ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/647/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМУЛА"

до Фізичної особи-підприємця Коритька Олега Григоровича

про стягнення 34 517,83 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМУЛА" звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Коритько Олега Григоровича 34517,83 грн., з яких: 19595,75 грн. боргу, 4252,15 грн. пені, 9797,88 грн. штрафу, 357,07 грн. 3% річних, 514,98 грн. інфляційних.

Ухвалою від 13.06.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.08.2024р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМУЛА" залишено без руху.

27.08.2024р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.08.2024р. продовжено розгляд справи.

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання договору поставки товару №8Ж-01/22 (з відстрочкою платежу) від 05.01.2022р. позивач поставив відповідачу товар (акумулятори для транспортних засобів та антифриз) на суму 19595,75 грн.

Однак, у погоджені сторонами у договорі строки відповідач не здійснив оплату за товар.

Вимога позивача від 13.05.2024р. про сплату заборгованості була залишена відповідачем без відповіді.

За прострочення виконання зобов`язання, позивач на підставі ст.625 ЦК України та п.7.2 договору нарахував до стягнення з відповідача 4252,15 грн. пені, 9797,88 грн. штрафу, 357,07 грн. 3% річних, 514,98 грн. інфляційних.

Відповідач, в порядку статей 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Копія ухвали суду від 28.08.2024р. вручена відповідачу 04.09.2024р.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Формула" (постачальник) та Фізичною особою- підприємцем Коритько Олегом Григоровичем (покупець) було укладено договір поставки товару № 8Ж-01/22 (з відстрочкою платежу), згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити оплату його вартості на умовах даного договору (а.с.8-12).

Відповідно до п.2.1 договору найменування, асортимент, марка товару, одиниця виміру, кількість та ціна за одиницю товару, вказуються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 3.3. договору, оплата товару покупцем проводиться в національній валюті України, на умовах відстрочки платежу 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту поставки товару, на підставі видаткових накладних, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

Згідно п.7.2. договору при простроченні оплати товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням пені, нарахованої на суму заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення платежу, за кожен день прострочення від суми заборгованості, без обмеження строків її нарахування, а також штраф:

- у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми поставленого, але неоплаченого товару, у випадку прострочення оплати коштів за поставлений товар більше ніж на 10 днів;

- у розмірі 40 (сорока) відсотків від суми поставленого, але неоплаченого товару, у випадку прострочення оплати коштів за поставлений товар більше ніж на 20 днів;

- у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від суми поставленого, але неоплаченого товару; у випадку прострочення оплати коштів за поставлений товар більше ніж на 30 днів.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 19595,75 грн., згідно видаткових накладних (а.с.13, 14):

- № 10120103 від 12.10.2023р. на суму 13419,75 грн.;

- № 10190147 від 19.10.2023 р. на суму 6176,00 грн.

Відповідач отриманий товар у встановлені строки не оплатив.

17.05.2024р. позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості в сумі 19595,75 грн. та акт звіряння взаєморозрахунків для підписання (а.с.15-27). Вказана вимога залишена без відповіді.

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМУЛА" звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Коритько Олега Григоровича 34517,83 грн., з яких: 19595,75 грн. боргу, 4252,15 грн. пені, 9797,88 грн. штрафу, 357,07 грн. 3% річних, 514,98 грн. інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №8Ж-01/22 від 05.01.2022р.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт поставки позивачем відповідачу товару на суму 19595,75 грн. підтверджено видатковими накладними.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 3.3. договору, оплата товару мала бути здійснена покупцем з відстрочкою платежу на 14 календарних днів з моменту поставки товару.

Відстрочка платежу - це форма оплати, при якій покупець отримує можливість розрахуватись з продавцем через певний проміжок часу після отримання товару.

Виходячи з наведеного, товар, отриманий за видатковою накладною №10120103 від 12.10.2023р. на суму 13419,75 грн., мав бути оплачений 27.10.2023р., за видатковою накладною №10190147 від 19.10.2023 р. на суму 6176,00 грн. - 03.11.2023р.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар покладено на відповідача, однак останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 19595,75 грн. вартості поставленого товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені, штрафу, інфляційних та річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору сторони погодили відповідальність, яка настає при простроченні оплати товару, у вигляді сплати пені та штрафу.

З розрахунку позивача вбачається, що він нарахував до стягнення з відповідача 4252,15 грн. пені та 9797,88 грн. 50% штрафу.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що позивачем по обох видаткових накладних невірно визначено дату виникнення заборгованості.

Як вже вказувалось, відповідач мав здійснити оплату 27.10.2023р. та 03.11.2023р., тобто прострочення виникає відповідно з 28.10.2023р. (видаткова накладна №10120103 від 12.10.2023р.) та 04.11.2023р. (видаткова накладна №10120103 від 12.10.2023р.).

Здійснивши власний розрахунок пені, суд встановив, що її розмір на заборгованість по видатковій накладній №10120103 за період з 28.10.2023р. по 07.06.2024р. становить 2438,51 грн., по накладній №10190147 за період з 04.11.2023р. по 07.06.2024р. - 1084,34 грн., всього - 3522,85 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

В стягненні 729,30 грн. пені суд відмовляє, в зв`язку безпідставністю її нарахування.

Нарахування 9797,88 грн. штрафу проведено позивачем у відповідності з вимогами законодавства та умовами договору, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахована сума інфляційних в розмірі 514,98 грн. є меншою, ніж обчислено судом виходячи з вихідних даних позивача, а тому стягненню підлягає саме визначена позивачем сума.

Щодо нарахування 3% річних, суд вказує, що позивачем допущено аналогічні помилки щодо визначення початку періоду прострочення, як і при обчисленні розміру пені.

За розрахунком суду, правомірним буде розмір 3% річних - 356,52 грн., який і підлягає стягненню з відповідача.

В стягненні 0,55 грн. 3% річних суд відмовляє.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 33787,98 грн., з яких: 19595,75 грн. боргу, 3522,85 грн. пені, 9797,88 грн. штрафу, 356,52 грн. 3% річних, 514,98 грн. інфляційних.

В частині стягнення 0,55 грн. 3% річних та 729,30 грн. пені суд відмовляє в задоволенні позову.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в розмірі 33787,98 грн., у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 2963,97 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коритько Олега Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМУЛА" (08134, Київська обл., Бучанський рн., м.Вишневе, вул.Вишнева, 36, 1, ):

- 19595,75 грн. боргу;

- 3522,85 грн. пені;

- 9797,88 грн. штрафу;

- 356,52 грн. 3% річних;

- 514,98 грн. інфляційних;

- 2963,97 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено: 04.10.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з повід., РНОКПП )