РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2024Справа № 910/9441/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/9441/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паровозик Ойл»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

31 липня 2024 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту» (позивач) надійшла позовна заява № 01-19/1251/24 від 25.07.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паровозик Ойл» (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 214 686,90 грн., з них: основного боргу (по договору оренди) - 164 619,50 грн. (сто шістдесят чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень 50 копійок), пені - 17 154,94 грн. (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 94 копійки), інфляційних втрат - 5192,00 грн. (п`ять тисяч сто дев`яносто дві гривні), 3% річних - 1881,52 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят одна гривня 52 копійки), основного боргу (по договору відшкодування витрат) - 22 673,02 грн. (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят три гривні 02 копійки), пені - 2270,27 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 27 копійок), інфляційних втрат - 653,93 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні 93 копійки) та 3% річних - 241,72 грн. (двісті сорок одна гривня 72 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди № 20 від 10.11.2022 року та договором відшкодування витрат № 23 від 09.12.2022 року, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за вказаними правочинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9441/24, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

08.08.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Паровозик Ойл» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідач не може використовувати майно за договором оренди іншого окремого індивідуально визначеного майна (резервуари, ємності, цистерни) № 20 від 10.11.2022 року за цільовим призначенням через обставини, за які він не відповідає, відповідач звільняється від сплати орендної плати, а також від відшкодування вартості земельного податку, податку на нерухоме майно та витрат на утримання орендованого майна на підставі договору відшкодування витрат № 23 від 09.12.2022 року, зокрема, з листопада 2023 року по червень 2024 року. До листопада 2023 року відповідач сплачував оренду плату позивачу за договором оренди та відшкодовував витрати позивача за договором відшкодування витрат, оскільки розраховував на те, що позивач зареєструє своє право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, прийме до експлуатації об`єкти оренди та/або надасть відповідачу документи, що це підтверджують.

13.08.2024 року через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що обов`язок відповідача сплачувати орендну плату за договором оренди не ставиться в залежність від отримання відповідачем ліцензії на торгівлю пальним, тому посилання відповідача на приписи ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України є недоречними, оскільки не доведено неможливість використання майна, та за обставини отримання ліцензії відповідає якраз саме відповідач, адже це його господарська діяльність. Крім того, наведена відповідачем у відзиві судова практика є нерелевантною, оскільки обставини наведених у відзиві справ мають зовсім інші фактичні обставини. Відповідачем не доведено неможливість використання ним орендованого майна, він фактично володіє та користується орендованим майном та у період з листопада 2023 року по травень 2024 року не сплатив орендну плату, не відшкодував балансоутримувачу його витрати.

15.08.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Паровозик Ойл» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач проти доводів позивача заперечив, мотивуючи це тим, що у майні, яке орендує відповідач, наявні істотні недоліки, які унеможливлюють його використання відповідачем за цільовим призначенням, а саме це майно у встановленому законом порядку не прийнято позивачем до експлуатації, а земельна ділянка, на якій розташоване відповідне майно, не оформлена позивачем у свою власність чи користування. Позивач відповідає за наявність у своєму майні, яке він передає в оренду, недоліків, які виключають його використання відповідачем за цільовим призначенням.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту» (надалі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Паровозик Ойл» (надалі - відповідач, орендар) укладено договір № 20 оренди іншого окремого індивідуально визначеного майна (резервуари, ємності, цистерни) (надалі - договір оренди), об`єктом оренди за яким є: резервуар - цистерна (резервуари 2 шт.) V=50 м3, V=50 м3 інв. №20116; ємність для зберігання ПММ (резервуар) V=10 м3 інв. №20118; ємність для зберігання ПММ (резервуар) V=10 м3 інв. №20119; ємність для зберігання (резервуар) ПММ V=10 м3 інв. №20120; котел - цистерна (резервуари 2 шт.) V=73 м3, V=60 м3 інв.№20147, загальним об`ємом 268 м.куб. адреса: м. Київ, вул. Куренівська, 8.

Строк дії договору 5 років з дати набрання чинності цим договором (п. 12 змінюваних умов договору оренди).

Відповідно до п. 12. змінюваних умов та п. 12.1. незмінюваних умов договору оренди строк оренди за договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.

10.11.2022 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 8, а саме: резервуар - цистерна (резервуари 2 шт.) V=50 м3, V=50 м3 інв. №20116; ємність для зберігання ПММ (резервуар) V=10 м3 інв. №20118; ємність для зберігання ПММ (резервуар) V=10 м3 інв. №20119; ємність для зберігання (резервуар) ПММ V=10 м3 інв. №20120; котел - цистерна (резервуари 2 шт.) V=73 м3, V=60 м3 інв.№20147, про що складено та підписано акт приймання-передачі. У акті зафіксовано, що стан майна на момент приймання в оренду без зовнішніх і внутрішніх дефектів, майно придатне до використання в господарській діяльності орендаря.

Відповідно до п. 1 протоколу погодження договірної ціни за оренду іншого окремого індивідуально визначеного майна (резервуари, ємності, цистерни) місячна орендна плати становить 16 107,56 грн.

У пункті 3.1. незмінюваних умов договору оренди визначено, що до складу орендної плати не входять, витрати на утримання орендованого майна, зокрема, комунальних послуг, компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, в даному випадку укладених з балансоутримувачем.

За умовами п. 3.3. незмінюваних умов договору оренди орендар щомісяця сплачує орендну плату балансоутримувачу до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону (договори типу 5(А)).

Згідно з п. 3.4. незмінюваних умов договору оренди орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача, які надсилаються не пізніше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати платежу. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

09.12.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту» (надалі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Паровозик Ойл» (надалі - відповідач, орендар) укладено договір відшкодування витрат № 23 (надалі - договір відшкодування), відповідно до п. 1.1., 6.1. якого орендар, відповідно умов цього договору та договору оренди, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі виставленого/виставлених орендодавцем рахунку/рахунків, щомісячно здійснює 100% оплату до 15-го числа кожного місяця: орендодавцю: орендної плати; відшкодування земельного податку за 515,12 м2 у розмірі 60 923,44 грн. на рік (підлягає коригуванню у разі, зміни нормативно грошової оцінки земель у м. Києві, зміни коефіцієнтів нормативно грошової оцінки земель); відшкодування податку на нерухоме майно у разі оформлення орендодавцем в установленому законодавством України порядку право власності на майно. Сума податку на нерухоме майно підлягає щорічному корегуванню у відповідності до змін в законодавстві України; витрат на утримання орендованого майна.

На електронну пошту ТОВ «Паровозик Ойл», зазначену в договорах оренди та відшкодування, , позивачем було направлено рахунки па оплату: № 100 від 01.12.2023 року по договору оренди на суму 23 114,00 грн.; № 123 від 05.12.2023 року по договору оренди на суму 30 148,72 грн.; № 126 від 05.12.2023 року по договору відшкодування на суму 5177,46 грн.; № 25 від 05.01.2024 року по договору оренди на суму 31 686,30 грн.; № 28 від 05.01.2024 року по договору відшкодування на суму 5177,46 грн.; № 4 від 02.01.2024 року по договору оренди на суму 53 262,76 грн.; № 7 від 02.01.2024 року по договору відшкодування на суму 9146,87 грн.; № 63 від 07.02.2024 року по договору оренди на суму 31 686,30 грн.; № 66 від 07.02.2024 року по договору відшкодування на суму 5251,81 грн.; № 41 від 01.02.2024 року по договору оренди на суму 84 949,06 грн.; № 44 від 01.02.2024 року по договору відшкодування на суму 14 398,68 грн.; № 101 від 05.03.2024 року по договору оренди на суму 31 686,30 грн.; № 104 від 05.03.2024 року по договору відшкодування на суму 5251,81 грн.; № 136 від 03.04.2024 року по договору оренди на суму 31 686,30 грн.; № 139 від 03.04.2024 року по договору відшкодування на суму 5251,81 грн.; № 115 від 01.04.2024 року по договору оренди на суму 148 321,66 грн.; № 118 від 01.04.2024 року по договору відшкодування на суму 24 902,30 грн.

22.03.2024 року листом № 276 відповідачу було надіслано: акт звірки по договору оренди за 4 квартал 2023 року станом на 31.12.2023 року; акт звірки по договору оренди за 1 квартал 2024 року станом на 31.03.2024 року; акт звірки по договору відшкодування за 4 квартал 2023 року станом на 31.12.2023 року; акт звірки по договору відшкодування за 1 квартал 2023 року станом на 31.03.2024 року; акт надання послуг № 133 від 07.11.2023 року по договору оренди на суму 4758,18 грн.; акт надання послуг № 136 від 07.11.2023 року по договору відшкодування на суму 681,17 грн.; акт надання послуг № 157 від 30.11.2023 року по договору оренди на суму 15 634,00 грн.; акт надання послуг № 160 від 30.11.2023 року по договору відшкодування на суму 2238,08 грн.; акт надання послуг № 199 від 31.12.2023 року по договору оренди на суму 20 392,18 грн.; акт надання послуг № 202 від 31.12.2023 року по договору відшкодування на суму 2919,26 грн.; акт надання послуг № 17 від 31.01.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; акт надання послуг № 20 від 31.01.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.; акт надання послуг № 61 від 29.02.24 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; акт надання послуг № 64 від 29.02.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.; акт надання послуг № 102 від 31.03.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; акт надання послуг № 105 від 31.03.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.

14.05.2024 року листом № 484 відповідачу було надіслано: акт надання послуг № 139 від 30.04.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; акт надання послуг № 142 від 30.04.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.; рахунок на оплату № 102 від 05.03.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; рахунок на оплату № 105 від 05.03.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.; рахунок на оплату № 116 від 01.04.2024 року по договору оренди на суму 100 322,96 грн.; рахунок на оплату № 119 від 01.04.2024 року по договору відшкодування на суму 13 915,18 грн.; рахунок на оплату № 137 від 03.04.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; рахунок на оплату № 140 від 03.04.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.; рахунок на оплату № 148 від 01.05.2024 року по договору оренди на суму 121 755,14 грн.; рахунок на оплату № 151 від 01.05.2024 року по договору відшкодування на суму 16 834,45 грн.; рахунок на оплату № 169 від 06.05.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; рахунок на оплату № 172 від 06.05.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.

03.06.2024 року листом від 03.06.2024 № 533 відповідачу було надіслано: акт надання послуг № 188 від 31.05.2024 року; акт надання послуг № 191 від 31.05.2024 року; рахунок на оплату № 178 від 03.06.2024 року; рахунок на оплату № 181 від 03.06.2024 року; рахунок на оплату № 199 від 03.06.2024 року; рахунок на оплату № 202 від 03.06.2024 року.

Листом № 596 від 02.07.2024 року відповідачу було надіслано: акт надання послуг № 232 від 30.06.2024 року на суму 21 432,18 грн.; акт надання послуг № 235 від 30.06.2024 року на суму 2919,28 грн.; акт звірки за 2 квартал 2024 року по договору оренди на суму 164 619,50 грн.; акт звірки за 2 квартал 2024 року по договору відшкодування на суму 22 673,02 грн.; рахунок на оплату № 208 від 01.07.2024 року по договору оренди на суму 164 619,50 грн.; рахунок на оплату № 211 від 01.07.2024 року по договору відшкодування на суму 22 673,00 грн.; рахунок на оплату № 218 від 02.07.2024 року по договору оренди на суму 21 432,18 грн.; рахунок на оплату № 221 від 02.07.2024 року по договору відшкодування на суму 2919,28 грн.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договорів з листопада 2023 року припинив отримувати рахунки на оплату, сплачувати визначені договорами платежі, отримувати та підписувати акти надання послуг, внаслідок чого за період з листопада 2023 року по червень 2024 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем з орендної плати та по відшкодуванню витрат податку на землю на загальну суму 187 292,50 грн., з них: по договору оренди - 164 619,50 грн. та по договору відшкодування - 22 673,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення заборгованості по договору оренди у розмірі 164 619,50 грн. та заборгованості по договору відшкодування витрат у розмірі 22 673,02 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 17 154,94 грн., інфляційні втрати у розмірі 5192,00 грн., 3% річних у розмірі 1881,52 грн., пеню у розмірі 2270,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 653,93 грн. та 3% річних у розмірі 241,72 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В частині першій статті 762 Цивільного кодексу України закріплено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.11.2022 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 8, а саме: резервуар - цистерна (резервуари 2 шт.) V=50 м3, V=50 м3 інв. №20116; ємність для зберігання ПММ (резервуар) V=10 м3 інв. №20118; ємність для зберігання ПММ (резервуар) V=10 м3 інв. №20119; ємність для зберігання (резервуар) ПММ V=10 м3 інв. №20120; котел - цистерна (резервуари 2 шт.) V=73 м3, V=60 м3 інв.№20147, що підтверджується актом приймання-передачі.

Судом встановлено, що відповідач не виконав свого обов`язку з оплати орендних платежів та податку на землю, що обумовлено умовами договорів оренди та відшкодування.

За розрахунками позивача, за період з листопада 2023 року по червень 2024 року за відповідачем рахується заборгованість за договором оренди у розмірі 164 619,50 грн. та за договором відшкодування - 22 673,02 грн.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 164 619,50 грн. за договором оренди та у розмірі 22 673,02 грн. за договором відшкодування та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати орендних платежів та податку на землю, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати настав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору оренди у розмірі 164 619,50 грн. та заборгованості по договору відшкодування витрат у розмірі 22 673,02 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 17 154,94 грн., інфляційні втрати у розмірі 5192,00 грн., 3% річних у розмірі 1881,52 грн. за порушення виконання зобов`язань за договором оренди та пеню у розмірі 2270,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 653,93 грн. та 3% річних у розмірі 241,72 грн. за порушення виконання зобов`язань за договором відшкодування.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В п. 3.9. незмінюваних умов договору оренди визначено, що на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Відповідно до п. 7.2. договору відшкодування в разі порушення умов п. 6.1. договору орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу на дату нарахування пені, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано

Суд зазначає, що даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Здійснивши перевірку розрахунку пені за договором оренди, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 16 239,72 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 915,22 грн. позивачу належить відмовити.

Також здійснивши перевірку розрахунку пені за договором відшкодування, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2266,12 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 4,15 грн. позивачу належить відмовити.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних за порушення виконання зобов`язань за договором оренди, судом встановлено, що сума 3%, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1878,01 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 3,51 грн. позивачу належить відмовити.

Також здійснивши перевірку розрахунку 3% річних за порушення виконання зобов`язань за договором відшкодування, судом встановлено, що сума 3%, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 241,24 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 0,48 грн. позивачу належить відмовити.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат за порушення виконання зобов`язань за договором оренди, судом встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5189,00 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 3,00 грн. позивачу належить відмовити.

Крім того, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за порушення виконання зобов`язань за договором відшкодування, судом встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 570,52 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 83,41 грн. позивачу належить відмовити.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 213 677,13 грн., з них: основного боргу (по договору оренди) - 164 619,50 грн. (сто шістдесят чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень 50 копійок), пені (за договором оренди) - 16 239,72 грн. (шістнадцять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 72 копійки), інфляційних втрат - 5189,00 грн. (п`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень), 3% річних - 1878,01 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень 01 копійка), основного боргу (по договору відшкодування витрат) - 22 673,02 грн. (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят три гривні 02 копійки), пені (за договором відшкодування) - 2266,12 грн. (дві тисячі двісті шістдесят шість гривень 12 копійок), інфляційних втрат - 570,52 грн. (п`ятсот сімдесят гривень 52 копійки) та 3% річних - 241,24 грн. (двісті сорок одна гривня 24 копійки).

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3205,15 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паровозик Ойл" (ідентифікаційний код 44660646, адреса: 01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, 55) на користь Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" (ідентифікаційний код 04737111, адреса: 02092, м. Київ, вул. Алматинська, 37) грошові кошти: основного боргу (по договору оренди) - 164 619,50 грн. (сто шістдесят чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень 50 копійок), пені (за договором оренди) - 16 239,72 грн. (шістнадцять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 72 копійки), інфляційних втрат - 5189,00 грн. (п`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень), 3% річних - 1878,01 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень 01 копійка), основного боргу (по договору відшкодування витрат) - 22 673,02 грн. (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят три гривні 02 копійки), пені (за договором відшкодування) - 2266,12 грн. (дві тисячі двісті шістдесят шість гривень 12 копійок), інфляційних втрат - 570,52 грн. (п`ятсот сімдесят гривень 52 копійки), 3% річних - 241,24 грн. (двісті сорок одна гривня 24 копійки) та судовий збір - 3205,15 грн. (три тисячі двісті п`ять гривень 15 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 08.10.2024 року.

Суддя О.В. Котков