СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
30 вересня 2024 року м. Харків Справа № 922/3972/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.,
при секретарі судового засідання , Погребняк А. М.,
за участі представників сторін: не прибули,
за позовом Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м.Харків,
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків,
про стягнення 604 975,36 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 31.01.2024 р. у справі №922/3972/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 199. Код ) на користь Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (61046, м. Харків, вул. Єнакіївська, 1, оф. 202. Код ) заборгованість за договором №235-8/19 від 26.12.2019 у сумі 421976,11 грн, пеню за період з 17.06.2021 по 08.09.2023 у сумі 21098,81 грн, 1% річних від простроченої суми за період з 17.06.2021 по 08.09.2023 у сумі 9410,65 грн, інфляційні витрати за період липень 2021 липень 2023 року у сумі 152489,79 грн, судовий збір у сумі 9074,63 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 р у справі №922/3972/23 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Через систему «Електронний суд» від позивача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій позивач просив вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, які він поніс під час розгляду апеляційної скарги. (вх.№11901). Зокрема, позивач просив покласти на відповідача , понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 800 грн.

Відповідно до приписів статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи перебування у відпустці члена колегії судді Хачатрян В.С., яка приймала участь у розгляді справи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 р розгляд заяви призначено на 30.09.2024 р.

У судове засідання, призначене на 30.09.2024 р., представники сторін не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін у судове засідання судової колегією не визнавалася обов`язковою.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи встановила, що під час прийняття постанови по справі не було вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, у зв`язку з чим, заява позивача щодо прийняття додаткової постанови є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, то судова колегія зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. ( ст.2 ГПК України)

Згідно з приписами частини 1 та частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 13.09.2024 р. позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 800 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги у сумі 3 800 грн позивач надав копії: договору про надання правничої допомоги від 10.08.2023; додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024 р., акту про надання послуг від 11.09.2024 р., копію рахунку № 11/09-24 від 11.09.2024 р. ордер серії АІ №1447407 від 23.08.2023; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Жук Т.С. серії КС №7672/10 від 19.04.2019.

Заперечення від відповідача на заяву позивача до суду не надходили.

Судова колегія зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Як зазначалося вище, до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу , позивач надав, зокрема, копії: договору про надання правничої допомоги від 10.08.2023; додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 05.07.2024 р., акту про надання послуг від 11.09.2024 р.

Відповідно до Додаткової угоди від 05.07.2024 р. до Договору про надання правничої допомоги від 10.08.2023 р. сторони погодили встановити наступну вартість за надання послуг щодо захисту прав та законних інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції у справі №922/3972/23 щодо оскарження рішення господарського суду Харківської області від 31.01.2024 :

- підготовка заяви по суті з документами, що до них додаватимуться 2000 грн за одну годину роботи

- підготовка заяв з процесуальних питань 1000 грн за одну годину роботи

- представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 2500 грн за одне судове засідання.

З Акту про надання послуг від 11.09.2024 р. до Договору про надання правничої допомоги від 10.08.2023 р. убачається, що адвокатом було надано наступні послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка клопотання про участь в режимі відеоконференції та участь у судовому засіданні на загальну суму 3 800 грн.

Акт підписано адвокатом та представником позивача без зауважень.

Дослідивши надані позивачем документи, судова колегія приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, яку просить відшкодувати позивач, відповідає критеріям реальності та розумності з урахуванням підстав та вимог апеляційної скарги та конкретних обставин справи, у зв`язку з чим заява позивача про відшкодування витрат, які він поніс на правничу допомогу у розмірі 3 800 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 244 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м.Харків, про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.

2.Прийняти додаткову постанову по справі № 922/3972/23.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м.Харків, пр. Героїв Харкова, 199, Код ) на користь Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (61046, м. Харків, вул. Єнакіївська, 1, оф. 202, Код ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 800, 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 01.10.24.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян