Справа № 909/69/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., за участю секретаря судового засідання Попович Л.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ліквідатора Демчана О.І. як представника ПАТ "ІФАЗ" на рішення та протиправні дії заступника начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Б.Ю. у справі про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод"

учасники не з"явились

в с т а н о в и в :

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліваро" про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод". Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 по справі №909/69/22 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (76014, Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.Євгена Коновальця, буд. 229; код 00218271) відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №№1732 від 11.11.2015).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 продовжено строк ліквідаційної процедури ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" та повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. на 3 місяця до 14.01.2025 включно.

20.09.2024 до суду надійшла скарга ліквідатора Демчана О.І. як представника ПАТ "ІФАЗ" на рішення та протиправні дії заступника начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Б.Ю.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2024 скаргу призначено до розгляду на 08.10.2024.

Представник скаржника (позивача) подав клопотання про розгляд заяву за його відсутності.

В судове засідання 08.10.2024 представник виконавчої служби не прибув, причин неприбуття не повідомив .

Відповідно до ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Враховуючи визначений законом порядок розгляду скарги, а також належне повідомлення державного виконавця про дату, час і місце розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Розглянувши скаргу суд зазначає наступне.

В разі оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, які стосуються виконання судового рішення, ухваленого у спорі за участю боржника в межах справи про банкрутство відповідно до приписів статті 7 КУзПБ, така скарга (заява, позов) підлягає розгляду судом, який розглянув справу в майновому спорі чи іншому спорі з вимогами до боржника як суд першої інстанції (стаття 340 ГПК України), тобто судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, навіть за умови, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень згідно з абзацом четвертим частини другої цієї норми.

За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута. Приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження.

Відтак, належним представником ПрАТ «ІФАЗ» починаючи з 04.04.2023 значиться ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий Демчан О.І., який виконує повноваження керівника банкрута.

В ході виконання повноважень ліквідатора ПрАТ «ІФАЗ» останнім встановлено, що заступником начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничним Б.Я., в порушення імперативних вимог приписів п. З ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, державним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом, відкрито наступні виконавчі провадження:

- НОМЕР_6 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 );

- НОМЕР_7 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 );

- НОМЕР_8 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 );

- НОМЕР_9 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 );

- НОМЕР_10 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 );

- НОМЕР_11 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 );

- НОМЕР_12 від 10.09.2024 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 );

- НОМЕР_13 від 19.09.2023 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

17.09.2024 на поштову адресу ліквідатора ПрАТ «ІФАЗ» надійшла вимога державного виконавця Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Б.Я. від 10.09.2024 №212 879, з якої вбачається, що на виконані у відділу перебувають виконавчі провадження, про стягнення виконавчого збору, виділені в окремі провадження у зв`язку із стягненням заборгованості на користь стягувачів.

Набуття права на стягнення суми виконавчого збору закон пов`язує із винесенням постанови про стягнення виконавчого збору, за умови, що така постанова не була скасована, а розмір що має бути відрахована під час розподілу стягнутих коштів на виконавчий збір обмежує 10%, прямо пропорційно до суми, фактично стягнутої з боржника. Тобто умовами фактичного стягнення виконавчого збору є:

1) здійснення державним виконавцем примусового виконання рішення у виконавчому провадженні;

2) фактичне повне чи часткове виконання виконавчого документу.

Отже, право вимоги органу державної виконавчої служби до боржника у справі про банкрутство на суму виконавчого збору виникає у розмірі 10% фактично стягнутої суми за відповідним виконавчим документом або у визначеному постановою державного виконавця розмірі за умови виконання (повного/часткового) рішення немайнового характеру.

Виконавчі провадження, по яким стягувачами є: ОСОБА_1 (стягнення коштів), ОСОБА_6 (зобов"язання повернути трудову книжку), ОСОБА_1 (стягнення коштів) ОСОБА_2 (стягнення коштів), ОСОБА_3 (стягнення коштів), ОСОБА_7 (стягнення коштів), ОСОБА_4 , (стягнення коштів), ОСОБА_8 (стягнення коштів) є завершені у зв`язку із стягненням коштів/закінченням немайнового виконавчого провадження із ПрАТ «ІФАЗ».

У зв`язку із вищевикладеним, державний виконавець Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничний Б.Я. просить ліквідатора вжити заходів, щодо сплати виконавчого збору, згідно виконавчих проваджень про стягнення з ПрАТ «ІФАЗ» виконавчого збору.

Як вбачається із матеріалів справи, ліквідатором вживаються усі можливі заходи, які спрямовані на погашення кредиторської заборгованості ПрАТ «ІФАЗ», в тому числі перед колишніми працівниками боржника, яка складається з заборгованості по заробітній платі. Водночас, ліквідатором повністю погашено вимоги по заробітній платі, окрім інших, наступних кредиторів: ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (код НОМЕР_4 ) та ОСОБА_4 (код НОМЕР_5 ).

Тобто, вимоги стягувачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) у згаданих вище виконавчих провадженнях, які одночасно значаться кредиторами у справі №909/69/22 про банкрутство ПрАТ «ІФАЗ» були задоволені в межах справи про банкрутство та виключно за результатами вжитих ліквідатором дій під час ліквідаційної процедури ПрАТ «ІФАЗ», а не межах виконавчих проваджень за результатами вжитих державним виконавцем дій, що спрямовані на стягнення з боржника на користь стягувачів сум визначених у виконавчих документах.

Отже, встановивши відсутність доказів того, що виконавчі провадження завершені, у зв`язку із їх повним виконанням саме державним виконавцем, а також, що суми визначені у виконавчих документах були стягнуті державним виконавцем в межах згаданих вище виконавчих проваджень, суд зазначає, що у ПрАТ «ІФАЗ» не виникли грошові зобов`язання в розумінні ст. 1 КУзПБ щодо сплати виконавчого збору на користь Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області ЗМУ МЮ. Питання фактичного стягнення виконавчого збору залежить від фактичної стягнутої державним виконавцем суми, а не від суми, зазначеної у виконавчому документі (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.06.2021 по справі№910/11384/20).

Відповідно до п. З частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом.

Як вже зазначалось вище, постановою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 по справі №909/69/22 визнано банкрутом ПрАТ «ІФАЗ» та відкрито його ліквідаційну процедуру, а вищезгадані виконавчі документи, на підставі яких було відкрито виконавчі провадження, були пред`явлені органу ДВС до виконання вже після визнання боржника банкрутом.

Приписами ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; веде реєстр вимог кредиторів; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, за результатом аналізу приписів норм Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що продаж майна банкрута та задоволення вимог кредиторів допускається лише в межах справи про банкрутство.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10.06.2.2024 у справі № 918/454/18, що є подібною до даних правовідносин містяться наступні висновки:

« 25. Статтею 1 КУзПБ передбачено, що ліквідатор - це арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

26. Згідно з частиною першою статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

27. При цьому за змістом частини першої статті 59 КУзПБз дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

28. Це означає, що з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку арешти чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

29. Існування не скасованих арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом обов`язків.

30. Зняття заборон та арештів із майна боржника є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих та правоохоронних органів.

31. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 10/Б-5022/1359/2011, в якій зокрема зазначено, що за загальним правилом зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку Закону про банкрутство є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих, правоохоронних органів та не потребує подальшого винесення окремих судових рішень, а також; сплати додаткових коштів, однак, якщо посадова особа ухиляється від виконання постанови суду про визнання боржника банкрутом, зацікавлена особа вправі звернутися до суду з відповідною заявою (клопотанням, скаргою). Розгляд такої заяви судом відбувається виключно в межах справи про банкрутство. При цьому винесення судом окремого судового рішення про звільнення майна боржника від обтяжень лише конкретизує обов^язок осіб, визначений Законом про банкрутство, та може бути підставою для відповідальності цих осіб за невиконання рішення суду у встановленому порядку.

33. Колегія суддів акцентує, що подібна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі №910/6355/20. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: "Згідно із частиною першою статті 59 КУзПБ (частиною першою статті 38 Закону про банкрутство в редакції Закону № 4212-VI) з дня ухвалення господарський судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження його майном. Накладення нових арештів або інших обмежень гцодо розпорядоісення майном банкрута не допускається".

34. Аналіз наведених вище норм та правових позицій Верховного Суду гцодо застосування статті 59 КУзПБ, дає підстави для висновку, що накладене обтяження на майно банкрута є перешкодою (обмеженням) у здійсненні ліквідатором ліквідаційних заходів щодо банкрута, а саме: виявлення майна банкрута, включення такого майна до ліквідаційної маси, його оцінки та реалізації, одержання та накопичення коштів на ліквідаційному рахунку та послідуючим проведенням задоволення вимог кредиторів у порядку, визначеному КУзПБ.

35. Відтак, під час здійснення ліквідатором покладених на нього обов"язків щодо задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, майнові активи боржника, визнаного банкрутом, мають бути вільними від будь-яких обмежень щодо розпорядження ними, оскільки одним із завдань ліквідаційної процедури є продаж майна боржника, у тому чисті і заставного, з метою задоволення визнаних вимог кредиторів.»

Таким чином., накладення будь-яких обтяжень на майно банкрута, так само як і відкриття виконавчих проваджень, здійснення будь-яких виконавчих дій по відношенню до банкрута заборонено Законом.

В той же час, 10.09.2024 заступником начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничним Богданом Ярославовичем, всупереч нормам п. З ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, відкрито виконавчі провадження НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 про стягнення з ПрАТ «ІФАЗ» грошових коштів (виконавчих зборів в межах ВП НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21) на користь Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 7 розділу XI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, у разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Приписами п. З, 11 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 визначено, що реєстраторами системи є відповідальні особи органу державної виконавчої служби; державні виконавці органів державної виконавчої служби; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники. За достовірність внесеної до Системи інформації відповідають реєстратори.

Таким чином, у разі скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023, також підлягають вилученню відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, а саме, записи, які внесені в межах ВП НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13.

Вимоги про скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження є похідними від основної вимоги про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, а відтак, у разі скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, також підлягають скасуванню згадані постанови, оскільки останні були винесені передчасно без урахування всіх обставин, що мають значення для їх винесення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 по справі М910/7310/20 щодо повноважень судів на скасування рішень органів державної виконавчої служби / приватних виконавців прийшла до наступних висновків:

« 8.36. Враховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків КГС ВС про застосування частини другої статті 343 ГПК України, викладених у постановах від 21.05.2021 у справі № 905/64/15, від 25.06.2021 у справі № 905/2214/14-908/5734/14, від 25.06.2021 у справі № 25/7, від 30.06.2021 у справі № 905/2190/14, від 15.07.2021 у справі № 924/408/19, від 24.11.2021 у справі № 908/3994/14, від 11.04.2022 у справі № 916/3143/19 та від 04.08.2022 у справі № 910/11419/20, а також висновків КЦС ВС про застосування аналогічних положень частини другої статті 451 ЦПК України, викладених у постанові від 23.02.2022 у справі № 1005/7141/2012, про те. що суд не наділений повноваженнями на скасування рішень органів державної виконавчої служби / приватних виконавців.

8.37. Із цих же мотивів Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи Товариства, викладені у підпункті 5.1.1 цієї постанови, про те, що вимоги ОСББ не відповідають способу захисту, який передбачений частиною другою статті 343 ГПК України, а суд не наділений повноваженнями на скасування Постанови.

8.38. З огляду на викладене ВП ВС вважає, що суд першої інстанції дійшов загалом обгрунтованого висновку про необхідність задоволення Скарги і скасування Постанови. Натомість суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та помилково виходив з того, що суд не наділений відповідними повноваженнями.»

Статтею 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що дії заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Б.Я. щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження є протиправними, а відповідні постанови неправомірними .

При розгляді даної скарги, господарський суд враховує норми ч. 2 ст. 343 ГПК України, де визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час, суд звертає увагу виконавчої служби про необхідність своєчасного приведення даних Єдиного державного реєстру боржників у відповідність до вимог законодавства та фактичних обставин.

Враховуючи встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає вимоги скаржника, викладені у скарзі від 20.09.2024 року на дії державного виконавця, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 345 ГПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст. 232-235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу скаргу ліквідатора Демчана О.І. як представника ПАТ "ІФАЗ" на рішення та протиправні дії заступника начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Б.Ю. задовольнити.

2. Визнати незаконними дії заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича у виконавчих провадженнях НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 щодо примусового виконання постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ), які полягають у винесені постанов про відкриття виконавчих проваджень НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 з примусового виконання виконавчих документів - постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

3. Скасувати постанови заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича про відкриття виконавчих проваджень НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 з примусового виконання виконавчих документів - постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

4. Визнати незаконними дії заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича у виконавчих провадженнях НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 щодо примусового виконання постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ), які полягають у винесені постанов про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 з примусового виконання виконавчих документів - постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

5. Скасувати постанови заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 в порядку примусового виконання виконавчих документів - постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

6. Визнати незаконними дії заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича у виконавчих провадженнях НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 щодо примусового виконання постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ), які полягають у винесені постанов про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 з примусового виконання виконавчих документів - постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

7. Скасувати постанови заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023 в порядку примусового виконання виконавчих документів - постанов про стягнення виконавчих зборів від 18.04.2022 НОМЕР_14 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.04.2022 НОМЕР_15 (стягувач ОСОБА_2 ), від 24.06.2022 НОМЕР_16 (стягувач ОСОБА_3 ), від 20.04.2022 НОМЕР_17 (стягувач ОСОБА_3 ), від 09.09.2024 НОМЕР_18 (стягувач ОСОБА_4 ), від 31.12.2021 НОМЕР_19 (стягувач ОСОБА_1 ), від 13.01.2022 НОМЕР_20 (стягувач ОСОБА_5 ) та від 20.07.2023 НОМЕР_21 (стягувач ОСОБА_6 ).

8. Зобов`язати заступника начальника Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича усунути порушення (поновити порушене право заявника) та вилучити відомості про боржника - ПрАТ «ІФАЗ» (код 00218271) з Єдиного реєстру боржників, а саме, записи, які внесений в межах виконавчих проваджень НОМЕР_6 від 10.09.2024, НОМЕР_7 від 10.09.2024, НОМЕР_8 від 10.09.2024, НОМЕР_9 від 10.09.2024, НОМЕР_10 від 10.09.2024, НОМЕР_11 від 10.09.2024, НОМЕР_12 від 10.09.2024 та НОМЕР_13 від 19.09.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 08.10.2025

Суддя Шкіндер П.А.