ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2024 р. Справа№ 910/2477/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від ДВС: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про стягнення судових витрат в суді апеляційної інстанції

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2024, повний текст якої складено та підписано 02.05.2024

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (м. Київ)

на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 910/2477/19 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. Плюс"

про стягнення 38 549,98 грн

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. Плюс" про стягнення 38 549,98 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" 38549,98 грн заборгованості та 1 921,00 грн судового збору.

06.05.2019 на виконання вказаного рішення судом видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 замінено позивача у справі №910/2477/19 - Товариство з обмеженого відповідальністю "Сайнеко" (попереднє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія") на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"; замінено у справі № 910/2160/19 стягувача на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

12.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з винесення постанови від 27.03.2024 ВП НОМЕР_1 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просив цю ухвалу скасувати.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024:

- апеляційну скаргу задоволено;

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/2477/19 скасовано;

- скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (м. Київ) на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19 - задоволено;

- визнано протиправними дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- скасовано Постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.03.2024 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зміст заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

При поданні апеляційної краги позивач заявив орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та зазначив що вартість 1 год. роботи виконавця складає від 1400,00 грн до 1600 грн в залежності від різного роду умов та чинників та від 2000,00 грн до 2500,00 грн - за участь в судовому засіданні в залежності від різного роду умов та чинників, а також гонорар, що не перевищуватиме двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних робіт. Позивач зазначив, що повідомить про існування понесених витрат в порядку п. 8 ст. 129 ГПК України.

Після прийняття постанови у цій справі, у строк визначений законом, 27.08.2024 позивач подав заву про стягнення судових витрат, в якій просить з посиланням на положення ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, стягнути з відповідача на його користь витрати на правову професійну допомогу у розмірі 7 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 028,00 грн.

До цієї заяви позивачем додано копії наступних документів:

- договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №02-05-2024/2 від 02.05.2024;

- акта прийому-передачі документів б/н від 02.05.2024;

- акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) б/н від 26.08.2024;

- платіжної інструкції про сплату судового збору №1049 від 04.05.2024.

Заяву обґрунтовано тим, що за час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 7 000,00 грн за супровід справи в Північному апеляційному господарському суді.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Згідно протоколу передачі заяви раніше визначеному складу суду від 27.08.2024 заяву у справі №910/2477/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді - Алданова С.О., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2024 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції у справі №910/2477/24 на 30.09.2024. Встановлено учасникам апеляційного провадження строк не пізніше ніж 23.09.2024 для надання своїх заперечень чи пояснень щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/2477/24. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

ДВС не скористався своїм правом на подання заперечень щодо заяви позивача про стягнення витрат та не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідач також заяв та клопотань щодо заяви позивача про стягнення витрат не подав.

Явка представників учасників справи

В судове засідання 30.09.2024 представник ДВС, а також представники позивача та відповідача не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином в електронному кабінеті 05.09.2024, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

У заяві позивач просив розглянути її без його участі.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто процесуальним законодавством передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви

02.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (Виконавець) укладено договір про надання правової допомоги №02-05-2024/2, за змістом якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати правову допомогу.

В п. 3.1. Договору сторони домовились, що вартість виконання передбачених договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 1 500.00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, які пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема та не обмежуючись становлять:

- ознайомлення з матеріалами справи - 1800 грн;

- судові засідання - 2000 грн / за одне судове засідання, а у разі затримки судового засідання більш як на одну годину - 2500 грн;

- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них та суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1500 грн/год.;

- витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Згідно акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) б/н від 26.08.2024 замовник прийняв наступні виконані роботи та надані послуги:

- зустріч із Замовником з метою з`ясування обставин справи №910/2477/19 в призмі існування та допущення Шевченківським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) порушення прав та інтересів Замовника у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 травня 2019 року по справі №910/2477/19, із врахуванням прийнятої Ухвали Господарського суду міста Києва від 25 квітня 2024 року по справі №910/2477/19, котрою у повному обсязі відмовлено у задоволені скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 травня 2019 року по справі №910/2477/19;

- ознайомлення із змістом та сутністю ухвали Господарського суду міста Києва від 25 квітня 2024 року по справі №910/2477/19, котрою у повному обсязі відмовлено у задоволені скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06 травня 2019 року по справі №910/2477/19;

- здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються спору у справі №910/2477/19 за апеляційною скаргою вих. №04-1/05 від 04 травня 2024 року ТОВ «Компанія «ШКО-ТАЙС» на Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25 квітня 2024 року по справі №910/2477/19, повний текст якої складено 02 травня 2024 року;

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями в призмі наявності порушень їх приписів та статей чинного законодавства України під час винесення Ухвали Господарського суду міста Києва від 25 квітня 2024 року по справі №910/2477/19, повний текст якої складено 02 травня 2024 року;

- із врахуванням приписів та норм ГПК України, зокрема, ст. 259 ГПК України, організація та проведення роботи/послуг щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі №910/2477/19 безпосередньо апеляційної скарги вих. №04-1/05 від 04 травня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25 квітня 2024 року по справі №910/2477/19, повний текст якої складено 02 травня 2024 року.; та доданих до неї документів.

Загальна вартість наданих послуг склала 7 500 грн.

Акт підписано сторонами без претензій і зауважень.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу

Розглянувши надані позивачем докази колегія зазначає наступне.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. (Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19).

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Колегія враховує, що подані акти наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів приймає до уваги, що ця справа не є складною, не містить великої кількості документів, що підлягали дослідженню, а адвокат позивача, який брав участь в якості його представника був обізнаний зі спірними правовідносинами та позицією учасників у справі.

Як вбачається з Акта виконаних робіт, адвокатом позивача включено до нього такі види робіт як: зустріч із Замовником, ознайомлення із змістом та сутністю оскарженої ухвали та здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями в призмі наявності порушень їх приписів та статей чинного законодавства України під час винесення оскарженої ухвали суду. Також, позивачем включено таку послугу, як організація та проведення робіт/послуг щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі №910/2477/19 апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сама по собі послуга "складання та подання апеляційної скарги" охоплює вчинення наведених вище дій, тому не вбачає підстав для здійснення окремої оплати цих послуг.

У цьому аспекті суд приймає до уваги правові висновки Верховного суду, наведені у Додатковій постанові від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20, від 14.07.2021 у справі №916/1914/20, від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19.

Колегія вважає, що обґрунтованим є 2 години витраченого часу за складання та подання апеляційної скарги, що охоплює дії адвоката з ознайомлення із змістом та сутністю оскарженої ухвали та здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики, а також направлення апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Також, колегія враховує, що представник позивача не брав участі в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням пункту 3.1. Договору вартість за підготовку та подання апеляційної скарги складає 3 000,00 грн (1500,00 грн х 2 год.).

Тобто, загалом справедливим та співмірним є 2 години витраченого адвокатом позивача часу за надані послуги на правничу допомогу, вартість яких становить 3 000,00 грн.

Отже, дослідивши заяву позивача, враховуючи відсутність заперечень ДВС та відповідача, а також надані заявником документи в їх сукупності, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями, як складність, обґрунтованість, пропорційнійсть, співмірність та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн від попередньо заявленої суми (7000,00 грн). Відтак, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Щодо витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги

Згідно із ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби (стаття 121-2 ГПК України в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою). Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15).

Згідно матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/2477/19 про відмову у задоволенні скарги позивача на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1049 від 04.05.2024. (а.с. 87, т. 2).

Судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Як зазначено вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 апеляційну скаргу задоволено, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/2477/19 скасовано.

Отже, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/2477/19 покладаються на Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про стягнення судових витрат в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, просп.. Академіка Глушкова, буд. 40. Офіс 315; РНОКПП: 38039872) 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги та 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 08.10.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова