ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/544/24

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Комісарчук Д-М.О.

розглянувши справу № 911/544/24

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Металком плюс, м. Біла Церква Київської області

про стягнення 666 045,22 грн

Представники:

від позивача: Пономарь С.Г., довіреність № 9992-К-О від 08.07.2024

від відповідача: Новіков Ю.О., керівник, витяг з ЄДР

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металком плюс (далі-відповідач) про стяггення 666 045,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про неналежне виконання відповідачем умов Договору № Т-0149823 від 18.09.2023 щодо своєчасної поставки товару та виконання робіт з монтажу такого товару. У зв`язку з чим, позивач скористався своїм правом на розірвання договору та вимагав від відповідача повернення суми передоплати. Однак, вимога позивача щодо повернення передоплати залишена відповідачем не виконаною, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення передоплати в сумі 611 050,69 грн, нарахованих пені в розмірі 11 348,08 та штрафу в розмірі 43 646,48 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2024 відкрито провадження у справі № 911/544/24 за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначений в підготовчому засідання на 03.04.2024.

Ухвалою суду від 03.04.2024 підготовче засідання було відкладено на 24.04.2024.

Ухвалою суду від 24.04.2024 підготовче засідання було відкладено на 08.05.2024.

Ухвалою суду від 08.05.2024 закрито підготовче провадження у справі № 911/544/24 та призначено її до розгляду по суті на 05.06.2024.

В судовому засіданні 05.06.2024 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 24.06.2024.

Ухвалою суду від 24.06.2024 розгляд справи по суті відкладений на 14.08.2024.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача усно заперечував проти позову, проте письмового відзиву на позов до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 між Акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металком плюс (відповідач, постачальник) був укладений Договір поставки та виконання робіт № Т-0149823 (підписаний в електронному вигляді з проставлянням кваліфікованого електронного підпису), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцеві у власність товар, а також власними силами та зі своїх матеріалів виконати роботу, пов`язану з монтажем/демонтажем/перевіркою/налаштуванням товару, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар та виконану роботу.

Характеристика та опис товару, вид та місце робіт, ціна та порядок оплати товару та робіт, строки виконання та поставки зазначаються у додатках до договору (п. 1.2 договору).

Поставка товару та виконання робіт здійснюється силами і за рахунок постачальника, якщо інше не вказано в додатках, на умовах, у спосіб та строки, зазначені у додатках (п. 3.1 договору). Приймання товару за якістю проводиться відповідно до стандартів, технічних умов, інших обов`язкових для сторін правил (п. 3.3 договору). Приймання по кількості асортименту, упаковці, маркуванню товару, здійснюється в момент передання товару; по якості, зовнішнім дефектам здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту приймання товару та робіт; по скритим недолікам - протягом строку придатності товару/гарантійного строку (п. 3.4 договору).

При виявленні невідповідності фактичної кількості поставленого товару, а так само при виявленні невідповідності показників якості встановленим вимогам, покупець повідомляє про це постачальника, представник якого повинен прибути для складання відповідного акту протягом 3 днів з моменту отримання повідомлення. Покупець складає відповідний акт, який підписується уповноваженим представником сторін. У разі відмови постачальника від підписання відповідного акту або не прибуття у встановлені строки, покупець має право підписати його самостійно або з залученням представника незацікавленої сторони, при цьому акт буде мати юридичну силу (п. 3.5 договору).

Умовами п. 3.6 договору визначено, що якщо під час приймання товару буде встановлено невідповідність якості або кількості товару, покупець має право на власний розсуд: вимагати поставки недопоставленого товару або відмовитись від подальшого отримання товару, який не був поставлений та вимагати повернення грошових коштів в розмірі вартості недопоставленого товару; замінити неякісний товар; повернути неякісний товару, при цьому постачальник має повернути кошти, якщо такий товар був оплачений; відмовитись від всієї партії товару, при цьому постачальник має повернути кошти, якщо такий товар був оплачений. У цьому випадку постачальник зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дати отримання вимоги покупця за свій рахунок провести відповідні дії з поставки, заміни або повернення товару та повернення грошових коштів.

Відповідно до п. 4.1 договору ціна договору складається із вартості всіх партій товару та вартості всіх робіт, які були виконані.

Прийняття товару оформлюється актом приймання-передачі товару та/або видатковою накладною (п. 6.1 договору).

Умовами п. 10.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонам. Строк дії договору становить 1 рік, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 10.2 договору визначено, що покупець має право в однострунному порядку розірвати договір шляхом направлення постачальнику письмового повідомлення. Датою розірвання договору в такому випадку вважається дата відправлення покупцем відповідного повідомлення про розірвання. В цьому разі у покупця не виникає обов`язок сплатити за непоставлений товар та/або невиконанні роботи, а попередня оплата, у разі її наявності, має бути повернута постачальником протягом 10 банківських днів з моменту відправлення покупцем повідомлення про розірвання.

Підписання договору, додатків до нього може проводитись в електронному вигляді з проставленням кваліфікованого електронного підпису сторін за допомогою сервісу Paperrless на сайті http:// paperrless.com.ua (п. 11.1 договору).

Між Акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металком плюс була підписана Специфікація до Договору поставки та виконання робіт № Т-0149823, за якою сторони погодили поставку та монтаж відповідачем броньових касових кабін згідно Специфікації та Технічного завдання, за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Озерна, 90; м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158.

Загальна вартість договору - 872 929,56 грн, в т.ч. ПДВ - 145 488,26 грн. Ціна роботи включає відшкодування витрат постачальника та плату за виконану ним роботу. Вартість предмета закупівлі включає вартість упаковки, маркування, транспортні та інші витрати, пов`язані з постачанням товару, з урахуванням положень Інкотермс.

Умовами п. 4.1 специфікації визначено, що оплата товару здійснюється покупцем у розмірі 70 % від вартості договору впродовж 5 банківських днів після надсилання підряднику заявки на виготовлення на підставі рахунку, після укладення договору. Остаточний розрахунок у розмірі 30 % від вартості здійснюється протягом 20 банківських днів після дати підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт.

Постачальник зобов`язується повернути покупцю перераховану передоплату у разі поставки товару в неповному обсязі або поставки товару в необумовлений термін (п. 4.2 специфікації).

Датою переходу права власності на товар до покупця є дата підписання уповноваженими сторонами акту прийому-передачі товару або акту виконаних робіт (п. 4.4 специфікації).

Термін виконання робіт - 21 календарний день від дата надання листа замовника про готовність місця встановлення.

Так, позивачем на адресу відповідача був направлений лист-заявка на замовлення броньованих касових кабін, в якому позивач просив прийняти замовлення на виготовлення та монтаж броньованих касових кабін, зазначав про те, що станом на 25.09.2023 місце встановлення броньованих касових кабін готово, а також просив надати рахунки для здійснення попередньої оплати.

Згідно з меморіальними ордерами № N9Q01МІОКХ від 26.09.2023, № N9Q01МІF98 від 26.09.2023 позивачем на рахунок відповідача було перераховано попередню оплату в загальному розмірі 611 040,69 грн.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, граничний термін виконання робіт, враховуючи надіслане позивачем, повідомлення становить - 17.10.2023 (включно).

24.10.2023 банк звернувся до відповідача із листом № Е.08.0.0.0/4-231024/896, в якому просив не порушувати умови договору, та терміново не пізніше 25.10.2023 року поставити товар та виконати роботи з монтажу.

01.11.2023 банк звернувся до відповідача з листом № Е08.0.0.0/4-231101/14802, в якому зазначав про те, що станом на 30.10.2023 вимоги позивача щодо поставки відповідачем товару та виконання робіт з монтажу лишаються не виконаними. У зв`язку з чим, позивач вимагав від відповідача, не пізніше 03.11.2023 здійснити поставку товару за адресами: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Озерна, 90; м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 та виконати роботи з монтажу, перевірки та налаштування броньових касових кабін

20.11.2023 банк звернувся до відповідача з листом № 08.0.0.0/4-231120/46232, в якому повідомляв, що під час приймання-передачі товару за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158, було встановлено, що товар поставлено неналежної якості, у зв`язку з чим банк просив прибути представника відповідача для складання акту невідповідності та забрати неякісний товар - броньовану касову кабіну, поставлену за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборності, 158, не пізніше 24.11.2023. Крім того, позивач повідомив відповідача про те, що керуючись п. 10.2 договору прийняв рішення про розірвання договору, у зв`язку з чим просив відповідача повернути передоплату в розмірі 70 % від вартості договору.

20.11.2023 між позивачем, в особі головного спеціаліста з організації будівельних робіт ГО Безсмертним М.М. та директором ТОВ Металком Плюс Новіковим Ю.О. був підписаний дефектний акт № 1, за яким були виявлені недоліки: броньоване скло вікна крупних сум, не відповідає розміру (менше на 60 мм за проріз, завширшки), фасадне скло, при встановлені не перекриває проріз на 20 мм по висоті; фасадна частина конструктива БКК коротша на 35 мм; над вхідними дверима до каси не витримано вимоги бронювання по висоті 2200 мм, бронювання становить 2100 мм; просічна частина конструкції вхідної двері, закріплена штапиків ззовні; відсутня конструкція не броньованої частини фасаду зі сторони клієнта; усі примикання конструкцій виконано з зазорами; конструкції каси різного розміру по висоті; товщина стільниці становить 30 мм, замість 50 мм; колір конструкції не відповідає RAL 7016.

06.12.2023 ТОВ «Металком Плюс» звернулось до АТ КБ Приватбанк з листом № 061223/2, в якому вказувало про усунення недоліків товару.

У відповідь, банк листом № Е08.0.0.0/4-231215/2821 від 15.12.2023 звертав увагу відповідача на те, що Договір поставки та виконання робіт № Т-0149823 від 18.09.2023 розірвано, у зв`язку з чим вимагав від відповідача здійснити повернення попередньої плати.

Позивач зазначає, що станом на час звернення позивача із позовом його вимоги щодо повернення відповідачем суми попередньої оплати, лишаються не виконаними, отже звертаючись до суду з даним позовом, заявник вказав, що ним перераховано на рахунок відповідача передоплату в сумі 611 050,69 грн, проте, відповідач не виконав зобов`язання з поставки товару та виконання робіт у встановлені в договорі строки, отже позивач просить повернути передоплату в сумі 611 050,69, у зв`язку з порушенням відповідачем істотних умов договору.

Представник відповідача письмового відзиву на позов не надав, однак в засіданні суду усно заперечуючи проти позову зазначав про те, що несвоєчасна поставка товару відбулась саме з вини позивача, оскільки за твердженням відповідача товар поставлений відповідачем відповідав усім заявленим стандартам, про що неодноразово повідомлялось у зверненнях до позивача. Також, відповідач зазначав про те, що порушення строків поставки товару відбулось у зв`язку із змінами позивачем технологічних вимог до товару однак, доказів зазначеного не надав.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було укладено Договір поставки та виконання робіт № Т-0149823 від 18.09.2023.

Проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем договір, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є змішаним договором, який містить елементи поставки та елементи договору підряду.

Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Як встановлено судом, 18.09.2023 між Акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металком плюс був укладений Договір поставки та виконання робіт № Т-0149823, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцеві у власність товар, а також власними силами та зі своїх матеріалів виконати роботу, пов`язану з монтажем/ демонтажем/ перевіркою/налаштуванням товару, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар та виконану роботу.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, на замовника законом покладено обов`язок прийняти виконані роботи, оглянути їх, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити, зокрема шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акту виконаних робіт.

Так, 20.11.2023 банк звернувся до відповідача з листом № 08.0.0.0/4-231120/46232, в якому повідомляв, що під час приймання-передачі товару за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158, було встановлено, що товар поставлено неналежної якості, у зв`язку з чим 20.11.2023 між позивачем, в особі головного спеціаліста з організації будівельних робіт ГО Безсмертним М.М. та директором ТОВ Металком Плюс Новіковим Ю.О. був підписаний дефектний акт № 1, за яким були виявлені недоліки: броньоване скло вікна крупних сум, не відповідає розміру (менше на 60 мм за проріз, завширшки), фасадне скло, при встановлені не перекриває проріз на 20 мм по висоті; фасадна частина конструктива БКК коротша на 35 мм; над вхідними дверима до каси не витримано вимоги бронювання по висоті 2200 мм, бронювання становить 2100 мм; просічна частина конструкції вхідної двері, закріплена штапиків ззовні; відсутня конструкція не броньованої частини фасаду зі сторони клієнта; усі примикання конструкцій виконано з зазорами; конструкції каси різного розміру по висоті; товщина стільниці становить 30 мм, замість 50 мм; колір конструкції не відповідає RAL 7016.

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Судом встановлено, що у Специфікації до Договору сторони погодили конкретний термін виконання відповідачем його зобов`язання з поставки погодженого означеними контрагентами товару - граничний термін, враховуючи надіслане позивачем повідомлення становить - 17.10.2023, що фактично не оспорювалось відповідачем.

Поряд з цим, посилання відповідача на своєчасне виконання умов договору, проте як саме позивач був не згодний із якістю поставленого товару що сторонами неодноразово обговорювалось, не можуть братись судом до уваги, оскільки доказів того, що товар поставлявся своєчасно та належної якості, до суду не надано. Проте, суд зауважує про підписання директором ТОВ Металком Плюс Новіковим Ю.О. дефектного акту № 1, за яким були виявлені недоліки товару.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частини 1 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, доказів поставки відповідачем товару на сплачену позивачем суму попередньої оплати та прийняття позивачем товару матеріали справи не містять та відповідачем у порядку, передбаченому ГПК України, таких доказів суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 692 Цивільного кодексу України законодавцем було унормовано загальні положення, якими врегульовано загальні питання оплати товару, порядку виконання такого обов`язку та наслідків його порушення, одночасно з цим закріпивши в приписах ст. 693 - 695 цього Кодексу спеціальні норми якими врегульовано правовідносини купівлі-продажу у випадках коли розрахунок за товар здійснюється шляхом попередньої оплати або ж продаж здійснюється з відстрочкою (у кредит) чи розстрочкою.

Визначаючи в таких положеннях наслідки порушення своїх обов`язків учасниками правовідносин купівлі-продажу законодавцем, зокрема, було встановлено, що:

- якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України);

- якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару (ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України);

- якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару (ч. 2 ст. 695 Цивільного кодексу України).

Отже, законодавцем, зокрема, було визначено такі рівнозначні правові наслідки порушення зобов`язань з оплати чи поставки, а саме: якщо продавець не передав оплачений товар у встановлений строк, то покупець набуває право вимагати повернення суми попередньої оплати; і навпаки: якщо покупець прострочив оплату переданого товару, то продавець має право вимагати його повернення.

Однак, якщо питання моменту виникнення у продавця/покупця відповідних прав вимог є зрозумілим (з моменту порушення строків оплати/поставки), то встановлюючи такі наслідки законодавцем не було визначено чіткого моменту настання кореспондуючих таким правам обов`язків продавця/покупця з повернення передоплати чи повернення товару.

Тому, визначаючи такий момент слід керуватися загальними нормами, під правове рулювання яких підпадають питання виконання зобов`язань.

Як було визначено, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, із закінченням строку виконання зобов`язання продавця передати оплачений покупцем товар останньому таке зобов`язання припиняється і відповідно трансформується в зобов`язання з повернення сплаченої покупцем передоплати за його вимогою, і навпаки, із закінченням строку оплати покупцем товару, проданого в кредит, таке зобов`язання припиняється і трансформується в зобов`язання з повернення продавцю відповідного товару.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.09.2020 у справі №918/631/19, вирішуючи питання настання строку виконання обов`язку з повернення суми попередньої оплати, в порядку ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, вказала, що вказане зобов`язання, відповідно до положень частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у пункті специфікації строку поставки, який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки.

Відтак враховуючи, що в положеннях ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України закріплено рівнозначні наслідки тотожних за своєю суттю порушень, притримуючись висновків Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за можливе дійти висновку, що в силу приписів ч. 1 ст. 530 та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити кошти).

Доказів повернення відповідачем позивачу сплачених грошових коштів матеріали справи не містять.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт не виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки оплаченого позивачем товару, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів повернення сплачених позивачем коштів відповідач суду не надав, як і не надав доказів, що спростовують вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про повернення попередньої оплати у розмірі 611 050,69 грн.

Щодо нарахованих пені в розмірі 11 348,08 та штрафу в розмірі 43 646,48 грн. суд зазначає наступне.

Умовами п.п. 8.2, 8.5 договору визначено, що у разі порушення строків поставки товару покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,1 % від вартості не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього періоду прострочення незалежно від його тривалості. У разі порушення строків виконання робіт за договором понад 10 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5 % від повної вартості замовлених робіт.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (пункт 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Так, на підставі вказаних норм права, враховуючи що наданий позивачем розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, суд дійшов висновку щодо задоволення зазначених вимог.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металком Плюс» (09107, Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, 17, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) 611 050 (шістсот одинадцять тисяч п`ятдесят) грн 69 коп попередньої оплати, 11 348 (одинадцять тисяч триста сорок вісім) грн 08 коп пені, 43 646 (сорок три тисячі шістсот сорок шість) грн 48 коп штрафу та 7 992 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 54 коп судового збору.

Видати наказ

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 02.10.2024.

Суддя О.О. Христенко