ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. Cправа № 902/573/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни

за участю секретаря судового засідання Макогін О.І.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс", 04107, місто Київ, вулиця Підгірна, інше, /Татарська, будинок 3/7, інше, приміщення 98, ідентифікаційний код юридичної особи 36712558

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект", 23310, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Гнівань, вулиця Соборна, будинок, 88а, ідентифікаційний код юридичної особи 42297001

про стягнення 2 515 307,64 гривень

за участю представників:

від позивача - адвокат Мєстєчкін І.В., згідно ордеру

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 20.05.2024 року надійшла позовна заява №б/н від 17.05.2024 (вх. № 589/24 від 20.05.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" про стягнення 2 515 307,64 гривень заборгованості за договором підряду № 42/23 від 31.08.2023.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою суду від 27.05.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №902/573/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове призначено на 27 червня 2024 року о 10:00 год.

27.06.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 27.06.2024 (вх. № 01-34/6709/34) про передачу справи за підсудністю на розгляд Господарського суду м. Києва.

За результатами судового засідання 27.06.2024 року, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача про оголошення перерви у судовому засіданні для висловлення своєї позиції щодо заявленого відповідачем клопотання та про оголошення перерви у судовому засіданні до 11:30 04.07.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

03.07.2024 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю від 03.07.2024 (вх. № 01-34/6906/24).

Ухвалою від 04.07.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" № б/н від 27.06.2024 (вх. № 01-34/6709/34) про передачу справи за підсудністю на розгляд Господарського суду міста Києва.

За результатом судового засідання 04.07.2024 суд постановив ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, задоволення клопотання представника відповідача, оголошення перерви в судовому засіданні до 10:00 24.07.2024 з наданням відповідачу часу для висловлення позиції щодо позову до 15.07.2024, які занесено до протоколу судового засідання.

24.07.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 24.07.2024 (вх. № 01-34/7543/24) про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

У судовому засіданні 24.07.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача про надання часу для висловлення позиції щодо заявленого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи та про оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/573/24 до 14:00 06.08.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

05.08.2024 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи № б/н від 05.08.2024 (вх. № 01-34/7882/24 від 05.08.2024).

05.08.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 05.08.2024 (вх. № 01-34/7883/24 від 05.08.2024) у якому останній клопотав про долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України №220/71/ВнхЗПІ/17 від 17.07.2024 з додатками до нього (копії відповідних актів за формою № КБ-2в і актів вартості устаткування).

Представник позивача зазначив, що відповідь на адвокатський запит Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України №220/71/ВнхЗПІ/17 від 17.07.2024 року містить інформацію, що підтверджує факт виконання робіт за договором підряду №42/23 від 31.08.2023 та прийняття цих робіт замовником, вказані документи підтверджують виконання позивачем своїх зобов`язань належним чином.

05.08.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 05.08.2024 (вх. № 01-34/7893/24 від 05.08.2024) у якому останнім зазначено про те, що між сторонами вживаються заходи щодо врегулювання спору, отримано додаткові відомості з приводу підтвердження факту виконання відповідних робіт, а тому потреба у проведенні судової будівельно - технічної експертизи відпала. Представником відповідача зазначено, що у відповідача відсутні клопотання з приводу інших питань, які підлягають вирішенню у підготовчому судовому засіданні та заявлено клопотання про залишення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи без розгляду.

У судовому засіданні 06.08.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про долучення поданих позивачем доказів до матеріалів справи, а також про задоволення клопотання представника відповідача про залишення без розгляду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, залишення без розгляду вказаного клопотання за заявою останнього, які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 06.08.2024 судом закрито підготовче провадження у справі №902/573/24, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 23.08.2024 об 11:00 год.

21.08.2024 до суду від позивача надійшов супровідний лист № 15У від 19.08.2024 (вх. № 01-34/8288/24 від 21.08.2024) про долучення у паперовій формі листа Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України і акти виконаних робіт за договором між Міністерством оборони України та ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект".

23.08.2024 до суду від відповідача надійшла заява № б/н від 23.08.2024 (вх. № 01-34/8354/24 від 23.08.2024) про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Судове засідання 23.08.2024 не відбулося у зв`язку з повідомленням про замінування приміщення суду.

Ухвалою від 26.08.2024 судом повідомлено сторони про призначення судового засідання з розгляду справи №902/573/24 по суті на 15:00 год. 24.09.2024.

24.09.2024 до суду від відповідача надійшла заява № б/н від 23.09.2024 (вх. № 01-34/9386/24 від 24.09.2024) про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений ухвалою від 26.08.2024, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України сторони було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі та орієнтовний час виходу.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без його проголошення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" про стягнення 2 515 307,64 гривень заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладеного між сторонами договору підряду № 42/23 від 31.08.2023.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" як підрядником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" як замовником було укладено договір підряду № 42/23 від 31.08.2023, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручив та зобов`язався прийняти і оплатити виконані роботи, а підрядник зобов`язався відповідно до умов договору виконати монтажні та пусконалагоджувальні роботи системи аудіовізуального комплексу на об`єкті замовника.

14.12.2023 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору підряду № 42/23 від 31 серпня 2023 року, за умовами якої сторони погодили, що загальна вартість робіт за договором становить 4 414 271,51 грн. та домовилися щодо збільшення строку дії договору до 29.02.2024.

Позивач зазначив, що після укладення договору підряду №42/23 ТОВ "Ексімтек плюс" розпочало виконувати взяті на себе зобов`язання, а ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" періодично здійснювало оплату за придбане для здійснення підрядних робіт обладнання (устаткування), згідно виставлених ТОВ "Ексімтек плюс" рахунків та за період з 28.08.2023 по 30.04.2024 сплатило 1 896 083,23 гривень.

Станом на березень 2024 позивачем було виконано передбачені договором роботи, що підтверджується актами виконаних робіт, актами вартості устаткування, довідками про вартість виконаних робіт на суму 4 411 390,87 гривень.

Проте, як стверджує позивач після повного виконання позивачем своїх обов`язків за договором підряду №42/23 від 31 серпня 2023 року працівники відповідача перестали виходити на зв`язок з позивачем.

15 березня 2024 року позивачем було надіслано для підписання відповідачу акти виконаних робіт, акти вартості устаткування, довідки про вартість виконаних робіт на суму 4 411 390,87 гривень на його юридичну адресу та на адресу для листування та не отримавши зворотного зв`язку від відповідача, позивачем повторно - 12.04.2024 року було надіслано для підписання відповідачу вказані документи.

Позивач зауважує, що відповідач має діяти добросовісно, отримувати кореспонденцію за вказаними у договорі адресами, після отримання від позивача вищезазначених Актів приймання поставленого обладнання за формою КБ-2в та Довідок про вартість обладнання за формою КБ-3, відповідач мав надати мотивовану відмову від підписання актів або прийняти роботи та підписати акти, а після підписання вищезазначених актів протягом 10 робочих днів сплатити позивачу заборгованість за договором у сумі 2 515 307,64 гривень (4 411 390,87 гривень (вартість виконаних робіт за договором) - 1 896 083,23 гривень (сума часткової сплати заборгованості за договором) = 2 515 307,64 гривень).

У зв`язку із нездійсненням відповідачем оплати заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладеного між сторонами договору підряду №42/23 від 31 серпня 2023 року у розмірі 2 515 307,64 гривень, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу у примусовому порядку.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

31 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" (далі - підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір підряду №42/23 (далі - договір) (т. 1 а.с. 48-54).

Положеннями пункту 1.1. договору сторонами передбачено, що замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до умов договору виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт системи аудіовізуального комплексу (надалі - роботи) на об`єкті замовника.

Згідно з пунктами 1.3., 1.4. договору склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектною документацією та зазначаються в локальному кошторисі (додаток № 2 до договору). Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3. договору підрядник розпочне виконання робіт протягом п`яти календарних днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо сплати авансового платежу і завершить виконання робіт "31" грудня 2023р., за умови будівельної готовності об`єкту для виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт. Строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у договір.

За умовами пунктів 3.1., 3.2. договору загальна вартість робіт згідно з договірною ціною (додаток №1 до цього договору) становить - 3 795 885, 89 грн. (три мільйони сімсот дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 89 коп.), у тому числі ПДВ - 632647,65 грн. У разі необхідності виконання додаткових робіт уточнення договірної ціни буде здійснюється шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до пункту 3.3. договору договірна ціна робіт включає плату за виконані підрядником роботи за даним договором та відшкодування всіх витрат підрядника для виконання вказаних робіт, у тому числі: усі необхідні устаткування, матеріали та інструмент, накладні витрати, витрати на доставку матеріалів, інструменту та обладнання на об`єкт та вивезення їх з об`єкта.

Згідно з пунктом 9.1 договору замовник має право: відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх (його) використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі, і не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (пункт 9.1.1. договору); здійснювати, не втручаючись у господарську діяльність підрядника (субпідрядника), технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт (пункт 9.1.2. договору); вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених підрядником порушень, або виправити їх своїми силами, якщо інше не передбачено договором підряду (пункт 9.1.3. договору); відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором підряду, стає неможливим, оплативши підряднику виконану частину робіт, прийняти та оплатити незмонтоване придбане підрядником устаткування та матеріали (пункт 9.1.4. договору); достроково розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши підрядника (цінний лист із описом вкладення) за 15 (п`ятнадцять) днів до дати розірвання, у разі якщо: а) підрядник не розпочав роботи на об`єкті протягом 20-ти (двадцяти) днів з моменту підписання договору без поважних причин; б) підрядник більш ніж на 20 (двадцять) днів порушив строк завершення виконання робіт, визначених у п.2.1. цього договору; в) підрядник порушив будівельні норми і правила, стандарти, вимоги проектно- кошторисної документації під час будівництва об`єкта та не усунув їх протягом 20-ти (двадцяти) днів з дня їх виявлення замовником; г) в ході виконання договору виникли обставини або встановлені чинним законодавством обмеження, які перешкоджають або унеможливлюють виконання підрядником своїх зобов`язань за договором, та які не можуть бути усунені (пункт 9.1.5. договору).

Відповідно до пунктів 9.4., 9.4.1., 9.4.5., 9.4.7 договору підрядник зобов`язаний, зокрема виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації; передати замовнику у порядку, передбаченому законодавством та цим договором, закінчені роботи; забезпечити ведення та передачу замовнику в установленому порядку документів про виконання цього договору.

За умовами пункту 14.1. договору зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь - якої сторони на підставі додаткової угоди, про що в договір вноситься відповідне застереження. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, а стосовно взаєморозрахунків - до їх повного виконання (пункт 15.1. договору).

Відповідно до пункту 17.1. договору до договірної документації, крім договору та загальних умов, входять додаткові угоди до договору, проектна документація, кошториси, інші договірні документи. Перелічені документи набувають статусу договірних після підписання договору. У разі виявлення між окремими документами розбіжностей перевага буде надаватися договору, якщо інше не буде узгоджено сторонами шляхом укладення додаткової угоди до договору.

Згідно з пунктом 17.2. договору будь-які зміни та доповнення договору та інших договірних документів вважаються дійсними, якщо вони оформлені в письмовій формі та підписані (узгоджені) сторонами.

За умовами пункту 18.4. договору у випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним законодавством України та нормами загальних умов.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплений печатками сторін.

14.12.2023 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду, відповідно до якої пункту 1 якої сторонами погоджено, що у зв`язку зі збільшенням об`ємів робіт по договору, сторони домовилися щодо збільшення суми договору (загальної договірної вартості робіт по договору) на 618 385,62 гри. (шістсот вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять грн. 62 коп.) у тому числі ПДВ 20% - 103 064,27 гри. (сто три тисячі шістдесят чотири гривні 27 коп.), у зв`язку з чим сторони домовились викласти п.3.1. договору в наступній редакції:

"3.1. Загальна вартість робіт згідно з договірною ціною (додаток №1 до цього договору) становить - 4 414 271,51 грн. (чотири мільйони чотириста чотирнадцять тисяч двісті сімдесят одна грн. 51 коп.) у тому числі ПДВ 20% - 735 711,92 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сімсот одинадцять гривень 92 коп.)"

Згідно з пунктом 2 додаткової угоди у зв`язку зі збільшенням об`ємів робіт по договору сторони домовилися щодо збільшення строку дії договору до 29.02.2024 року, у зв`язку з чим сторони домовились викласти п.10.1. договору в наступній редакції:

"2.1. Підрядник розпочне виконання робіт протягом п`яти календарних днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо сплати авансового платежу і завершить виконання робіт "29 лютого 2024р., за умови будівельної готовності об`єкту для виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт.

Відповідно до пунктів 3-5 додаткової угоди сторонами погоджено, що порядок розрахунків, строки виконання, порядок приймання додаткового об`єму робіт, зобов`язання та відповідальність сторін, а також інші істотні умови, визначено умовами договору. Всі інші положення договору, які не суперечать умовам даної додаткової угоди, залишаються без змін та сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 7 додаткової угоди невід`ємною частиною даної додаткової угоди є кошторис (додаток до даної додаткової угоди), який після укладення даної додаткової угоди стає невід`ємною частиною договору.

Додаткова угода, договірна ціна (у розмірі 4 414 271,51 грн. (чотири мільйони чотириста чотирнадцять тисяч двісті сімдесят одна грн. 51 коп.), кошторис на будівельні роботи спільно підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Судом встановлено, що ТОВ "Ексімтек плюс" було виставлено ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" 06.09.2023 рахунки на оплату по замовленню за договором № 42/23 від 28.08.2023 із зазначенням у графі товар - монтажні та пусконалагоджувальні роботи системи аудіовізуального комплексу на об`єкті будівництва, а саме рахунок № 236 від 06.09.2023 на суму 683 302,31 гривень, № 237 від 06.09.2023 на суму 761 349,71 гривень, № 240 від 06.09.2024 на суму 348 385,94 гривень, № 241 від 06.09.2023 на суму 103 045,27 гривень (т. 2 а.с. 1, 3, 5, 7).

ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" сплачено на користь позивача 29.09.2023 - 683 302,31 гривень із призначення платежу "оплата за обладнання джерело безп.живл.тмц згідно рахунок на оплату по замовленню № 236 від 06 вересня 2023", 29.09.2023 - 761 349,71 гривень із призначення платежу "оплата за обладнання прилад доступу згідно рахунок на оплату по замовленню № 237 від 06 вересня 2023", 07.11.2023 - 348 385,94 гривень із призначення платежу "оплата за обладнання прилад газов.пожежогасіння згідно рахунок № 240 від 06 вересня 2023", 07.11.2023 - 103 045,27 гривень із призначення платежу "оплата за обладнання сповіщувачів згідно рахунок № 241 від 06 вересня 2023", всього у сумі 1 896 083,23 гривень (т. 2 а.с. 2, 4, 6, 8).

Позивач зазначив, що ТОВ "Ексімтек плюс" виконало усі передбачені договором підряду роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2023 року за формою КБ-2в, актами вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт за договором, підсумковими відомостями ресурсів до актів виконаних робіт по договору та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2023 за формою КБ-3 всього на суму 4 411 390,87 гривень (т.2 а.с. 9-115).

Як вбачається з матеріалів справи 15.03.2024 року вказані акти та довідки позивачем було надіслано за адресою місцезнаходження відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (23310, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Гнівань, вулиця Соборна, будинок, 88а), а також за адресою, зазначеною у договорі як адреса для листування (т. 2. а.с. 165-172).

Вказана кореспонденція повернулась позивачу із відмітками - "повернення за зворотною адресою: закінчення встановленого терміну зберігання".

12.04.2024 позивачем повторно надіслано вказану кореспонденцію на адреси відповідача (т. 2 а.с. 173-180).

Поштове відправлення № 480 (акти приймання виконаних будівельних робіт за березень 2023 року за формою КБ-2в, акти вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, підсумкові відомості ресурсів до актів виконаних робіт по договору, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2023 за формою КБ-3 всього на суму 4 411 390,87 гривень) вручено відповідачу 22.04.2024 (т. 2 а.с. 179, 180), проте вказані документи залишені відповідачем без реагування.

Під час розгляду справи відповідачем не спростовано обставин отримання вказаних актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт.

Згідно актів № 1-5 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2023 року за формою КБ-2в, актів вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, підсумкових відомостей ресурсів до актів виконаних робіт по договору та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2023 року за формою КБ-3 вартість виконаних робіт за договором становить 4 411 390,87 гривень (т. 2 а.с. 9-115).

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати виконаних робіт у сумі 2 515 307,64 гривень (4 411 390,87 гривень (вартість виконаних робіт за договором) - 1 896 083,23 гривень (сума часткової сплати заборгованості за договором) = 2 515 307,64 гривень) стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально - правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду № 42/23 від 31.08.2023 року у розмірі 2 515 307,64 гривень основного боргу.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Здійснюючи правову кваліфікацію спірних правовідносин та вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах цієї справи позовних вимог, судом враховано таке.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За своєю правовою природою укладений між cторонами договір № 42/23 від 31.08.2023 року є договором будівельного підряду, до регулювання правовідносин якого застосовуються відповідні положення глави 61 ЦК України (підряд) та положення параграфу 3 - будівельний підряд.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до статті 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Приписами статті 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин 1, 3 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Положеннями частин 1-3 статті 844 ЦК України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 879 оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Положеннями частини 1 статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно приписів пункту 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, визначальною обставиною для настання обов`язку у замовника оплатити виконані підрядником роботи, за приписами чинного законодавства, є надання підрядником акту виконаних робіт для прийняття замовником, відсутність будь-яких зауважень зі сторони останнього та, відповідно, прийняття виконаних робіт шляхом підписання акту з боку замовника.

Приймання-передача закінчених робіт сторонами погоджено здійснювати відповідно до розділу 11 договору.

Згідно з пунктом 11.1. договору приймання-передача обладнання та закінчених робіт проводиться шляхом підписання сторонами належним чином оформлених Актів приймання-передавання обладнання та виконаних будівельних робіт.

Відповідно до пункту 11.2. договору право власності на передане обладнання переходить до замовника з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі обладнання.

Пунктом 11.3. договору сторони визначили, що замовник передає обладнання до монтажу субпідряднику за умови будівельної готовності на об`єкті за Актами приймання-передачі обладнання у роботу.

Відповідно до пункту 11.2. договору право власності на закінчені роботи переходить до замовника з моменту підписання сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно з пунктом 11.3 договору у разі виявлення в процесі приймання-здачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини підрядника, він у визначений сторонами строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт.

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду щодо застосування частини 4 статті 882 ЦК України стосовно акта виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною, викладеного у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 05.02.2020 у справі № 904/2082/19, від 21.09.2019 у справі № 917/1489/18.

Отже, якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК України ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18.

При цьому, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 927/414/17, від 04.06.2018 у справі № 908/3519/16, від 05.06.2018 у справі № 910/16804/17, від 26.06.2018 у справі № 902/1370/15, від 19.09.2018 у справі № 905/1090/17, від 06.08.2018 у справі № 911/662/17, від 19.06.2019 у справі № 910/11191/18, від 18.07.2019 у справі № 910/6491/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Судом встановлено, що на виконання умов договору підряду позивач виконав передбачені договором роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2023 року за формою КБ-2в, актами вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, підсумковими відомостями ресурсів до актів виконаних робіт по договору, які було надіслано позивачем на адреси відповідача разом із довідками про вартість виконаних робіт, водночас відповідач вищенаведені акти приймання виконаних будівельних робіт не підписав, мотивовану відмову від прийняття робіт, зауважень до змісту актів та вартості виконаних робіт не надав.

Також судом встановлено, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача щодо виконання ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" (ідентифікаційний код юридичної особи 42297001) робіт на об`єкті будівництва (роботи на якому проводились ТОВ "Ексімтек плюс" як підрядником згідно договору № 42/23 від 31.08.2023, замовником за яким є ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект") Головним управлінням капітальних вкладень Міністерства оборони України повідомлено, що на підставі договору підряду, укладеного між Міністерством оборони України в особі начальника Головного управління (замовник) та ТОВ "Будівельний Альянс Монтажпроект" (підрядник), замовник доручив, а підрядник зобов`язався та виконав роботи, що передбачені проектною документацією, в тому числі: з автоматизації, систем відеоспостереження, контролю доступу, охоронної та пожежної сигналізацій, керування евакуюванням, диспетчеризації і автоматизації протипожежного захисту, автоматизованого газового пожежогасіння, відеоспостереження території, зовнішнього заземлення. Головним управлінням при цьому зазначено, що будівельні роботи по визначеним розділам виконані в повному обсязі та прийняті замовником встановленим порядком. На підтвердження виконання будівельних робіт Головним управлінням надано відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в і акти вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт. Зазначені акти надані представником позивача та наявні у матеріалах справи (т. 1 а.с. 103-266).

Відомості, що містяться у відповіді Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України та актах приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, актах вартості устаткування відповідачем не спростовані.

Відповідно до пункту 9.2 договору замовник зобов`язаний: прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи (пункт 9.2.2. договору); негайно повідомити підрядника про виявлені недоліки в роботі (пункт 9.2.3. договору); виконувати належним чином інші зобов`язання, передбачені цим договором, Цивільним і Господарським кодексами України, цими загальними умовами та іншими актами законодавства (пункт 9.2.4. договору).

За умовами пункту 10.1. договору оплата за цим договором проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника:

- замовник сплачує підряднику авансовий платіж в розмірі 60% від загальної вартості робіт за договором пункт 3.1, що становить 2 277 531,53 грн. (два мільйони двісті сімдесят сім тисяч п`ятсот тридцять одна гривня 53 коп.) в тому числі ПДВ - 379 588,5 9 грн. протягом 10-ти робочих днів, після підписання обома сторонами цього договору (пункт 10.1.1. договору);

- замовник сплачує підряднику за актами приймання-передавання вартість переданого обладнання на підставі підписаних актів приймання поставленого обладнання за формою КБ-2в та довідки про вартість обладнання за формою КБ-3, шляхом перерахування грошових коштів, в розмірі вартості обладнання, на поточний рахунок субпідрядника протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання Акту приймання обладнання та Довідки про вартість обладнання, із урахуванням раніше перерахованих авансових платежів (пункт 10.1.2. договору);

- оплата за виконані роботи здійснюються замовником на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, шляхом перерахування грошових коштів, в розмірі вартості виконаних робіт, на поточний рахунок субпідрядника протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (пункт 10.1.3. договору).

Відповідачем зазначені умови договору дотриманні не були.

Наведені у клопотанні № б/н від 27.06.2024 про передачу справи на розгляд іншого суду доводи відповідача, що він заперечує проти позову з огляду на недоведеність об`єму і вартості виконаних робіт, їх виконання за межами строку дії договору і не прийняття їх замовником судом відхиляються, оскільки судом встановлено, що актів про виявлені недоліки у роботі під час їх прийняття сторонами не складалося, вимог про усунення недоліків відповідно до умов договору та положень частини першої статті 858 ЦК України замовником не висувалось.

Таким чином, відповідачем порушено встановлений умовами договору порядок прийняття виконаних робіт, строк для перевірки акту виконаних робіт та відмови від його підписання.

Доказів того, що спірні акти виконаних робіт визнано судом недійсними, зміст вказаних актів та вартість виконаних робіт зазначені у них та довідках про вартість виконаних робіт не відповідає фактично виконаним підрядником роботам відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, положення договору та статей 853, 882 ЦК України суд дійшов висновку, що роботи виконані позивачем відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за березень 2023 року (форми КБ-2в), актів вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт вважаються виконаними належним чином, прийнятими замовником без зауважень та підлягають оплаті у встановленому договором порядку.

Як уже було зазначено, оплату виконаних позивачем робіт на підставі пункту 10.1. договору відповідач повинен був здійснити протягом 10 календарних днів з дати підписання документів замовником.

У передбачений договором строк, остаточного розрахунку відповідачем здійснено не було та на дату ухвалення рішення суду заборгованість у сумі 2 515 307,64 гривень не була сплачена.

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором щодо оплати виконаних робіт, позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.

Доказів, які б підтверджували невиконання позивачем умов договору підряду та/або належного виконання відповідачем зобов`язання з оплати виконаних робіт за спірним договором підряду відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано належними доказами обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог.

Будь-яких обгрунтованих заперечень щодо наявності заборгованості за договором, належних доказів, що спростовують її розмір або доказів щодо повної оплати заборгованості відповідачем до суду не надано.

Приймаючи до уваги, що розмір заборгованості за договором підряду відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 2 515 307,64 гривень є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 2 515 307,64 гривень заборгованості за договором підряду № 42/23 від 31.08.2023 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 2259 від 30.04.2024 року сплачено судовий збір у розмірі 30 183,69 гривень.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному об`ємі, витрати по сплаті судового збору у сумі 30 183,69 гривень покладаються на відповідача.

Також відповідно до позовної заяви та доданих до неї доказів, позивач просить стягнути з відповідача 10 000,00 гривень понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Розглянувши вимогу про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ордеру серії АІ № 1614543 від 17.05.2024 року представництво інтересів позивача ТОВ "Ексімтек плюс" у справі № 902/573/24 здійснював адвокат Мєстєчкін Ігор Володимирович (т. 1 а.с. 8).

Позивачем з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, разом із позовною заявою на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано суду копію договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 12 від 10.05.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" (замовник) та адвокатом Мєстєчкіним Ігорем Володимировичем (виконавець), копію акту № 2 від 17.05.2024 здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 12 від 10.05.2024, копію банківської виписки від 17.05.2024 про оплату позивачем 10 000,00 гривень на підставі договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 12 від 10.05.2024.

Згідно з пунктом 1.1. договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 12 від 10.05.2024 за цим договором замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу (адвокатські послуги) Товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" в Господарському суді Вінницької області, Північно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді при розгляді господарської справи що до стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" за договором підряду №42/23 від 31 серпня 2023 року, що включає: збирання за дорученням замовника інформації, крім інформації з обмеженим доступом (пункт 1.1.1. договору); надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок із законодавства, юридичних (правових) висновків (пункт 1.1.2. договору); складання заяв, позовів та зустрічних позовів, відзивів на позов, відповідей на відзив, скарг (в т.ч. апеляційних та касаційних), клопотань, заперечень, адвокатських запитів та інших документів правового характеру (пункт 1.1.3. договору); здійснення представництва інтересів замовника в Господарському суді Вінницької області, Північно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді, з повноваженнями представника сторони у господарському процесі передбаченими ГПК України, крім права відмови від позову (пункт 1.1.4. договору).

За умовами пункту 3.1. договору замовник зобов`язується оплатити виконавцю винагороду за надану правничу допомогу (адвокатські послуги), вартість яких зазначена в додатку №1 до договору, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 3.2. договору оплата здійснюється по факту надання правничої допомоги (адвокатських послуг) на підставі підписаного сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Згідно додатку 1 до договору сторонами погоджено перелік та вартість адвокатських послуг - правничої допомоги та згідно якого зокрема вартість надання послуги з підготовки позовної заяви до суду, або зустрічного позову, збір та надання супровідних документів, додатків до позову складає 10 000,00 гривень.

Як вбачається із акту № 2 від 17.05.2024 здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 12 від 10.05.2024 сторони домовилися, що адвокатом надані, а товариством прийняті наступні адвокатські послуги - підготовка позовної заяви до Господарського суду Вінницької області за позовом ТОВ "Ексімтек плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" за договором підряду №42/23 від 31 серпня 2023 року, у тому числі збір та надання додатків до позову, вартість яких згідно п. 2 додатку до договору № 12 від 10.05.2024 р. складає 10 000,00 гривень.

Згідно банківської виписки від 17.05.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" 17.05.2024 сплачено 10 000,00 гривень на підставі договору про надання правничої допомоги № 12 від 10.05.2024.

Таким чином, загальний розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цієї справи в суді першої інстанції становить 10 000,00 гривень.

Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що обставина надання адвокатом правничої допомоги на суму 10 000,00 гривень та отримання цієї допомоги позивачем у справі доведена належними та допустимими доказами.

Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц, у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19, від 22.11.2019 у справі N 902/347/18 та від 06.12.2019 у справі N 910/353/19.

Судом встановлено, що відповідних заяв/клопотань про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем до суду подано не було.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

З урахуванням наведеного у висновку, що позивачем доведено, документально обґрунтовано, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 гривень пов`язані з розглядом справи № 902/573/24. Обсяг наданих послуг під час розгляду цього спору підтверджується матеріалами справи. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Положеннями частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи викладене, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний Альянс Монтажпроект" (23310, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Гнівань, вулиця Соборна, будинок, 88а, ідентифікаційний код юридичної особи 42297001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтек плюс" (04107, місто Київ, вулиця Підгірна, інше, /Татарська, будинок 3/7, інше, приміщення 98, ідентифікаційний код юридичної особи 36712558) 2 515 307,64 гривень (два мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч триста сім гривень, 64 копійки) заборгованості за договором підряду № 42/23 від 31.08.2023 року, 30 183,69 гривень (тридцять тисяч сто вісімдесят три гривні, 69 копійок) cудових витрат на сплату судового збору та 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник судового рішення направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2024 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, відповідачу до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.