Справа № 909/830/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.10.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Кобецької С. М., розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 вх. № 7942/24 від 10.09.2024

установив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Зазначена заява обґрунтована тим, що заявник припинив погашення своїх кредитів по всіх кредитних зобов`язаннях упродовж більш ніж двох місяців (п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ухвали від 17.09.2024 Господарський суд Івано-Франківської області залишив без руху заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та встановив заявнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення її недоліків.

24.09.2024 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Івано-Франківської області від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків від 23.09.2024 (вх.№14769/24), відповідно до якої заявник частково усунув виявлені судом недоліки, а саме:

- надав Витяг із державної реєстрації прав №36060381 від 31.19.2012 про підтвердження права власності на квартиру;

- надав Договір кредитної лінії №6825915 від 25.01.2024.

Поданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (заяву подано до суду 10.09.2024) Список кредиторів складений станом на 15.07.2024 та одночасно є нечитабельним, що унеможливлює суду встановити точну кредитну заборгованість боржника.

Як встановлено судом, у Списку кредиторів кількість кредитних договорів складає 9, проте заявником надано сумарно 4 договори (три договори долучені при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та один договір поданий при поданні заяви про усунення недоліків).

Разом з тим, заявник не подав офіційних відомостей про наявність відкритих рахунків.

У заяві про усунення недоліків представник заявника зазначив, що при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 до вказаної заяви долучені відомості про всі наявні рахунки боржника та відомості про рахунки АТ КБ "ПриватБанк" , АТ "Ощадбанк".

Однак, суд звертає увагу , що зазначена вище інформація надана самим представником заявника ( адвокатом) за його підписом, отже не є офіційною.Суд не може вважати вказану інформацію повною та достовірною і не може досліджувати в судовому процесі, адже офіційною є документована інформація , створена в процесі діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування чи установ.

Одночасно, суд звертає увагу, що у відповідності до чинного законодавства України сама фізична особа не обмежена права на отримання нею офіційної інформації про відкриття нею банківських рахунків.

Інших витребуваних судом документів заявник не подав, натомість зазначив, що бюро кредитних історій є джерелом достовірної та повної інформації про правовідносини боржника з кредиторами.

Дослідивши долучені до заяви про усунення недоліків документи, суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Щодо посилання заявника на наявну в матеріалах справи кредитну історію (кредитного звіту) боржника, суд зазначає, що оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Таким чином, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 13.05.2024 у справі № 922/5486/23.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21 вказав на те, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Згідно з відомостями, приєднаними до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність документів не можливо встановити, який розмір зобов`язань боржника перед кожним з кредиторів, чи боржник припинив погашення кредитів та інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців з врахуванням вимог ч. 3 ст. 115 Кодексу (не включаючи неустойку (штраф, пеня) та інші фінансові санкції).

Представником фізичної особи ОСОБА_1 заявлено клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у кредиторів згідно з реєстром кредиторів боржників копії кредитних договорів та розрахунки заборгованості на теперішній час.

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст.81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

При поданні зазначеного клопотання представником заявника не дотримано вимог ч.2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями статей 74, 80 Господарського процесуального кодексу України обов`язок подання доказів у справі покладено на сторін та інших учасників справи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що витребування доказів судом за клопотанням учасника справи у відповідності до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду, яким суд користується у виняткових випадках у разі об`єктивної неможливості отримати та надати суду такий доказ учасником справи самостійно.

Вказаної позиції притримується Верховний суд України у постанові від 05.03.2024 по справі 910/3374/23.

Аналогічно положеннями статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладено на заявника. Саме заявник, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статті 76-77 ГПК України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд констатує, що саме ОСОБА_1 будучи стороною кредитних договорів, укладених з метою отримання у користування грошових коштів, несе відповідальність за збереження їх примірників та дотримання визначених у них умов, які у відповідності до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Заявником не доведено об`єктивної неможливості отримати та надати суду такі докази самостійно.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання про витребування доказів належить відмовити.

Враховуючи те, що заявник виявлені судом недоліки в повному обсязі не усунув, а саме: не подав усіх кредитних договорів, зазначених у Списку кредиторів, офіційну інформацію про наявність відкритих рахунків боржником, документів з банківських та інших фінансово-кредитних установ, які підтверджують виникнення, наявність та розмір заборгованості боржника з зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати та періодів прострочення, направлена нею заява про усунення недоліків не може вважатись виконанням вимог ухвали суду про залишення заяви без руху.

Суд зазначає, що заявник не скористався правом, визначеним ст.119 ГПК України, зокрема на подання заяви про продовження процесуального строку, встановленого судом в ухвалі від 17.09.2024, для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у повному обсязі, з метою належного виконання вимог вищевказаної ухвали.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на те, що виявлені судом недоліки заявником не усунуті, заява та додані до неї документи підлягають поверненню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 02.09.2024 (вх.№7942/24 від 10.09.2024) з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до Господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 03.10.2024

Суддя С. М. Кобецька