РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2024Справа № 910/3971/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕС-ГРУПП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА ТОРГСТРОЙ"

про стягнення 200000 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА ТОРГСТРОЙ" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕС-ГРУПП" (далі - позивач) 200000 грн, як безпідставно набутого майна, яке було перераховано на рахунок відповідача згідно платіжного доручення №6027 від 02.11.2021.

Вказану позовну заяву судом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

Відповідно до статті 242 ГПК України ухвалу про відкриття провадження у справі направлено відповідачу в його електронний кабінет.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

З пояснень позивача вбачається, що з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків на підставі договору, 02.11.2021 позивачем були перераховані на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 200000 грн з призначенням платежу: сплата за буд. роботи та матеріали по дог.№0211-3 від 02.11.21р., у т.ч. ПДВ 20% - 33333,33 грн.

Проте, як стверджує позивач, у подальшому вказаного договору сторонами укладено не було, роботи, в оплату яких позивач перерахував відповідачу зазначену суму грошових коштів, останнім не виконувалися, тобто відпала юридична сила первісної правової підстави для набуття особою цього майна (грошових коштів).

Позивач зауважує, що у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти в сумі 200000 грн згідно з нормами статті 1212 ЦК України.

06.03.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу в якій вимагав від відповідача у строк до 15.03.2024 повернути безпідставно збережені кошти у сумі 200000 грн шляхом перерахування на розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 380805, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 06.03.2024, фіскальним чеком. Проте відповідач вимоги позивача не задовольнив, сплачених грошових коштів не повернув, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

З пояснень позивача та наданого ним платіжного доручення №6027 від 02.11.2021 вбачається, що грошові кошти у сумі 200000 грн були перераховані ним на рахунок відповідача з посиланням на договір №0211-3 від 02.11.2021, який по факту між сторонами не було укладено, а відповідно жодних зобов`язань між сторонами не виникло.

Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору №0211-3 від 02.11.2021.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Враховуючи наведені докази та положення статей 74,79 ГПК Україна суд вважає доведеними позивачем обставини на які він посилається у своєму позові.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про те, що грошові кошти в сумі 200000 грн підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, як набуті за відсутності достатньої правової підстави.

Судові витрати з оплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Торгстрой" (04111, м. Київ, вул. Салютна, 2, прим. 1-418; ідентифікаційний код 44394402) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕС-Групп" (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 36, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 38202783) 200000 (двісті тисяч) грн боргу та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.