ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6393/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 (суддя Мілєва І.В.)

у справі № 904/6393/23

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 149 754,48 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство (далі - АТ) "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Аграрні технології України" про стягнення 149 754,48 грн, з яких: 140 157,88 грн борг, 3 650,42 грн пеня, 3 000,35 грн 3 % річних та 2 945,83 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання зі сплати отриманих послуг з постачання теплової енергії.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/6393/23 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Аграрні технології України" на користь АТ "Криворізька теплоцентраль" 140 157,88 грн боргу, 2 573,10 грн пені, 2 997,75 грн 3 % річних, 2 945,83 грн інфляційних втрат та 2 664,68 грн судового збору за подання позову. В решті позову відмовлено.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про споживання теплової енергії відповідачем у його приміщенні в період з листопада 2022 року по березень 2023 року та несвоєчасну оплату отриманої послуги. Вказавши на здійснені позивачем помилки в розрахунку пені та 3 % річних господарський суд зробив власний розрахунок та задовольнив такі вимоги у встановленому розмірі.

Не погодившись з вказаним рішенням ТОВ "Аграрні технології України" подало апеляційну скаргу, згідно якої просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення апелянт не заперечував факт поставки теплової енергії, однак не погоджувався з розрахунком заборгованості та вказував про те, що позивачем документально не доведено її розмір. При цьому зазначав, що заявлена до стягнення сума заборгованості є вкрай обтяжливою для товариства, у зв`язку з чим дана справа має вагоме значення для відповідача та не є малозначною.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

29.04.2024 до апеляційного суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2024 ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що власником нежилого приміщення 132 у будинку 25 по вул. Кремлівська (після перейменування Січеславська) у місті Кривому Розі, площею 312,2 кв.м, є ТОВ "Аграрні технології України" згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 241336249 від 21.01.2021.

Позивач зазначав, що оскільки протягом 30 днів з дня опублікування типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про обрання моделі договірних відносин, то з 01.11.2021 з ТОВ "Аграрні технології України" фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який обліковується за реквізитами № 2067/жб/2 від 01.11.2021 (далі - договір), адреса: м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська (Січеславська), буд. 25, приміщення 132, загальною площею 312,2 кв.м.

Згідно п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Зі змісту пунктів 34, 41, 47 договору випливає, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги (далі - ЖКП)".

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункти 51, 52 договору).

Позивач зазначав, що в будинку 25 по вул. Січеславська (Кремлівська) у м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії (елеватор № 1, блок секції 4-9) від 08.10.2015 б/н, актом введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії (елеватор № 2 , блок секції 1-3) від 08.10.2015 б/н та актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 29.08.2019 б/н, актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 08.08.2019 б/н, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 146761 від 01.08.2019, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 146806 від 12.07.2019. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Актом подачі теплоносія в будівлю житлового будинку № 799 від 03.11.2021 та актом припинення подачі теплоносія в будівлю житлового будинку від 23.03.2023 підтверджується постачання теплової енергії на житловий будинок АДРЕСА_1 за період з листопада 2022 року по березень 2023 року.

Згідно з показаннями приладу комерційного обліку у період з листопада 2022 року по березень 2023 року відповідачем було спожито теплову енергію на загальну суму 145 043,23 грн з ПДВ, також протягом вказаного періоду відповідачу було надано послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 40,34 грн, на підтвердження чого надано акти приймання-передачі теплової енергії (надання послуг):

- № 25722 від 30.11.2022 про постачання відповідачу у листопаді 2022 року теплової енергії в обсязі 3,98 Гкал на суму 17 725,13 грн без ПДВ (21 270,16 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 21 278,16 грн з ПДВ;

- № 30731 від 31.12.2022 про постачання відповідачу у грудні 2022 року теплової енергії в обсязі 7,09 Гкал на суму 31 575,67 грн без ПДВ (37 890,80 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 37 898,80 грн з ПДВ;

- № 399 від 31.01.2023 про постачання відповідачу у січні 2023 року теплової енергії в обсязі 6,63 Гкал на суму 29 527,04 грн без ПДВ (35 432,45 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 35 440,45 грн з ПДВ;

- № 4052 від 28.02.2023 про постачання відповідачу у лютому 2023 року теплової енергії в обсязі 6,61 Гкал на суму 29 437,97 грн без ПДВ (35 325,56 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 35 333,56 грн з ПДВ;

- № 9307 від 31.03.2023 про постачання відповідачу у березні 2023 року теплової енергії в обсязі 2,83 Гкал на суму 12 603,55 грн без ПДВ (15 124,26 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ (8,34 грн з ПДВ), усього на суму 15 132,60 грн з ПДВ.

Позивач також виставив відповідачу рахунки-фактури: № 25722 від 30.11.2022 на суму 21 278,16 грн з ПДВ; № 30731 від 31.12.2022 на суму 37 898,80 грн з ПДВ; № 399 від 31.01.2023 на суму 35 440,45 грн з ПДВ; № 4052 від 28.02.2023 на суму 35 333,56 грн з ПДВ; № 9307 від 31.03.2023 на суму 15 132,60 грн з ПДВ.

Позивач вказував, що вищенаведені акти разом із рахунками направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами № 10298/30 від 13.12.2022, № 212/30 від 11.01.2023, № 1099/30 від 14.02.2023, № 1929/30 від 07.03.2023, № 2776/30 від 05.04.2023.

Відповідачем згідно платіжного доручення № 6482 від 03.11.2023 з призначенням платежу: "оплата за постач.тепл.енергії (Кривий Ріг, Січеславська) зг.дог. № 2067/жб/2 від 01.11.2021", сплачено позивачу 5 000,00 грн.

Відповідно до довідки № 88 від 10.11.2023 стосовно відображення оплати в регістрах бухгалтерського обліку позивача отримані від відповідача кошти згідно з платіжним дорученням № 6482 від 03.11.2023 у сумі 5 000,00 грн відображені в регістрах бухгалтерського обліку товариства наступним чином: 4 853,74 грн в рахунок сплати коштів за теплову енергію за листопад 2022 та 146,26 грн в рахунок абонентської плати за період 04.2022-10.2023.

Позивач також зазначав, що 11.10.2023 було здійснено коригування боргу на суму - 31,61 грн згідно роздруківки з картки рахунку 361.

У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за поставлену теплову енергію у розмірі 140 157,88 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 8302/30 від 25.10.2023, в якій вимагав сплатити заборгованість, однак відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до господарського суду.

Вирішуючи спір у справі суд першої інстанції дійшов висновку про споживання відповідачем у його приміщенні теплової енергії в період з листопада 2022 року по березень 2023 року та несвоєчасну оплату такої послуги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про ЖКП" виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Надання ЖКП здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ЖКП").

Між сторонами справи укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 2067/жб/2 від 01.11.2021, що не заперечується відповідачем.

Зі змісту частини 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України випливає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

За змістом статей 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 599 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем акти приймання-передачі теплової енергії (надання послуг) підписані лише з його сторони та, відповідно, не містять підписів зі сторони відповідача, однак неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема, непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Відхиляючи доводи скаржника апеляційний суд виходить з того, що матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості. При цьому, саме по собі посилання скаржника на помилковість розрахунку заборгованості без обґрунтування в чому саме полягає його неправильність не може бути підставою для скасування судового рішення.

Наведеним спростовуються доводи відповідача щодо того, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу, вартості, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати такої послуги у відповідності до пункту 34 укладеного між сторонами спору договору.

Таким чином, оскільки доказів оплати поставленої позивачем у приміщення відповідача теплової енергії в сумі 140 157,88 грн матеріали справи не містять, то позовні вимоги щодо її стягнення є правомірними.

Позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3 650,42 грн пені, 3 000,35 грн 3 % річних, 2 945,83 грн інфляційних втрат за загальний період з 02.01.2023 по 16.11.2023.

Відповідно до п. 45 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення.

За приписами статті 610 та 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно виконаного судом першої інстанції розрахунку, який є арифметично вірним та відповідає законодавчим вимогам, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 573,10 грн пені за загальний період нарахування з 03.01.2023 по 02.11.2023, 3 % річних у розмірі 2 997,75 грн та 2 945,83 грн інфляційних втрат за загальний період з 03.01.2023 по 16.11.2023.

Колегія суддів також зазначає, що у порядку спрощеного позовного провадження може розглядатися будь-яка справа за винятком справ, зазначених у ч. 4 ст. 247 ГПК України, до переліку якого дана справа не відноситься, а отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо розгляду справи в спрощеному провадженні.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 ГПК України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 ГПК України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275-279 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/6393/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/6393/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Ю.Б.Парусніков