 77 та частина перша статті 86 ГПК України).

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 зі справи №925/2301/14, від 19.06.2019 зі справи № 910/4055/18).

Тобто, з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Суд відзначає, що висновок експерта є одним із джерел одержання доказів, спростувати який іншими доказами, без проведення інших спеціальних досліджень (додаткової, повторної експертизи, тощо) досить непросто. Висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, при його оцінці необхідно враховувати, що на відміну від інших доказів, він з`являться тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може виступати тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору.

4.1. Як вбачається із Висновку експерта від 07.03.2023 за №СЕ-19/106-21/7914-ЕК, заявлений у позовних вимогах ТОВ "Полісся ГазЕнерго" () розмір матеріальної шкоди в сумі 1 087 800, 00 грн, завданої внаслідок зупинення його господарської діяльності протягом 2011 року документально підтверджується в частині чистого доходу частково в сумі 66 005 282, 64 грн (згідно розрахунку в Дослідженні). В іншій частині запитання відповідь не надається з причин, наведених в Дослідженні.

Так, в дослідницькій частині Висновку експерта від 07.03.2023 за №СЕ-19/106-21/7914-ЕК вказано про те, що за результатами дослідження документально підтверджується в частині доходу (виручки) від реалізації товарів за 2010 рік загальний обсяг (з ПДВ) в сумі 80 430 592, 14 грн. Розмір чистого доходу за 2010-2011 роки, з якого в подальшому обчислюється фінансовий результат у вигляді чистого прибутку, за результатами дослідження підтверджується у сумі 66 005 282, 64грн .

У дослідницькій частині вказаного Висновку зазначено, що подальше обчислення з метою підтвердження/або спростування сум фінансового результату за 2010-2011 роки за результатам дослідження не здійснено з наступних причин. За методом, обраним Позивачем, розрахунок суми заявленої шкоди (збитків, втраченої вигоди) здійснюється шляхом підсумовування фінансових результатів за 2010-2011 роки (з урахуванням операційного знаку). У свою чергу, фінансовий результат визначений шляхом віднімання з обчисленого чистого доходу витрат, пов`язаних з реалізацією товарів. У вищезазначеної Порівняльної таблиці (на аркуші №7 у папці №21) визначено розмір співвідношення у відсотках доходу за 4-ма споживачами (контрагентами Позивача) у розмірі 67,4 %. Щодо складу та розміру витрат, які припадають на вказаних споживачів, то у Порівняльній таблиці розподіл не здійснений та розмір частки у сумі загальних витрат не визначений. Тобто, вихідні дані для проведення експертом розрахунку показників, які потребують підтвердження, визначені Позивачем не в повному обсязі.

4.2. У Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК, здійсненого на підставі ухвали про призначення додаткової судово-економічної експертизи від 10.08.2023, вказано про те, що частка чистого доходу, що документально підтверджена, отриманого ТОВ "Полісся ГазЕнерго" () з реалізації природного газу по взаємовідносинах з наступними контрагентами за 2010 рік: ВАТ "Маріупольський хлібокомбінат", ВАТ "Азовзагальмаш", ЗАТ "АзовЕлектроСталь", ТОВ "Цесаніт Інвест", ВАТ "Маріупольгаз", ТОВ "Газпрофі", ТОВ "Компанія Юкос", ТОВ "Азовська нафтова компанія" підтверджується в сумі 86 934 224, 12 грн ("перша складова"). Вказано, що частка чистого доходу, що документально підтверджена, отриманого ТОВ "Полісся ГазЕнерго" () з реалізації природного газу по взаєминах з наступними контрагентами за 2010 рік: з реалізації ООО "СпецМашАвто" та ООО "СРЗ" підтверджується в сумі 2 842 852, 61 грн ("друга складова").

У Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК вказано, що розмір витрат ТОВ "Полісся ГазЕнерго" () по контрагентам за 2010 рік підтверджується частково за складовою "вартість реалізованих товарів" (газу природнього) в сумі 89 160 629, 36 грн. Розмір збитків (упущеної вигоди) в сумі 1 087 800, 00 грн, які понесло ТОВ "Полісся ГазЕнерго", якщо би вказане товариство здійснювало господарську діяльність з наведеними контрагентами за звичайних умов у 2011 році з урахуванням уточнення показників, в даному експертному провадженні Позивачем не визначений.

У дослідницькій частині Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК вказано, що для надання відповідей на перше-друге питання, загальний розмір чистого доходу в даному експертному провадженні визначений з двох складових: - "перша складова" розмір чистого доходу, отриманий у 2010 році від ВАТ "Маріупольський хлібокомбінат", ВАТ "Азовзагальмаш", ЗАТ "АзовЕлектроСталь", ТОВ "Церсаніт Інвест", ВАТ "Маріупольгаз", ТОВ "Газпрофі", ТОВ "Компанія Юкос", ТОВ "Азовська нафтова компанія" - "друга складова" розмір чистого доходу, отриманий у 2010 році від ООО "СпецМашАвто" та ООО "СРЗ".

У таблиці 1 вказаного Висновку (сторінка 7-8) в частині доходів від реалізації газу природного, документально підтверджується наступне: 1. частина обсягу реалізації газу природного по взаєморозрахунках із визначеними Позивачем у Клопотанні про призначення додаткової судової експертизи з уточненнями від 08.08.2023 контрагентами за 2010 рік становить 109 440 696, 90 грн, у тому числі: - за "першою складовою" - 105 961 375, 91 грн (ряд. 49 гр. 3) з реалізації ВАТ "Маріупольський хлібозавод", ВАТ "Азовзагальмаш", ЗАТ "АзовЕлектроСталь", ТОВ "Церсаніт Інвест", ВАТ "Маріупольгаз", ТОВ "Газпрофі", ТОВ "Компанія Юкос", ТОВ "Азовська нафтова компанія"; за "другою складовою" - 3 479 320, 99 грн (ряд. 63 гр .3) з реалізації ООО "СпецМашАвто" та ООО "СРЗ"; 2. частина непрямих податків (ПДВ) та інших вирахувань з доходу документально підтверджується в загальній сумі 19 663 888, 95 грн (ряд. 64 гр. (4+5), у тому числі: - за "першою складовою" 19 027 150, 37 грн (ряд. 49 гр. (4+5); за "другою складовою" 636 738, 48 грн (ряд. 63 гр. (4+5); 3. розмір частки чистого доходу документально підтверджується в загальній сумі 89 776 806, 73 грн (ряд. 64 гр. 6), в тому числі: - за "першою складовою" - 86 934 224, 12 грн (ряд. 49 гр. 6) з реалізації ВАТ "Маріупольський хлібозавод", ВАТ "Азовзагальмаш", ЗАТ "АзовЕлектроСталь", ТОВ "Церсаніт Інвест", ВАТ "Маріупольгаз", ТОВ "Газпрофі", ТОВ "Компанія Юкос", ТОВ "Азовська нафтова компанія"; - за "другою складовою" - 2 842 852, 61 грн (ряд. 62 гр.6) з реалізації ООО "СпецМашАвто" та ООО "СРЗ".

Як зазначено у дослідницькій частині Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК, значення 89 498 383, 32 грн є вартістю реалізованого газу, визначене Позивачем у таблиці №4 "Розрахунок вартості реалізованого газу у 2010 році по основним контрагентам" в Додаткових поясненнях щодо правової природи заявленої до стягнення завданої шкоди (додаток №4). За наведеним в ряд. "Всього" гр. 12 Таблиці 3, документально та розрахунково підтверджується розмір частки витрат за складовою "вартість реалізованих товарів" за 2010 рік в сумі 89 160 911, 46 грн.

У дослідницькій частині Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК вказано, що розмір шкоди, завданої незаконним рішеннями та діями органів досудового слідства визначений Позивачем у розрахунку шкоди (збитків, упущеної вигоди) на підставі показників "Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва" у формі №2-М за 2010 та 2011 роки. Вищевказані звіти складені Позивачем станом на 31.12.2010 та 31.12.2011 за результатами господарської діяльності підприємства за 2010-2011 роки на виконання вимог П(С0БО 25(3) на бланку типової форми та має відмітку Головного управління статистики в Житомирській області про прийняття звітності, відповідно, від 24.02.2011 та від 14.02.2012. Значення 1 087 800, 00 грн є сумою показників (без застосування відповідного операційного знаку), які обчислюються у фінансовій звітності Позивача та відображаються за: 2010 рік у рядку 190 Ф.№2-М в сумі 982, 8 тис. грн (прибуток); - 2011 рік у рядку 105, 0 тис. грн (збиток).

Як вказано у дослідницькій частини Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК, розрахунок фінансового результату за звітний фінансовий період здійснюється за алгоритмом, визначеним у П(С)БО25(3). Тому зміна складових розрахунку фінансового результату потребує уточнення фінансового результату за визначеним алгоритмом. За методом, обраним Позивачем, розрахунок суми заявленої шкоди (збитків, втраченої вигоди) здійснений шляхом підсумовування фінансових результатів за 2010-2011 роки (без урахування операційного знаку), визначених у фінансовій звітності підприємства. Тому, дослідження документальної обґрунтованості значення 1 087 800, 00 грн відбувається у межах встановленого Законом №996(2) за порядком, визначеним в П (С)БО 25(3), згідно з якими зміна показників доходів та витрат прямо впливає на визначення фінансового результату.

4.3. Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора/позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а могли б бути ним реально отримані при належному виконанні зобов`язання і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Крім того, позивач (кредитор) має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).

Крім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню.

Суд бере до уваги, що Висновком експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК визначено частку чистого доходу Позивача у 2010 році загалом на суму 89 777 076, 7 грн.

В свою чергу, витрати Позивача у 2010 році, визначені у Ф.№2-М складали 97 621, 70 тис. грн, частка витрат Позивача у 2010 році, визначена у Висновку експерта від 25.01.2024 за №СЕ-19/106-23/12407-ЕК склала 89 160 629, 36 грн, таким чином, витрати Позивача за 2010 рік складали 91, 33 % (89160, 633 тис грн - 97 621, 70 тис. грн).

За наслідками 2011 року Позивач отримав збиток у розмірі "-105, 0 тис. грн".

За розрахунком Позивача, у 2011 році останній міг отримати реальний дохід від господарської діяльності з контрагентами від реалізації природного газу у сумі 897 591, 00 грн, розрахований таким чином: 982, 8 тис. грн (чистий прибуток за 2010 рік) х 91,33%.

Позивач в якості доказів здійснення господарської діяльності з контрагентами до матеріалів справи додав договори про постачання природного газу та купівлі-продажу, зокрема: Договір №94/11-Г від 07.01.2011, укладений з ТОВ "СРЗ"; Договір №38/г2010 поставки природного газу від 30.08.2010, укладеного з ТОВ "Церсаніт Інвест"; Договір №ЮС/18/015 про постачання природного газу від 24.12.2010, укладеного з ТОВ "Компанія "Юкос"; Договір №ЮС/125/021 про постачання природного газу від 23.12.2009, укладеного з ТОВ "Компанія "ЮКОС"; Договір №01/Г-2010 поставки природного газу від 02.11.2009, укладеного з ТОВ "Церсаніт Інвест; Договір №50Г про постачання природного газу від 26.01.2010, укладеного з ТОВ "СРЗ"; Договір №78-Г про постачання природного газу від 24.12.2010, укладеного з ТОВ "Спецмаш Авто"; Договір №001/11-Г купівлі-продажу природного газу від 14.12.2010, укладеного з ВАТ "Маріупольгаз"; Договір №40-Г про постачання природного газу від 23.12.2009, укладеного з ТОВ "СпецмашАвто"; Договір №01/10-СГ купівлі-продажу природного газу від 23.12.2009, укладеного з ВАТ "Маріупольгаз"; Договір №44/г2010 поставки природного газу від 01.11.2010, укладеного з ВАТ "Маріупольський хлібокомбінат"; Договір №18 поставки природного газу від 26.01.2010, укладеного з ВАТ "Маріупольський хлібокомбінат"; Договір №66/-10Г про постачання природного газу від 22.12.2010, укладеного з ТОВ "ГАЗПРОФІ"; Договір №40/12-09Г про постачання природного газу від 29.12.2009, укладеного з ТОВ "ГАЗПРОФІ"; Договір №22/11-Г про постачання природного газу від 111.12.2010, укладеного з ТОВ "Азовська нафтова компанія"; Договір №005ПГ-10/ПСН-03746 на поставку природного газу від 26.01.2010, укладеного з АОА "Азовобщемаш"; Договір №49/г2010 поставки природного газу від 26.11.2010, укладеного з ЗАТ "АзовЕлектроСталь"; Договір №866 про постачання природного газу від 31.12.2009, укладеного з ТОВ "Азовська нафтова компанія"; Договір №50/г2010 поставки природного газу від 09.12.2010, укладеного з ВАТ "Азовзагальмаш"; Договір №006/ПГ-10 на поставку природного газу від 26.01.2010.

Судом встановлено, що протягом 2011 року щодо Позивача було подано ряд позовів до Господарського суду Житомирської області від контрагентів та прийнято рішення про стягнення з останнього боргу у справах: №17/5007/24/11, №18/5007/38/11, №17/5007/29/11, №17/5007/36/11, №10/5007/38/11, №21/5007/954/12.

4.4. Як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 березня 2023 року у справі №925/556/21 причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а збитки - наслідком такої протиправної поведінки.

Причинно - наслідковий зв`язок прийнятими Відповідачем-1 рішеннями та виконаними на їх підставі діями, а також наявними збитками у Позивача вбачається з встановлених Судом обставин справи та які не заперечуються сторонами спору.

З урахуванням наведеного, за наслідками прийнятих Відповідачем-1 рішень та дій для Позивача настали несприятливі наслідки у вигляді збитків (упущеної вигоди) на загальну суму 897 591, 00 грн.

5. За змістом частини другої статті 2 ЦК України одним із учасників цивільних відносин є держава Україна. Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). За змістом статті 173 ЦК України, яка має назву «Представники держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад», у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави за спеціальними дорученнями можуть виступати органи державної влади.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у конкретних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. постанови від 14.12.2022 року у справі № 2-3887/2009 (п.55), від 03.10. 2023 у справі № 686/7081/21 ( п.47).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 5 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (пункт 8.17) і № 922/1830/19 (пункт 7.2), від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 (пункт 55)). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 5 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21 (пункт 8.18) і № 922/1830/19 (пункт 7.3), від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 (пункт 55)).

У постанові від 10.02.2021 зі справи №757/50534/17-ц про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, Верховний Суд, зокрема, виснував, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКС України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не ДКС України чи її територіальний орган.

Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ДКС України та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові ( постанова ВПВС від 19.06.2018 у справі №910/23967/16).

Як додатково розтлумачила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21, держава відповідає за своїми зобов`язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення (стаття 174 ЦК України). Це правило стосується як договірної, так і позадоговірної відповідальності держави. З огляду на те, що саме держава наділяє її органи майном, зокрема коштами, ці органи не мають власного майна. Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі незалежно від того, на якому казначейському рахунку вони обліковуються. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати цих коштів є держава Україна. Тому як у спорі щодо відшкодування завданої державою шкоди у грошовому еквіваленті, так і у спорі щодо прострочення виконання обов`язку з виплати такого відшкодування, підтвердженого (визначеного, конкретизованого) у судовому рішенні, суд стягує відповідні суми саме з Державного бюджету України, а не з конкретних рахунків органу державної влади, що представляє інтереси держави у спірних правовідносинах (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (пункти 6.16, 6.21, 7.1-7.2), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 4, 36), від 12 липня 2023 року у справі № 757/31372/18-ц (пункт 71).

З огляду на викладене, Суд зазначає, що Позивач довів відповідно до норм статей 76, 77, 78 ГПК України наявність усіх елементів складу правопорушення для застосування такої відповідальності, як відшкодування шкоди, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню за рахунок коштів Державного бюджету України.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду ( постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.11.2019р. у справі № 906/770/17).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся ГазЕнерго" (вул. Східна, 71, м. Житомир, 10012, ):

- 897 591,00грн в рахунок відшкодування збитків (упущеної вигоди);

- 13 463, 86грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 02.10.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (через Ел. суд)

3- відповідачу-1 ГУ ДФС у Жит. обл. на ел. пошту: , код 39459195

4- відповідачу-2 (через Ел. суд)