Справа № 909/712/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

Секретар судового засідання Матенчук О.М .,

За участю представника позивача Галкіної Я. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: ТОВ "Єврогазбудсервіс", вул. Білоцерківська, буд. 1Г, м. Кагарлик, Кагарлицький р-н, Київська обл., 09200,

до відповідача: ТОВ "Захід-пром-діагностика", вул. Бандери, буд. 1 Ж, с. Задністрянське, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., 77133, про стягнення заборгованості, яка складається з 750 000,00 грн - основного боргу, 41 250,00 грн - інфляційних втрат, 20 625,00 грн- 3% річних та судових витрат,

встановив, що ТОВ "Єврогазбудсервіс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ Захід-пром-діагностика" про стягнення заборгованості, яка складається з 750 000,00 грн - основного боргу, 41 250,00 грн - інфляційних втрат, 20 625,00 грн- 3% річних та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач всупереч приписам ЦК України, ГК України та умовам договору про надання послуг №28/04-23 від 28.04.2023, не виконав взяті на себе зобов`язання та не здійснив поставку товару в обумовлені договором строки, не повернув попередньо сплачені позивачем кошти, згідно з рахунком № 243 від 28.04.2023, № 276 від 23.06.2023, № 296 від 28.06.2023 загальною сумою - 750 000,00 грн.

За несвоєчасне виконання зобов`язання відповідачу нараховані 3% річних і інфляційні втрати.

У підтвердження вимог надав суду копії: акту надання послуг № 78 від 10.10.2023, накладної № 10/10 від 10.10.2023, банківських виписок за періоди з 28.04.2023 по 28.04.2023 від 25.04.2024, з 28.06.2023 по 28.06.2023 від 25.04.2024, з 23.06.2023 по 23.06.2023 від 25.04.2024, виписок з ЄДРЮОФОП щодо позивача, декларації № 043422/23, платіжних інструкцій № 628 від 26.07.2024, № 243 від 28.04.2023, № 276 від 23.06.2023, № 296 від 28.06.2023, досудової вимоги № 1 від 22.01.2024, дозволу № 1430.22.32 від 28.10.2022, податкових накладних № 6 від 28.04.2023, № 21 від 23.06.2023, № 26 від 28.06.2023 з квитанціями, витягу № 093 з реєстру платників ПДВ від 07.10.2016, договору про надання послуг № 28/04-23 від 28.04.2023, статуту позивача, рахунку № 28/04 від 28.04.2023.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 04.09.2024.

04.09.2024, суд закрив підготовче провадження і призначив справу № 909/712/24 до судового розгляду по суті на 30.09.2024.

Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався, в судові засідання не з`являвся, викладеного позивачем не спростував, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час і дату судових засідань повідомлений належним чином ухвалами суду від 07.08.2024 і від 04.09.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 08.08.2024 і 06.09.2024 до електронного кабінету відповідача.

30.09.2024, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд залишив без задоволення, про що вказав у протоколі судового засідання.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, враховуючи приписи ст. 165, 178 ГПК України, зокрема право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав представника позивача і вважає, що позов слід задоволити частково.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення 750 000,00 грн, які сплачені за непоставлений товар і нарахованих у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання 3% річних і інфляційних втрат.

Підставою позову є невиконання умов договору про надання послуг №28/04-23 від 28.04.2023 в частині виконання робіт по виготовленню напівпричепа цистерни.

ЦК України врегульовано питання виконання договірних зобов`язань.

Так, згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковий для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ГПК України).

З матеріалів справи встановлено те, що між сторонами у справі існували договірні відносини, що виникли на підставі укладеного 28.04.2023 договору №28/04-23 про надання послуг.

Згідно з умовами вказаного договору, Покупець (Замовник - позивач в даному випадку ) замовляє, а Продавець (Виконавець - відповідач) зобов`язується виконати роботу по виготовлення напівпричепа цистерни. Здійснення робіт відбувається на підставі письмової або усної заявки Покупця (Замовника) (п.п. 1.2, 1.3 Договору).

Ціна і порядок розрахунків встановлено в розділі 2 договору.

У зазначеному розділі визначено те, що вартість послуг договірна і обумовлена в, рахунках, накладних та в актах виконаних робіт (накладних послуг) які є невід`ємною частиною цього Договору. Збільшення вартості на продукцію та послуги взаємно погоджується. Розрахунок здійснюється в два етапи: 1-й етап: передплата в розмірі 50% від вартості послуг перед початком робіт та підставі рахунку Продавця; 2-й етап: в розмірі 50%. (п. 2.1, 2.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, Поставка продукції, здійснюється протягом 60 днів з дня отримання авансу в розмірі 50% по діючих цінах на час поставки продукції. П. 4.2. Договору передбачає, що Продукція рахується виданою однією Стороною і прийнятою іншою Стороною: по кількості відповідно до відвантажувальних документів; по якості відповідно до даних, вказаних у сертифікатах якості.

Виконавець, зокрема, зобов`язується надати послуги, виконати роботи відповідно до вимог нормативних документів щодо проведення ремонтних, технологічних та експлуатаційних робіт та умов Договору (п. 5.3.2. Договору).

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що при невиконанні зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність передбачену ЦКУ та ГКУ.

На виконання вказаного договору, як стверджує позивач і підтверджує платіжними інструкціями та не заперечує відповідач, позивач оплатив відповідачу виставлений останнім рахунок на суму 750 000 грн (копія рахунку від 28.04.2023; платіжних інструкцій №243 від 28.04.2023; №276 від 23.06.2023, №296 від 28.06.2023).

Позивач направляв відповідачу претензію, яка залишена останнім без уваги, про сплату заборгованості .

Враховуючи викладене і те, що документами, наявними в матеріалах справи підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту невиконання у обумовлені строки зобов`язань, що виникли на підставі вказаного договору , вимога позивача про стягнення 750 000 грн є обґрунтованою.

В частині стягнення інфляційних і річних, позов слід задоволити частково, оскільки при перерахунку заявленої до стягнення суми, суд встановив, що обґрунтованими є інфляційні втрати в розмірі 18 799,51 грн. При цьому задовольняючи позов у цій частині суд виходив з позиції ВП ВС, викладеній у постанові від 22.09.2020, що винесена у справі № 918/631/19, згідно якої, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Отже, вимога про стягнення інфляційних і річних підлягає задоволенню в силу позиції ВС, висновки якого суд враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 129 ГПК України і на підставі доказів, які підтверджують факт понесення таких витрат.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 236 ГПК України, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з ТОВ "Захід-пром-діагностика" (, місцезнаходження/реєстрації - вул. Бандери, буд. 1 Ж, с. Задністрянське, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., 77133 ) на користь ТОВ "Єврогазбудсервіс" ( , місцезнаходження/реєстрації вул. Білоцерківська, буд. 1Г, м. Кагарлик, Кагарлицький р-н, Київська обл., 09200) - 750 000,00 грн основного боргу; 18799,51 грн - інфляційних втрат, 20 625,00 грн- 3% річних та 11 841,37 - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.10.2024.

Суддя І. М. Скапровська