ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. Справа № 910/1634/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 (повний текст рішення складено та підписано 23.04.2024) (суддя Гулевець О.В.)

у справі № 910/1634/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Тетерівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002"

про стягнення 400 209,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог та заперечень проти них

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Тетерівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (відповідач) про стягнення 400 209,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2428-3 від 09.03.2023 (далі - Договір).

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги, разом із тим, просив розстрочити погашення заборгованості за Договором до 31.12.2024.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Тетерівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" заборгованість у сумі 400 209,00 грн та судовий збір у сумі 6003,13 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із того, що матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за Договором у сумі 400 209,00 грн, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано.

Крім того, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, оскільки відповідач жодними доказами не підтвердив існування виняткових обставин, які б могли стати підставою для розстрочки судового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/1634/24 від 23.04.2024 в частині розстрочки його виконання; ухвалити нове рішення, розстрочивши виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/1634/24 до 31.12.2024.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, місцевим господарським судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи в частині відмови у задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення.

Окрім того, відповідач повністю погоджується з вимогою про стягнення основного боргу в сумі 400 209,00 грн, проте просить взяти до уваги тяжкий фінансовий стан.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.08.2024 о 10:20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24; відкладено розгляд апеляційної скарги на 17.09.2024 о 11:00.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, відповідачем подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про зменшення стягнення судового збору з відповідача до 3 001,57 грн та проведення розгляду справи № 910/1634/24 без участі відповідача та його представника.

Явка учасників справи

У судове засідання 17.09.2024 представники сторін не з`явились.

Усі учасники справи були належним чином повідомлені судом про дату, час і місце судового засідання.

Станом на час судового засідання 17.09.2024 клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує клопотання відповідача про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваних судових актів в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

09.03.2023 між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Тетерівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2428-3 від 09.03.2023 (Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору за результатами аукціону з продажу необробленої деревини на підставі укладеної біржової угоди, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти необроблену деревину, реалізовану під час такого аукціону, яка відповідає умовам даного Договору (далі - товар), і оплатити його вартість відповідно до умов, визначених розділом 4 даного Договору: круглі лісоматеріали сосна/с об`ємом 300 куб.м, ціна за 1 куб.м з ПДВ - 1 620,00 грн, загальною вартістю 486 000,00 грн; круглі лісоматеріали сосна/с 15-19, діаметром D1b (15-19), довжиною 4-4, об`ємом 250 куб.м, ціна за 1 куб.м. з ПДВ - 1 590,00 грн, загальною вартістю 397 500,00 грн; круглі лісоматеріали сосна/с 20-24, діаметром D2а (20-24), довжиною 4-4, об`ємом 50 куб.м, ціна за 1 куб.м з ПДВ - 1 770,00 грн, загальною вартістю 88 500,00 грн.

Право власності на товар за цим Договором переходить до покупця з моменту виконання умов поставки відповідно до цього Договору (п. 1.4 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору термін поставки згідно із цим Договором: до 31.03.2023.

Відповідно до п. 3.2 Договору поставка товару за даним Договором здійснюється на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця)/ EXW (верхній склад продавця) окремими частинами (партіями товару) відповідно до графіка поставки за формою, наведеною у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Графік поставки погоджується та підписується сторонами за формою, наведеною у Додатку № 1, протягом 5 робочих днів з дня укладення даного Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що загальна вартість товару, що є предметом даного Договору, встановлена в національній валюті Україні - гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва № 2484/160323/32041844/2 від 09.03.2023 про результати аукціону з продажу необробленої деревини та складає 486 000,00 грн з ПДВ. Зміна вартості товару не допускається, за винятком випадків, коли сторони погодили зміну умов поставки товару у порядку, визначеному п. 3.3, 3.4 даного Договору.

Біржа перераховує продавцю суму гарантійного внеску (за вирахуванням суми комісійного збору біржі), перераховану покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні з продажу необробленої деревини, в рахунок часткової оплати за придбаний на аукціоні товару у порядку та в строки, визначені регламентом (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору рахунок на оплату кожної партії товару направляється продавцем покупцю у строк та в порядку, що визначені підп. 3.6.1 та 3.6.2 та п. 3.7 даного Договору, з урахуванням підписаного сторонами графіка поставки.

За умовами п. 4.4 Договору покупець зобов`язаний протягом 5 банківських днів після отримання рахунку на оплату партії товару здійснити оплату (на умовах 100 % передоплати) вартості кожної партії товару виключно у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця у розмірі, визначеному продавцем в рахунку, з урахуванням умов, встановлених п. 4.2 Договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з п. 4.6 Договору.

У випадку поставки партії товару на умовах DAP у погоджене сторонами місце призначення (доставки), покупець зобов`язаний додатково сплатити продавцю документально підтверджену вартість послуг з перевезення партії товару, вартість пакувальних реквізитів, карантинних та радіологічних сертифікатів тощо.

У випадку поставки партії товару на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця) у погоджений сторонами залізничний термінал із завантаженням на залізничні вагони, покупець зобов`язаний додатково сплатити продавцю документально підтверджену вартість послуг з перевезення партії товару до місця відвантаження та вартість послуг із завантаження на залізничні вагони.

Відповідно до п. 4.5 Договору у випадку ненадходження коштів на рахунок продавця протягом 5 банківських днів після направлення продавцем рахунку для оплати партії товару, продавець має право реалізувати таку партію товару на свій розсуд або відмовитись від даного Договору, при цьому сума гарантійного внеску продавцем не повертається, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з п. 4.6 Договору. Про прийняте рішення продавець повідомляє покупця в письмовому вигляді у формі листа на офіційну адресу електронної пошти останнього, вказану у розділі 11 даного Договору.

Покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару у випадку прийняття продавцем рішення про продаж такої партії товару іншій особі, ніж покупець.

Згідно з п. 4.6 Договору сторони можуть домовитись про здійснення покупцем оплати партії товару після поставки, але в строк не більше, ніж 10 банківських днів з моменту поставки відповідної партії товару. Зміна умов оплати допускається лише шляхом укладення сторонами додаткової угоди до даного Договору.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що приймання-передача партії товару здійснюється:

- за умовами FCA (нижній/проміжний склад продавця)/ EXW (верхній склад продавця). У випадку внесення змін до цього Договору прийом-передача партії товару можливі за умовами DAP - у погоджене сторонами місце призначення (доставки) та за умовами FCA (нижній/проміжний склад продавця) - у погоджений сторонами залізничний термін із завантаження на залізничні вагони;

- за якістю відповідно до п. 2.1 цього Договору;

- за кількістю відповідно до товарно-транспортних чи залізничних накладних та специфікацій до них за підписом уповноваженої особи та печаткою продавця.

Відповідно п. 5.3 Договору датою передачі партії товару продавцем та приймання партії товару покупцем (датою поставки) вважається дата товарно-транспортної (залізничної) накладної.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами в електронній торговій системі біржі шляхом використання електронних підписів представників сторін. Підписання цього Договору сторонами в паперовому вигляді не вимагається та не є обов`язковою умовою для набрання чинності даним Договором. Даний Договір діє до 31.03.2023. Закінчення строку даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного Договору (пункти 10.1-10.3 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторони погодили графік поставки товару.

10.03.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою сторони погодили, що поставка товару за цим Договором здійснюється згідно з графіком поставок (подекадно), який є невід`ємною частиною Договору та за домовленістю сторін достроково, на умовах проміжний-склад продавця (Додаток № 1).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу лісопродукцію в кількості 355,221 метрів кубічних на загальну суму 569 729,34 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними: ТТН-ліс ЮЖГ № 800148 від 13.03.2023, ТТН-ліс ЮЖГ № 800151 від 13.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 740059 від 15.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 750085 від 15.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 740064 від 16.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 740067 від 16.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 740074 від 20.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 750100 від 20.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 740078 від 21.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ №750103 від 21.03.2023, ТТН-ліс ЮЖВ №830223 від 31.05.2023, ТТН-ліс ЮЖВ № 830224 від 31.03.2023, ТТН-ліс ЮЖБ № 740099 від 31.03.2023.

В обґрунтування заявленого позову позивач послався на те, що відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором оплату отриманого товару здійснив частково у сумі 169 520,34 грн, у зв`язку із чим заборгованість відповідача за Договором становить 400 209,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24 в частині висновків суду по суті позовних вимог сторонами не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" оскаржує рішення місцевого господарського суду у цій справі лише в частині розстрочки його виконання. Апеляційний перегляд здійснюється в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 917/138/16 зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Тобто, підставою для розстрочення виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Також колегія суддів зазначає, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони";

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, в цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обов`язково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2004 у справі "Жовнер проти України" (заява № 56848/00) зазначено, що стаття 1 Першого Протоколу вимагає, перш за все і особливо, щоб втручання державної влади у використання права на майно було законним. Суду належить з`ясувати, чи дотримується справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і вимогами основних прав громадян. Пошук подібної рівноваги повністю віддзеркалюється в структурі статті 1, отже, і в другому абзаці: повинно існувати пропорційно обґрунтоване співвідношення між зазначеною метою і засобами, що використовуються. Контролюючи виконання цієї вимоги, Суд визнає за державою певну свободу розсуду як для вибору способів впровадження, так і для вирішення, чи є їх наслідки виправданими та відповідають загальному інтересу у спробі досягти зазначеної мети закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що перебуває у скрутному фінансовому становищі внаслідок військової агресії російської федерації проти Україні, послався на тяжкий стан по реалізації його продукції як на місцевому ринку, так і за кордоном, на те, що деревообробний сектор через війну зазнав кризи, яка поступово знищувала деревообробну галузь. Також відповідач послався на те, що Товариство має загальну заборгованість понад 46 млн. грн перед бюджетом, державними підприємствами, банком та іншими постачальниками.

Як встановлено місцевим господарським судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач не підтвердив належними доказами існування виняткових обставин, які б могли стати підставою для розстрочки судового рішення. Натомість самі лише твердження відповідача про скрутне матеріальне становище без відповідної доказової бази не можуть бути покладені в основу висновку про необхідність розстрочки рішення суду.

При цьому скрутне фінансове становище чи невиконання контрагентами своїх зобов`язань перед боржником не є безумовними підставами для розстрочення виконання рішення суду.

Водночас судом першої інстанції слушно враховано, що сторонами укладено Договір 09.03.2023, тобто під час обставин, на які послався відповідач у відзиві на позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції правомірно відмовлено відповідачу у розстрочці виконання рішення, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій частині.

Щодо розподілу судових витрат у суді першої інстанції слід зазначити таке.

У ч. 1 та 3 ст. 12 ГПК України зазначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом ч. 2 ст. 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, у тому числі, зазначається: за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа; дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 було відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Колегією суддів встановлено, що в суді першої інстанції відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті (у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 18.03.2024), а відтак відповідачем реалізовано його право на визнання позову, яке передбачене п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України. У зв`язку із чим необхідно здійснити розподіл судових витрат.

Положення ст. 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому у ч. 1 ст. 130 ГПК України вказано, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні норми містяться у ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 237 ГПК України до питань, що суд вирішує при ухваленні судового рішення, належить, зокрема, питання розподілу судових витрат.

Отже, системний аналіз положень ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 129, п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому з аналізу цих норм убачається, що відсутня умова повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, саме за заявою чи клопотанням учасника справи: як-то позивача чи відповідача.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, у даному випадку мають застосовуватися положення ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи, що відповідачем визнано позов у розмірі 400 209,00 грн, і судовий збір із вказаної вимоги складав 6 003,13 грн, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 50 % судового збору від цієї суми, що складає 3 001,56 грн. Решта суми сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви - в розмірі 3 001,57 грн, підлягає стягненню на його користь із відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Разом із тим, на підставі встановлених обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судового збору. В іншій частині рішення належить залишити без змін.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24 в частині розподілу судового збору - змінити.

3. Викласти другий абзац резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24 в такій редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" (04073, місто Київ, вулиця Рилєєва, будинок 12а, ідентифікаційний код 32041844) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9а, ідентифікаційний код 44768034) в особі філії "Тетерівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (07820, Київська обл., Бучанський р-н, смт Пісківка, вул. Привокзальна, 36, ідентифікаційний код 45078700) заборгованість у сумі 400 209 (чотириста тисяч двісті дев`ять) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 3 001 (три тисячі одна) грн 57 коп.".

4. Доповнити резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24 абзацом такого змісту:

"Повернути Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9а, ідентифікаційний код 44768034) в особі філії "Тетерівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (07820, Київська обл., Бучанський р-н, смт Пісківка, вул. Привокзальна, 36, ідентифікаційний код 45078700) з Державного бюджету України 3 001 (три тисячі одну) грн 56 коп. судового збору за подання позовної заяви, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 2426 від 07.02.2024.".

5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1634/24 залишити без змін.

6. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

7. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано - 02.10.2024.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська