ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"03" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2793/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

розглядаючи справу № 916/2793/24

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МУКАЧЕВСЬКИЙ" (65012, м. Одеса, пров. Мукачівський, буд. 6, Код )

до відповідача: Галицької Маріанни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

за участю представників учасників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Мойсеєнко Р.М.,

встановив:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МУКАЧЕВСЬКИЙ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про витребування з незаконного володіння у Галицької Маріанни Олександрівни на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МУКАЧЕВСЬКИЙ" нежитлове офісне приміщення першого поверху, загальною площею 23,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом скасування державної реєстрації права власності від 23.11.2017 р. № 23578005 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Обґрунтовуючи звернення із позовом посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛІ" 22.06.2005 р. передано за актом-приймання передачі зі свого балансу на баланс Об`єднання житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому Галицька Маріанна Олександрівна була засновником та учасником ТОВ "ГАЛІ", діяльність якого припинена. У той же час, приміщення на яке зареєстровано право власності Галицькою Маріанною Олександрівною являє собою приміщення, в якому розташоване адміністративне приміщення правління Об`єднання, та яке передано на його баланс від забудовника, відтак відповідне приміщення незаконно вибуло з володіння Об`єднання.

Фактичними підставами пред`явлення позову до господарського суду Об`єднанням визначено те, що Галицька М.О. зареєстрована як Фізична особа-підприємець, із одним із видів підприємницької діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Враховуючи те, що предметом позову є витребування нерухомого майна, яке зареєстровано на праві приватної власності за Галицькою М.О. , Об`єднання спираючись на викладені Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/4239/16 висновки вважає, що між сторонами існують правовідносини, які притаманні господарській діяльності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 21.06.2024 р. позовній заяві Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МУКАЧЕВСЬКИЙ" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/2793/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області 26.06.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2793/24; справу № 916/2793/24 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25 липня 2024 р.

Ухвалою від 25.07.2024 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 03.09.2024 р.

Ухвалою від 03.09.2024 р. відкладено підготовче засідання на 17.09.2024 р.

Протокольною ухвалою від 17.09.2024 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.09.2024 р.

19.09.2024 р. Галицькою М.О. представлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, а також клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного, а не господарського судочинства, посилаючись серед іншого на те, що позовні вимоги заявлено до фізичної особи, тобто відносини між сторонами є приватно-правовими і не мають відношення до здійснення господарської діяльності.

Протокольною ухвалою від 19.09.2024 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.09.2024 р.

23.09.2024 р. Об`єднанням представлено відповідь на відзив, в якому підтримує позицію стосовно того, що між сторонами існують правовідносини, які притаманні господарській діяльності.

Ухвалою від 24.09.2024 р. відкладено підготовче засідання на 26.09.2024 р. та ухвалено провести 26.09.2024 р. огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме: нежитлового офісного приміщення першого поверху, загальною площею 23,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, за участю представників сторін.

26.09.2024 р. Галицькою М.О. реалізовано право на подачу заперечень на відповідь на відзив, в яких підтримує позицію стосовно того, що позовні вимоги заявлено до фізичної особи, тобто відносини між сторонами є цивільно-правовими і не мають відношення до здійснення господарської діяльності.

26.09.2024 р. судом за участю представників сторін здійснено огляд доказів за їх місцезнаходженням із відео фіксацією окремої процесуальної дії.

Ухвалою від 26.09.2024 р. призначено підготовче засідання на 03.10.2024 р.

У призначене на 03.10.2024 р. судове засідання представник Об`єднання не з`явився. Відповідно до сформованих автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідок ухвалу (про призначення підготовчого засідання на 03.10.2024 р.) 26.09.2024 р. доставлено до електронного кабінету Об`єднання та його представника.

02.10.2024 р. від представника Об`єднання надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із участю в іншому судовому процесі.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Положеннями Цивільного кодексу України імперативно передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При цьому у статті 325 ЦК України встановлено, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно ж із статтею 327 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Приписами статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Згідно із статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У статті 320 ЦК України передбачено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки від 06.06.2024 р. № 381805707 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23.11.2017 р. зареєстровано за Галицькою Маріанною Олександрівною (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності (номер відомостей про речове право № 23578005) на нежитлове офісне приміщення першого поверху, загальною площею 23,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Відповідно до частини 1 статті 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статтях 25, 26 цього ж Кодексу передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини 3 статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно з частиною 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус ФОП сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Набуття статусу ФОП не означає, що усі подальші правовідносини за участю цієї особи мають ознаки господарських, а спори з її участю належать до господарських, адже фізична особа продовжує діяти як учасник цивільних відносин, зокрема, укладаючи правочини для забезпечення власних потреб, придбаваючи нерухоме та рухоме майно.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що 08.04.2004 р. внесено запис про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Галицької М.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ), видами економічної діяльності останньої визначено, серед іншого - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Положення статей 1 та 2 ГПК України передбачають, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В свою чергу, стаття 3 ГК України визначає, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Стаття ж 4 ГК України наводить приклади того, що не є предметом регулювання цього Кодексу, серед яких майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Положеннями статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3); справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 13); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункт 15).

Як зазначалось, пред`являючи позовну заяву Об`єднанням наголошено, що приміщення, на яке зареєстровано право приватної власності за Галицькою М.О. , являє собою приміщення, в якому розташоване адміністративне приміщення правління та охорони Об`єднання.

В процесі здійснення судом огляду доказів за їх місцезнаходженням, судом за участю представників сторін встановлено, що спірне приміщення використовується як адміністративне приміщення правління та охорони Об`єднанням, разом із щитовими та іншими електричними приладами. В процесі огляду представник Об`єднання не заперечував проти того, що тривалий час спірне приміщення використовується саме Об`єднанням як адміністративне приміщення правлінням об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та охороною, інші особи приміщення не використовували та фізичного доступу до нього не мають.

Представник Галицької М.О. наголошував, що з моменту реєстрації права власності на спірні приміщення Галицька М.О. не використовувала його в господарській діяльності та/або самостійна здійснювала господарську діяльність у спірному приміщення.

Великою Палатою Верховного суду у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 916/1216/18 викладено позицію стосовного того, що ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.02.2020 р. справі № 916/385/19 зазначено, що вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.06.2023 р. у справі № 125/1216/20, необхідним є встановлення правового статусу фізичної особи у спірних правовідносинах - чи діє вона у власних інтересах, чи як суб`єкт господарювання.

Великою Палатою Верховного Суду постанові від 21.08.2019 р. у справі № 922/4239/16 зазначено наступне: «позовні вимоги стосуються невиконання відповідачем обов?язку зі сплати вартості спожитої теплової енергії у приміщенні, власником якого є фізична особа Подус О.А. , проте вона у ньому здійснює підприємницьку діяльність як ФОП. Ці обставини, крім іншого, також підтверджуються рішенням Харківської міської ради від 15 вересня 2004 року № 869, на підставі якого квартира АДРЕСА_1 переведена у нежитлове приміщення та надано дозвіл громадянці Подус О.А. на її реконструкцію під перукарню з улаштуванням окремого входу, яка використовується ФОП Подус О.А. за призначенням.

Оскільки предметом спору у справі є стягнення з ФОП Подус О.А. вартості спожитої теплової енергії у приміщенні, в якому вона надає перукарські послуги, між сторонами існують правовідносини, які притаманні господарській діяльності.

Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про вирішення цього спору у порядку господарського судочинства, оскільки наявні у справі докази свідчать про використання приміщення Подус О.А. як ФОП у своїй господарській діяльності.».

В розрізі вищезазначеного, враховуючи здійснений огляд доказів (спірного приміщення), господарський суд доходить до висновку, що Галицька М.О. у спірних правовідносинах виступає сама як фізична особа, не дивлячись на наявність в останньої статуту підприємця (Фізичної особи-підприємця). Доказів використання Галицькою М.О. спірного приміщення в господарський діяльності та/або самостійного здійснення господарської діяльності у приміщенні не представлено до матеріалів справи та не встановлено в процесі огляду доказів за їх місцезнаходженням. В той же час, використання спірного приміщення під розміщення адміністрації та охорони Об`єднання додаткового свідчить про його фактичне використання останнім, не дивлячись на наявність реєстрації права приватної власності на нього за фізичною особою.

Відтак, господарський суд доходить до висновку про відсутність між сторонами у справі правовідносин, які притаманні господарський діяльності, адже за своєю суттю правовідносини у справі стосуються цивільного (приватноправового) характеру - правомірності набуття саме фізичною особою права власності на майно.

Відповідно до приписі статті 231 ГК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (пункт 1 частини 1). Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі (частина 2).

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При цьому частиною 2 статті 278 ГПК України встановлено, що порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Спираючись на вищенаведене, господарський суд вважає наявними правові підстави для закриття провадження у справі, оскільки розгляд позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МУКАЧЕВСЬКИЙ" віднесено до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.231,233,234,235 ГПК України, постановив:

Провадження у справі № 916/2793/24 закрити.

Роз`яснити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "МУКАЧЕВСЬКИЙ", що розгляд його позовної заяви віднесено до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут