УХВАЛА

м. Київ

01.10.2024Справа № 910/11601/24

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумники Системс"

про визнання недійсними правочинів

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумники Системс" про визнання недійсними правочинів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки № КЕ 09/04-21 від 09.04.2021 відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 2.770.690,03 грн, що підтверджується видатковими накладними № 124 від 22.04.2024, № 115 від 24.04.2024, № 117 від 26.04.2024, № 134 від 01.05.2024, № 146 від 02.05.2024, № 148 від 03.05.2024 та № 147 від 16.05.2024. Позивач зазначає, що після зміни керівництва позивача, було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності попереднього керівництва, що підтверджується актом звірки за період з 30.04.2024 по 16.05.2024 та встановлено відсутність вищезазначеного товару, а також підписані акти звірки взаємних розрахунків від 30.04.2024 та 16.05.2024 недійсними. Позивач зазначає, що здійснений правочин суперечить вимогам ч. 5 ст. 203 ЦК України щодо реальності правочину. Правочин має бути реальним, тобто спрямованим на настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тому правочин, вчинений без наміру створити правові наслідки, є недійсним, як фіктивний, тобто, вчинений лише для виду. У зв`язку з тим, що відповідачем здійснено неправомірний правочин, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними правочинів щодо здійснення поставок позивачу товару згідно з видатковими накладними № 124 від 22.04.2024, № 115 від 24.04.2024, № 117 від 26.04.2024, № 134 від 01.05.2024, № 146 від 02.05.2024, № 148 від 03.05.2024 та № 147 від 16.05.2024.

Суд розглянувши матеріали справи відзначає наступне

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями господарського процесу, а саме приписами п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, з огляду на положення Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи і саме цей суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого позивачем.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі № 428/2376/20 (провадження № 61-2785св21).

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 відкрито провадження у справі № 910/9327/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд".

Відповідно до ч. 13 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи № 910/11601/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумники Системс" про визнання недійсними правочинів підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9327/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд".

Керуючись ст.ст. 30, 31, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

Матеріали справи № 910/11601/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумники Системс" про визнання недійсними правочинів передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9327/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сайнс Трейд".

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В. Сівакова