ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.10.2024 Справа № 917/183/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши

заяву Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про зміну способу та порядку виконання судового рішення в справі № 917/183/24 -

за позовною заявою Кам`янопотоківської сільської ради

до 1) Кременчуцької районної ради

2) Комунального некомерційного медичного підприємства Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення

заінтересована особа Виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради

представники учасників справи не з"явилися

встановив:

Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до Господарського суду Полтавської області із заявою (вхід. № 12092 від 13.09.2024) про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом стягнення присуджених сум за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради, який є розпорядником бюджетних коштів боржника.

Про час та місце розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджено довідками про доставку ухвали від 23.09.2024 у системі «Електронний суд» (а.с.179-183).

Заявник подав заяву від 02.10.2024 про розгляд справи без його участі.

Комунальне некомерційне медичне підприємство Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подало заяву від 02.10.2024 про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи пояснень чи клопотань до суду не надали.

Неявка представників сторін не перешкоджає розгляду цієї заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Господарський суд Полтавської області по справі № 917/183/21 прийняв рішення від 27.03.2024 (т.8 а.с.34-54), яким постановив:

1) у позові Кам`янопотоківської сільської ради до Кременчуцької районної ради -відмовити повністю;

2) у позові Кам`янопотоківської сільської ради до Комунального некомерційного медичного підприємства Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - відмовити повністю;

3) стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763; ідентифікаційний код 22547199) на користь Комунального некомерційного медичного підприємства Кременчуцька міська лікарня планового лікування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пр. Полтавський, буд. 40, м. Кременчук, Полтавська обл., 39627; ідентифікаційний код 01999342) 17025 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22700 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги;

4) стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763; ідентифікаційний код 22547199) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, буд.2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 24388300) 17025 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22700 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 (т.8 а.с.174-190) рішення господарського суду Полтавської області від 27.03.2024 у справі № 917/183/21 залишено без змін.

Ухвалою від 03.09.2024 Верховний Суд закрив касаційне провадження у цій справі (т.9 а.с.143-149).

На виконання вказаного рішення суду Господарський суд Полтавської області видав відповідні накази від 03.07.2024 № 917/183/21 (т.8 а.с.199, 200).

Зокрема, Господарський суд Полтавської області видав наказ від 03.07.2024 (т.8 а.с. 200) про стягнення з Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763; ідентифікаційний код 22547199) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, буд.2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 24388300) 17025,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22700,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області за заявою від 15.08.2024 направила вказаний наказ на примусове виконання до Управління Державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі Полтавської області.

Управління Державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі Полтавської області листом від 16.08.2024 за № 02-22-06/636 (т.9 а.с.163) наказ Господарського суду Полтавської області від 03.07.2024 по справі № 917/183/21 повернуло стягувачу без виконання на підставі підп.3 п. 9 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» у зв`язку з відсутністю у боржника - Кам`янопотоківської сільської ради відкритих в управлінні рахунків. Також повідомлено, що з 01.01.2021 Кам`янопотоківська сільська рада здійснює свої повноваження через виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради ().

Заявник у заяві вказує, що за діючим законодавством фінансування видатків з місцевого бюджету здійснює виконавчий комітет Кам`янопотоківськоъ сільської ради, який очолює сільській голова та який має відкриті рахунки в органах державної казначейської служби. Натомість, Кам`янопотоківська сільська рада не має жодних рахунків в органах державної казначейської служби. Тому заявник звернувся із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом стягнення присуджених сум за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради, який є розпорядником бюджетних коштів боржника.

При розгляді заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішенні від 17 травня 2005 року по справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.97 зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84). Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У частині 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Зміна способу виконання рішення, здійснюється судом в порядку, визначеному статтею 331 ГПК України, та не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Відповідно до п. п. 1 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року № 2456-VI, рішення суду про стягнення (арешт) коштів держаного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України виключно для виконання.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, встановлений у Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок № 845).

У абз. 2 п. 2 Порядку № 845 зазначено визначення «боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання».

Згідно з підп. 3 п. 9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Управління Державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі Полтавської області листом від 16.08.2024 за № 02-22-06/636 (т.9 а.с.163) наказ Господарського суду Полтавської області від 03.07.2024 № 917/183/21 повернуло стягувачу без виконання на підставі підп.3 п. 9 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» у зв`язку з відсутністю у боржника - Кам`янопотоківської сільської ради відкритих в управлінні рахунків. Також повідомлено, що з 01.01.2021 Кам`янопотоківська сільська рада здійснює свої повноваження через виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради ().

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 11 цього Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частинами 3-6 шостою статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Відповідно до пунктів 34, 45 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування; рішення про місцевий бюджет - нормативноправовий акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації або виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Згідно з частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Наявність у виконавчого комітету Кам`янапотоківської сільської ради як у розпорядника коштів відкритого рахунку в Управлінні Державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі Полтавської області підтверджується листом Управління Державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі Полтавської області від 16.08.2024 № 02-22-06/636 (т.9 а.с.163).

Пунктом 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.

Відповідно до пункту 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45), стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Відсутність у боржника відкритих бюджетних асигнувань в органах Державної казначейської служби України є обставиною, яка унеможливлює виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2024 по справі № 917/183/21.

Частинами 1 та 3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Згідно з підпунктом 4 пункту «а» частини 1 статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Отже, Кам`янопотоківська сільська рада, що складу якої входить депутати та яку очолює сільський голова, розпоряджається коштами відповідних місцевих бюджетів, визначає напрями їх використання, однак, фінансування видатків з місцевого бюджету здійснює виконавчий комітет Кам`янопотоківськоъ сільської ради, який очолює сільській голова та який має відкриті рахунки в органах державної казначейської служби.

Натомість, Кам`янопотоківська сільська рада не має рахунків в органах державної казначейської служби.

Тобто, бюджетні асигнування суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, знаходяться на рахунках виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради, який разом із Кам`янопотоківською сільською радою становлять єдину систему органів місцевого самоврядування, фінансовою основою діяльності яких є місцевий бюджет.

Отже, Головним розпорядником коштів сільського бюджету Кам`янопотоківської сільської ради є виконавчий комітет Кам`янопотоківської сільської ради. З урахуванням вищенаведеного та з метою гарантування позивачу виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2024 по справі № 917/183/21 доцільно змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2024 по справі № 917/183/21 шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 17 025,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22 700,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги.

З огляду на викладене, суд задовольняє заяву Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Керуючись ст. ст. 331, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зміну способу та порядку виконання судового рішення задовольнити.

2. Змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2024 у справі № 917/183/21 шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763; ідентифікаційний код 44030783) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, буд.2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 24388300) 17025 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, 22700 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений: 03.10.2024.

Суддя Т. М. Безрук