УХВАЛА

м. Київ

08.10.2024Справа № 910/78/23
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін"

про скасування заходів забезпечення позову

у справі №910/78/23

за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна фірма "Молоко"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін"

про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Севериненко К.Р.

Представники учасників справи:

прокурор: Шевченко О.В.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Старцев Ю.К.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2022 року перший заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна фірма "Молоко" (надалі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін" (надалі - відповідач-2) про:

1) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 13.07.2017, індексний номер № 36124792 та здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна фірма "Молоко" на нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 28,2 м2, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 36-Б;

2) визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.01.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна фірма "Молоко" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новицькою Т. О. за реєстровим № 97;

3) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.01.2021, індексний номер № 56381927 та здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін" на нежитлову будівлю літ. "А", загальною площею 28,2 м2, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 40-Г, припинивши право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін";

4) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради частину земельної ділянки, кадастровий номер :91:145:0012, площею 28,2 м2, розташовану на вул. Білоруській, 40-Г у м. Києві, та привести її у придатний для використання стан шляхом звільнення від нежитлової будівлі літ. "А", загальною площею 28,2 м2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради про забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/78/23 за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВЕЛЬНА ФІРМА «МОЛОКО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМИЙКА-ЕНДОРФІН» про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії вжито наступні заходи забезпечення позову:

- накладено арешт на нежитлову будівлю літ. А загальною площею 28,2 кв.м. по вул. Білоруській, 40-Г у Шевченківському районі м. Києва, що на праві приватної власності зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМИЙКА-ЕНДОРФІН» (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000, номер запису 40332664);

- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб?єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 28,2 кв. м по вул. Білоруській, 40-Г у Шевченківському районі м. Києва міста Києва, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000, номер запису 40332664).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі №910/78/23 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

02.10.2024 від представника відповідача-2 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва №910/78/23 від 23.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 призначено розгляд клопотання відповідача-2 про скасування заходів забезпечення позову в судовому засіданні на 08.10.2024.

07.10.2024 від прокурора надійшли заперечення на клопотання відповідача-2 про скасування заходів забезпечення позову.

У судове засідання 08.10.2024 з`явились прокурор та представник відповідача-2, представник відповідача-2 свою заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав та просив її задовольнити, прокурор проти задоволення такої заяви заперечував.

Позивач та відповідач-1 у судове засідання не з`явилися, однак з огляду на вжиття судом всіх можливих та допустимих заходів для належного повідомлення останніх про призначення судового засідання на 08.10.2024 та скорочені строки, встановлені ст. 145 Господарського процесуального кодексу України для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову (протягом 5 днів), суд вважає за можливе розглянути заяву відповідача-2 за відсутності позивача та відповідача-1.

Розглянувши заяву відповідача-2 про скасування заходів забезпечення позову та додані до неї документи, повно та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Так, частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, за своєю правовою природою заходи забезпечення позову є встановлені судом тимчасові заходи до відповідача або інших осіб, спрямовані на попередження можливих порушень прав позивача за час вирішення відповідного спору, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються лише у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обмеження, які встановленні відповідною ухвалою суду про вжиття заходів забезпечення позову, встановлюються саме з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача на час вирішення спору, тобто, забезпечення в послідуючому реальної можливості виконання судового рішення у випадку задоволення вимог позивача, а відтак, їх дія нерозривно пов`язана із наявністю такої мети та інтересу позивача.

Отже, існування обмежень за вжитими судом заходами забезпечення позову обумовлюється в першу чергу існуванням матеріально-правового інтересу особи, на захист якого такі заходи і було вжито, адже з втратою такого інтересу необхідність в продовженні дії відповідних обтяжень фактично припиняється.

Обґрунтовуючи звернення із заявою про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову відповідач-2, посилаючись на ч. 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, вказує на те, що станом на сьогоднішній день можливість існування вжитих судом заходів забезпечення позову відсутня з огляду на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 у справі №910/78/24 відмовлено в задоволенні позову.

Частиною 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи визначені процесуальним законом відмінності строку набрання законної сили рішенням і ухвали суду та з урахуванням положень ч.ч. 9, 10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України необхідно зазначити, що скасування заходів забезпечення позову здійснюється шляхом:

1) зазначення про таке скасування безпосередньо у судовому рішенні (ухвалі про закриття провадження, ухвалі про залишення позову без розгляду, рішенні про відмову у задоволенні позовних вимог) (тоді скасування таких заходів набирають законної сили одночасно з відповідним рішенням (ухвалою);

2) постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову після набрання законної сили судовим рішенням;

3) постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову за ініціативою особи за заявою якої вжито такі заходи незалежно від набрання законної сили судовим рішенням.

У даному випадку із заявою про скасування заходів забезпечення позову звертається відповідач-2, однак остання мотивована приписами ч. 9 ст. ст. 145 Господарського процесуального кодексу України. Іншого мотивування наявності підстав для скасування заходів забезпечення у відповідній заяві не міститься.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 у справі №910/78/23 про відмову в задоволенні позову станом на дату розгляду заяви відповідача-2 не набрало законної сили.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про передчасність звернення відповідача-2 із вказаною заявою та про відсутність підстав для скасування вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва №910/78/23 від 23.01.2023 заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/78/23.

При цьому, суд звертає увагу відповідача-2, що відмова в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає зверненню до суду із такою заявою після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/78/23.

Керуючись статтями 137, 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомийка-Ендорфін" про скасування заходів забезпечення позову в справі №910/78/23 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 09.10.2024.

Суддя Я.А. Карабань