ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024м. ДніпроСправа № 904/5003/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Формат-М", м. Дніпро

про стягнення 51 725,33грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Формат-М" заборгованість у розмірі 51 725,33грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу товарів на умовах товарного кредиту №162Дн від 27 лютого 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що:

- видаткова накладна РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн не підписувалась особою, зазначеною в ній, а саме, не підписувалась керівником відповідача ОСОБА_1 ;

- акти звіряння розрахунків, додані до позову, не визнані та не підписані представником відповідача.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022 справу №904/5003/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами; в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено; в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" про витребування доказів (податкових декларацій за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року) відмовлено з підстав недотримання позивачем вимог пунктів 4,5 ст. 81 ГПК України.

В подальшому позивачем клопотання про витребування доказів не заявлялось.

Відповідно до ч.4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Ухвалою суду від 20.02.2023 призначено судове засідання на 09.03.2023.

З 09.03.2023 відкладено розгляд справи у судове засідання на 23.03.2023.

Ухвалою суду від 23.03.2023 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На розгляд експерта поставлені наступні питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на оригіналі видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн над літерами "керівник ОСОБА_1 ", ОСОБА_1 або іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на оригіналі довіреності №19 від 07 лютого 2022 року, ОСОБА_1 або іншою особою?

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2023 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/5003/22 залишено без змін.

Супровідним листом №904/5003/22/35357/23 від 18.09.2023 матеріали справи №904/5003/22 направлено до інституту судових експертиз, для проведення судової експертизи.

05 вересня 2024 року матеріали справи №904/5003/22 повернулися на адресу суду разом із висновком експерта №3990-23, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі "904/5003/22, складеного 26.08.2024.

Згідно з висновками судової експертизи.

- Підпис від імені ОСОБА_1 , який розміщений над літерами "керівник ОСОБА_1 " в оригіналі видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього його підпису.

- Підписи від імені ОСОБА_1 , які розміщені в графах "Підпис", "Керівник підприємства", "Головний бухгалтер" в оригіналі довіреності №19 від 07 лютого 2022 року - виконані самим ОСОБА_1 .

Оскільки підстави, що зумовили зупинення провадження по справі, відпали, ухвалою суду від 06.09.2024 провадження по справі №904/5003/22 поновлено та зазначено про подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Ухвала суду про поновлення провадження у справі від 06.09.2024 надіслана ТОВ "Модус, ЛТД" та ТОВ "Компанія Формат-М" до їх електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 06.09.2024 (а.с.68-69 том 2).

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Формат-М" (покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів на умовах товарного кредиту №162Дн.

Відповідно до п.1.1. договору продавець зобов`язується передати покупцю товар відповідно до рахунків продавця, які є невід`ємною частиною цього договору. Покупець зобов`язується прийняти й оплатити поставлений товар у строк та в порядку, встановленому цим договором.

Підставою для передачі виконавцем ТМЦ є отримання від замовника відповідної довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, засвідченої підписом особи, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як підписанта (п.1.5. договору).

Замовник, в силу приписів п. 1.6 договору, зобов`язаний надати продавцю перелік осіб, які мають право підпису на видаткових накладних, ТТН та актах прийому-передачі товарів зі зразками підписів цих осіб. Цей перелік є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.7 договору закріплено, що у разі припинення повноважень підписанта та(або) осіб, що мають право підпису, замовник зобов`язується негайно, але не пізніше наступного дня сповістити про це виконавця поштою офіційним листом з переліком осіб, що втратили чи набули право підпису. Якщо до моменту отримання такого повідомлення виконавцем відбулася передача ТМЦ особі, що втратила право на отримання ТМЦ від продавця, то покупець виконує обов`язки, передбачені цим договором, у повному обсязі.

Згідно з п. 3.2 договору вартість товару, що поставляється, визначається сторонами після надходження заявки від покупця та вказується продавцем в рахунку і підлягає зміні у порядку визначеному договором.

Відповідно до п.3.4. договору, відповідач зобов`язаний сплатити товар на протязі 30 календарних днів з дати отримання товару.

Продавець зобов`язаний: а) упакувати товар і передати його в стані, обумовленому цим договором; б) оформити та передати покупцю необхідну документацію (п.4.1. договору).

Покупець зобов`язаний, зокрема: прийняти і оплатити товар; в момент фактичної передачі йому товару, але не пізніше трьох робочих днів надати продавцю оригінал довіреності на отримання ТМЦ та підписати видаткові накладні або акти прийому-передачі (п.4.3. договору).

Договір набирає чинності в момент його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 (п. 6.1 договору).

Якщо за тридцять днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме розірвання або перегляду умов договору, то договір вважається продовженим ще на один рік з можливістю внесення змін чи доповнень (п. 6.2 договору).

В додатку до договору, на виконання п.1.6. договору зазначено ОСОБА_1 , як особу ТОВ "Модус, ЛТД", яка має право підпису на видаткових накладних, ТТН та актах прийому-передачі товарів та надано зразок підпису (а.с.12 том 1).

У лютому 2022 року позивач поставив відповідачу товар за видатковою накладною РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн (а.с.17 том 1).

07.02.2022 ТОВ "Модус, ЛТД" виставив ТОВ "Компанія Формат-М" рахунок №ДнТ-7512 на суму 51 725,33грн (а.с.18 том 1).

Згідно довіреності №19 від 07.02.2022 право на отримання товару за рахунком №ДнТ-7512 на надано директору підприємства ОСОБА_1 (а.с.19 том 1).

07.02.2022 ТОВ "Модус, ЛТД" складено податкову накладну №511 на суму 51725,33грн (а.с.21-22 том 1), яка зареєстрована в ДПС 23.02.2022 (квитанція №1) (а.с.20 том 1).

20 липня 2022 року на адресу відповідача направлена претензія б/н від 20.07.2022 про сплату заборгованості та Акт звіряння взаємних розрахунків (а.с.30 том 1).

Претензія залишена без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути заборгованість за поставлений товар згідно видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору поставки та виконання його умов щодо поставки товару згідно видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн, наявність підстав для стягнення заборгованості за поставлений товар.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору поставки виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173-175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У встановлений договором строк 30 календарних днів з моменту поставки товару (п.3.4. договору) відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає, що не підписував спірну видаткову накладну.

Ухвалою суду від 23.03.2023 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На розгляд експерта поставлені наступні питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на оригіналі видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн над літерами "керівник ОСОБА_1 ", ОСОБА_1 або іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на оригіналі довіреності №19 від 07 лютого 2022 року, ОСОБА_1 або іншою особою?

Згідно із висновком експерта №3990-23, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі № 904/5003/22, складеного 26.08.2024:

- Підпис від імені ОСОБА_1 , який розміщений над літерами "керівник ОСОБА_1 " в оригіналі видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього його підпису;

- Підписи від імені ОСОБА_1 , які розміщені в графах "Підпис", "Керівник підприємства", "Головний бухгалтер" в оригіналі довіреності №19 від 07 лютого 2022 року - виконані самим ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлено, що відповідач не підписував видаткової накладної РН-00086/2 від 07.02.2022 на суму 51 725,33грн.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже, у даному спорі позивачеві необхідно надати докази поставки товару на спірну суму відповідачу.

Надання позивачем податкової накладної, акту звіряння взаємних розрахунків, який підписаний лише позивачем та довіреність на отримання товару не підтверджують передачу відповідачу товару.

Відповідно до пункту 1.3 договору покупець набуває права власності на отриманий товар і несе пов`язаний з цим ризик (загибелі, псування тощо) з моменту фактичної передачі йому товару згідно документів на ТМЦ (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акт приймання-передачі ТМЦ та ін), скріпленими підписами сторін.

Доказів поставки товару (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акт приймання-передачі ТМЦ тощо) станом на дату звернення з позовом позивач суду не надав, доводів, наведених відповідачем у відзиві на позов, не спростував.

Подана позивачем видаткова накладна є неналежним та недопустимим доказом, оскільки, як зазначено у висновку судового експерта, не підписана ОСОБА_1 , а підписано іншою особою з наслідуванням справжнього його підпису, внаслідок чого суд позбавлений можливості ідентифікувати особу, якій передавався зазначений в накладній товар. Крім того, в матеріалах справи наявний оригінал накладної № Дн-Рн00086/2 від 07.02.2022, наданий позивачем на вимогу суду, яка не містить печатки відповідача (а.с.155 том 1).

Щодо посилань позивача на реєстрацію податкової накладної та складення акту звірки взаємних розрахунків суд зазначає таке.

Фактом підтвердження господарської операції є первинні документи, а не податкові накладні, які підтверджують лише порядок оподаткування цієї операції, оскільки сам факт вчинення оподаткування не свідчить про наявність господарської операції та наявність правовідносин між сторонами. Податкові накладні є підставою лише для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та не є документами, які підтверджують факт отримання відповідачем товару та наявності у нього заборгованості перед позивачем. Як доказ, податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару та його прийняття. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій. Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості, проте за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт передання товару відповідачу, тобто факт здійснення господарської операції поставки товару.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Формат-М" про стягнення 51 725,33грн відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 04.10.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва