ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3530/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Одеської міської ради

до відповідача: Приватного акціонерного товариства ''Завод залізобетонних виробів №2 ''Одесбуд''

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради

про стягнення 953527,26 грн

До суду через підсистему Електронний суд 09.08.2024 надійшла позовна заява Одеської міської ради до Приватного акціонерного товариства ''Завод залізобетонних виробів №2 ''Одесбуд'', третя особа - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради, про стягнення 953527,26 грн заборгованості за договором оренди землі від 21.09.2020, з яких - 725571,62 грн основного боргу, 108421,02 грн інфляційних, 41124,71 грн 3% річних та 78409,91 грн пені.

Ухвалою від 13.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Також цією ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву 15 днів з дня отримання ухвали та звернув увагу на необхідність зареєструвати електронний кабінет. Третій особі встановлено строк для подання пояснень - 15 днів з дня отримання ухвали.

Відповідач відповідно до поштового повідомлення отримав ухвалу 12.09.2024.

29.08.2024, у встановлений строк, від відповідача надійшов відзив, в якому він повідомив суд, що орендна плата за 2023 рік ним сплачена, а саме: за листопад - 100009,15 грн (платіжна інструкція від 14.08.2024 № 2353), за грудень - 100009,11 грн (платіжна інструкція від 27.08.2024 № 2366). Крім того, відповідач вважає, що позивач неправомірно нарахував втрати від інфляції на заборгованість з орендної плати, оскільки в даному випадку мають в першу чергу використовуватись норми податкового законодавства, а не цивільного. Нарахування пені відповідач вважає незаконним, оскільки контролюючий орган щодо сплати податків (ГУ ДПС в Одеській області) вже нарахував пеню в сумі 53928,82грн згідно з відомостями електронного кабінету платників податків. Також відповідач посилається на те, що позивач двічі проіндексував орендну плату.

Третя особа отримала ухвалу в електронному кабінеті 15.08.2024.

29.08.2024, у встановлений строк, третя особа поштою надіслала до суду письмові пояснення, в яких підтримала позовні вимоги.

23.09.2024 від третьої особи надійшли пояснення, в яких вона зазначає, що кошти в сумі 200018,26грн були сплачені відповідачем без зазначення періоду платежу, тому не можуть бути враховані при винесенні рішення.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

21.09.2020 між Одеською міською радою (позивач, орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Завод залізобетонних виробів № 2 «ОДЕСБУД» (далі відповідач, ПрАТ «Завод ЗБВ № 2 «ОДЕСБУД», Орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради № 6011-VII від 29.04.2020 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,4666 га, кадастровий номер :06:001:0030, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 5, для експлуатації та обслуговування будівель та споруд заводу залізобетонних виробів (п. 1.1).

Згідно з ст. 16 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на час укладення договору 21.09.2020) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Строк договору відповідно до п. 31.1 встановлено сторонами 15 років.

Вищезазначений Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 21.09.2020 р. та зареєстрований в реєстрі за № 2344.

Згідно з ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2020, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради 21.09.2020 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,4666 га, кадастровий номер :06:001:0030, а 21.09.2020 за відповідачем зареєстровано право оренди на зазначену земельну ділянку.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2024 р. № 365639255, за відповідачем 13.04.2017 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна нежилі будівлі та споруди загальною площею 4 960,4 кв.м за адресою м. Одеса вул. Хімічна 5, на підставі свідоцтва про право на власності серії та номер: 026195, виданого 22.09.2003 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.03.2019 р. НВ-019 датою державної реєстрації вищевказаної земельної ділянки є 19.03.2019 р. Цільове призначення: 11.03 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств. Категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель та споруд заводу залізобетонних виробів.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 3,4666 га, у тому числі по угіддях: землі під будівлями та спорудами промислових підприємств 3,4666 га.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 Договору на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, що належать Орендарю, а саме: нежитлові будівлі та споруди, що належать ПрАТ «Завод ЗБВ № 2 «ОДЕСБУД» на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.09.2003 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради, право власності на які зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 26.09.2003 р. в книзі 26неж. на стор. 178 під № 3178.

В п. 2.3 договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 31623445,71грн (з урахуванням індексації за 2019 рік) згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 26.03.2019 № 1321, складеної відділом у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру у Одеській області.

До позовної заяви позивач додав витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 26.03.2019 № 1321, складеної відділом у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру у Одеській області, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки :06:001:0030 становить 31623445,71грн з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2019. Коефіцієнт Кф: 1,2.

Пунктом 4.1 договору сторони узгодили, що орендна плата за земельну ділянку площею 3,4666га, розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 948703,37грн на рік з урахуванням індексації за 2019рік. Орендна плата вноситься орендарем в грошовій безготівковій формі.

Відповідно до п. 4.2 договору, розмір орендної плати встановлюється згідно з рішеннями Одеської міської ради у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватися Одеською міською радою в межах, передбачених законодавством. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Положеннями п. 4.3 розділу 4 Договору встановлено, що орендна плата сплачується орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця на Банк Казначейства України 9ЕАП), МФО 899998, , на рахунок одержувача УДКСУ у м. Одесі Одеської області, місцевий бюджет Малиновського району № UA0015007, код бюджетної класифікації 18010600.

Згідно з п. 4.4 договору, орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п. 4.5 розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, зміни коефіцієнтів індексації, відповідно до чинного законодавства України,

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в т. ч. у разі введення в дію нової грошової оцінки земель м. Одеси, яка затверджується рішеннями Одеської міської ради,

- зміни функціонального призначення будівлі або її частини,

- в інших випадках, передбачених законодавством України.

У цих випадках розмір орендної плати змінюється за ініціативою орендодавця.

Пунктом 4.7 договору встановлено, що в разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається Податковим кодексом України. Пеня перераховується орендарем на рахунок, зазначений в п. 4.3 договору.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п. 9.1.2 договору, позивач має право від відповідача вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо своєчасної сплати орендної плати, через що відповідно до наданого до позову розрахунку його заборгованість з орендної плати становить 725571,62грн за період з 01.11.2023 по 31.05.2024.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу надсилалась претензія від 24.01.2023 № 01-13/136 з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 521786,93грн за період з січня 2022 року по грудень 2022 року на рахунок бюджету Одеської міської територіальної громади № UA0015744 КБК 18010600 в банк Казначейство України (ЕАП) отримувач ГУК в Одеській області/м .Одеса (Одеська міська ТГ), МФО 899998, .

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України зарахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч.1. ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Приписами ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або оренду плату.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 14.1.147. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.п. 14.1.72. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Положеннями п. 287.1. статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Таким чином, плата за землю здійснюється в залежності від суб`єкта належності земельної ділянки: власником землі сплачується земельний податок, а орендарем за договором оренди землі - орендна плата.

Згідно з п.п. 288.1. - 288.4. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Виходячи з системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України), з іншого - є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Разом з тим основною підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункт 288.1 статті 288 ПК України).

При цьому суд враховує, що за змістом частини 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" Податковий кодекс України передбачає порядок обчислення розміру орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів, проте розмір та умови внесення орендної плати, а також правові наслідки порушення зобов`язань встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, про що також зазначено в пункті 288.4 статті 288 цього Кодексу (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 925/258/17).

Суд зазначає, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 статті 288 Податкового Кодексу України.

Пунктом 288.5.1. статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як вже зазначалось вище, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на час укладення договору становила 31623445,71 грн з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2019.

Отже, розмір орендної плати за рік становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 948 703, 37 грн.

З урахуванням індексації орендна плата за 2022 рік становила 948 703, 37 грн * 1,00 (інд. 2020 р.) * 1,10 (інд. 2021р.) = 1 043 573, 71 грн

1 043 573, 71 грн/12 міс = 86 964, 48 грн (щомісячно);

Орендна плата за 2023 рік становила 1 043 573, 71 грн * 1,15 (інд. 2022р.) = 1 200 109, 77 грн

1 200 109, 77 грн/12 міс = 100 009, 15 грн (щомісячно).

Також згідно з Витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.01.2024 р. HB-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 34 666 кв.м становить 42 044 266,08 грн.

Орендна плата за 2024 р. розрахована у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 1 261 327,98 грн.

Щомісячна сума орендної плати у 2024 році становить 1261327,98 грн/12 міс. = 105 110, 67 грн.

З урахуванням викладеного Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради розраховано заборгованість ПрАТ «Завод ЗБВ № 2 «ОДЕСБУД» за Договором у період з 01.11.2023 р. по 31.05.2024 р. у розмірі 725 571, 62 грн.

При цьому суд враховує, що відповідач сплатив орендну плату за листопад 2023 року в сумі 100009,15 грн (платіжна інструкція від 14.08.2024 № 2353), за грудень - 100009,11 грн (платіжна інструкція від 27.08.2024 № 2366).

Третя особа не заперечує, що відповідачем сплачено 200018,26грн, але посилається на те, що дана сума не може бути врахована через те, що відповідачем не зазначено періоду платежу.

Суд відхиляє посилання третьої особи, оскільки умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обов`язку відповідача зазначати період сплати . Іншого нормативного обгрунтування такої вимоги, як зазначення відповідачем періоду платежу, ні позивачем ні третьою особою не надано суду.

З огляду на викладене, суд закриває провадження за відсутністю предмету спору в частині 200018,26грн основного боргу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо решти основного боргу в сумі 525553,36грн, то відповідач не надав доказів сплати зазначеної суми, тому позовні вимоги в частині стягнення 525553,36грн основного боргу підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачеві на підставі п. 4.7 договору пеню у розмірі 78409,91 грн. та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 41124,71 грн. та втрати від інфляції в розмірі 108421,02 грн.

Так, Пунктом 4.7 договору встановлено, що в разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається Податковим кодексом України. Пеня перераховується орендарем на рахунок, зазначений в п. 4.3 договору.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання … в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і договір є обов`язковим до виконання.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, оскільки факт порушення встановленого умовами договору оренди строку виконання грошового зобов`язання з боку відповідача є встановленим, то, відповідно, і вимога позивача про стягнення з відповідача 78409,91грн пені, 108421,02грн втрат від інфляції та 41124,71 грн 3% відсотків річних є обґрунтованою.

За результатами перевірки обчислених позивачем розрахунків пені, процентів річних та втрат від інфляції судом встановлено, що вони відповідають умовам укладеного сторонами договору оренди землі та чинному законодавству, є арифметично вірними, і відповідачем не спростовані як в цілому, так і за їх складовими, доводи відповідача не містять власного контррозрахунку, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом відхиляються заперечення відповідача стосовно неможливості застосування в даному випадку норм цивільного законодавства щодо втрат від інфляції та пені, оскільки як вже зазначено вище орендна плата, а відповідно і платежі пов`язані з простроченням її оплати, підлягають оплаті відповідачем позивачу за умовами договору оренди, а Державна податкова інспекція є при цьому контролюючим органом.

Також суд відхиляє посилання на подвійну індексацію орендної плати, оскільки індекс інфляції застосований позивачем спершу для встановлення розміру орендно плати відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а в подальшому позивач просить стягнути втрати від інфляції на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати (несвоєчасне виконання грошового зобов`язання), тобто ці нарахування мають різну природу.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог 11442,32/953527,26*753509=9042,10грн.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 231, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження за відсутністю предмету спору в частині позовних вимог про стягнення 200018,26грн основного боргу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства ''Завод залізобетонних виробів №2 ''Одесбуд'' (код 31768260, м. Одеса вул. Хімічна 5) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26597691, на рахунок: Одеська міська ТГ, отримувач ГУК в Одеської області /м. Одесі/, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA 468 9999 8033 4 15744, код класифікації доходів бюджету 18010600 «орендна плата з юридичних осіб») 753509грн, з яких - 525553,36грн основного боргу, 78409,91грн пені, 108421,02грн втрат від інфляції, 41124,71 грн 3% відсотків річних.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства ''Завод залізобетонних виробів №2 ''Одесбуд'' (код 31768260, м. Одеса вул. Хімічна 5) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26597691) 9042,10грн витрат зі сплати судового збору за подачу позову (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради, , р/р UA 0034995, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова