ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2698/24

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» від 04.10.2024 про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім», м. Київ

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Український термінал», м. Ірпінь Київської області

2) ОСОБА_1 , д.н. 14.08.1980, м. Запоріжжя

про стягнення 15 612 915,52 грн.,

без участі представників;

ВСТАНОВИВ:

позивач Акціонерне товариство «Банк «Кліринговий дім» 07.10.2024 звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 04.10.2024 до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Український термінал», 2) ОСОБА_1 , в якому просить суд солідарно стягнути з ТОВ «Торговий дім «Український термінал» та ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Кліринговий дім» заборгованість за договором овердрафту №8/2023-К від 30.06.2023 у сумі 15 612 915,52 грн., з яких:

14 994 893,90 грн. по тілу кредиту;

618 021,62 грн. по процентам ( на розрахункову дату 02.10.2024).

Позов обґрунтований тим, що 30.06.2023 між АТ «Банк «Кліринговий дім» (банк) та ТОВ «Торговий дім «Український термінал» (позичальник) був укладений договір овердрафту №8/2023-К, за умовами якого банк надає позичальнику овердрафт з максимальним лімітом у сумі 15 000 000,00 грн. на поповнення обігових коштів з умовою здійснення позичальником повного погашення заборгованості за наданим овердрафтом в останній день дії цього договору, визначений п. 2.2. цього договору, або визначений п. 2.1.3 цього договору.

Забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є фінансова порука громадянина України ОСОБА_1 на всю суму боргових зобов`язань позичальника згідно договору поруки №8/2023-01П, що укладається одночасно з укладанням цього договору.

30.06.2023 між АТ «Банк «Кліринговий дім» (банк) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки №8/2023-01П, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати солідарно перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ТОВ «Торговий дім «Український термінал», які випливають з договору овердрафту №8/2023-К від 30.06.2023.

Позивач твердить, що відповідач-1 не виконав вимого п. 3.9 договору овердрафту, не оплатив нараховані за користування кредитними коштами проценти, у зв`язку з чим 16.08.2024 позичальнику та поручителю було надіслано письмові вимоги про дострокове повне виконання зобов`язань.

Позивач зазначає, що ні відповідач-1 (позичальник), ні відповідач-2 (поручитель) вказані вимоги не виконали, заборгованість не погасили, у зв`язку з чим позивач просить стягнути наявну заборгованість по тілу кредиту та по процентам в судовому порядку.

Крім того, позивач просить суд витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №911/2698/24 у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.11.2024.

Одночасно із позовною заявою АТ «Банк «Кліринговий дім» подало заяву від 04.10.2024 про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми заборгованості у розмірі 15 612 915,52 грн. на банківські рахунки ТОВ «Торговий дім «Український термінал».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову АТ «Банк «Кліринговий дім» зазначає, що банку стало відомо про те, що податковими органами України протягом червня - вересня 2024 року були прийняті рішення про відповідність ТОВ «ТД «Український термінал» критеріям ризикової діяльності. Тому враховуючи надмірний розмір заборгованості та ухилення відповідача від її сплати у добровільному порядку, заява про забезпечення позову спрямована проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може неправомірно вивести грошові кошти, що знаходяться на його рахунках, та могли бути призначені для погашення кредитної заборгованості.

Розглянувши заяву АТ «РВС Банк» від 30.09.2024 про забезпечення позову, суд встановив таке.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 13, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт в межах суми заборгованості на банківські рахунки ТОВ «ТД «Український термінал».

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківські рахунки рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Суд зазначає, що такий вид забезпечення позову як арешт рахунків не відповідає переліку заходів забезпечення встановлених статтею 137 ГПК України, позаяк арешт, в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України може бути накладений лише на майно та (або) на грошові кошти, що належать відповідачу, а не на банківські рахунки, на яких вони зберігаються.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Єдиним обґрунтуванням необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає про прийняття податковими органами рішення про відповідність відповідача-1 критеріям ризикової діяльності.

До матеріалів заяви додано копії вказаних рішень, зокрема №24768 від 27.06.2024, №25788 від 11.07.2024, №27313 від 02.08.2024.

Суд проаналізував подані докази та зазначає, що прийняті податковими органами рішення в межах Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН не свідчать ані про ухилення відповідачем-1 від виконання зобов`язань перед банком, ані про фактичну неможливість їх виконати у разі задоволення позову. Інших доказів на підтвердження припущень про можливе виведення коштів заявником не надано.

Також суд враховує, що застосування судом арешту банківських рахунків відповідача-1 призведе до блокування господарської діяльності відповідача-1 та погіршення його майнового стану, що не сприятиме спроможності відповідача-1 виконувати зобов`язання перед контрагентами, у тому числі перед банком, та свідчить про відсутність балансу між метою, для досягнення якої вживаються заходи забезпечення позову, та негативними наслідками, які настають у разі вжиття таких заходів.

Системний аналіз законодавства, що регулює інститут забезпечення позову, дає підстави для висновку, що такі заходи можуть вживатися виключно у випадках, коли їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів необхідність вжиття заходів забезпечення позову у справі №911/2698/24, запропонований захід забезпечення позову не відповідає статті 137 ГПК України, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви АТ «Банк «Кліринговий дім» від 04.10.2024 про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Акціонерного товариства «Торговий дім «Український термінал» від 04.10.2024 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала Господарського суду Київської області про відмову у забезпеченні позову у справі №911/2698/24 підписана 09.10.2024, в порядку ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, передбачених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх