ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 року м.Дніпро Справа № 908/297/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" на рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2024 року у справі №908/297/24 (суддя Зінченко Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗТОРГНАФТА", (69037, м. Запоріжжя, вул. Алюмінієва буд. 13)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ", (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 32/2)

про стягнення 225 814,20 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЗТОРГНАФТА" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про стягнення 225 814,20 грн. переплати за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-17568-21 від 11.11.2021 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.04.2024 року у справі №908/297/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗТОРГНАФТА" 225 814,20 грн. заборгованості та 3 387,20 грн. судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходив з обставин наявності здійсненої позивачем передоплати за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-17568-21 від 11.11.2021 року та необхідності її повернення у зв`язку з припиненням договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішенням господарського суду Запорізької області від 15.04.2024 року у справі №908/297/24 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до п. 4.8. договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період.

Окрім того, апелянт посилається на введення воєнного стану, що є форс-мажорною обставиною, та зазначає, що є підприємством, яке має ознаки об`єктів критичної інфраструктури, відповідно, безперервна та ефективна діяльність ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" є надзвичайно важливою.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та зазначає, що у зв`язку з припиненням позивачем діяльності на об`єкті за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 2, сторонами було припинено дію спірного договору. Таким чином, з огляду на факт розірвання договору та відсутність об`єктів споживання природного газу, посилання відповідача на пункт 4.8. договору є недоречним та безпідставним.

Факт наявності та розмір заявленої до стягнення суми позовних вимог визнано зі сторони відповідача та не заперечується ним навіть при поданні апеляційної скарги.

Щодо посилання відповідача на той факт, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною, а відповідач є підприємством критичної інфраструктури, це жодним чином не спростовує обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.05.2024 року для розгляду справи визначена колегія суддів у складі головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2024 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОЗТОРГНАФТА" (споживач, позивач) укладено договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-17568-21 (далі - договір).

Згідно з п. п. 1.1 - 1.4 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ (далі газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 7000 куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в додатку 1, що є невід`ємною частиною договору. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення). Перелік точок комерційного обліку споживача вказаний у додатку 2, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1.1 договору постачання газу здійснюється за умови наявності діючого між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу газу.

Згідно з п. 2.3 договору обсяг переданого (спожитого)газу за розрахунковий період (п. 4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

За умовами п. п. 2.5.1 - 2.5.3 договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники актів приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Сторони погодили в п. 2.5.4 договору, що у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу споживачем обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ чи Оператора ГТС. Споживач у такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу або ненадання письмової обґрунтованої відмові від його підписання протягом 2 календарних днів з дня отримання такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що ціна одного кубічного метру природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,25633333 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становіть 31,39490933 грн.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюти Україні - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданій постачальником газ здійснюється споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітнім.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, я якої Споживач включеній до Реєстру споживачів ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарній рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій не обмежена. При цьому сторони укладають додаткову угоду до цього договору, в ній визнають плановий обсяг постачання природного газу (п.9.15 договору).

На виконання договору протягом січня 2022 - травня 2022 року відповідач поставив відповідачу природний газ на суму 929 296,33 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме:

- № ТГ 382001977 від 31.01.2022 року на суму 563 374,94 грн.;

- № ТГ 382008932від 28.02.2022 року на суму 222 036,53 грн.;

- № ТГ 382016269 від 31.03.2022 року на суму 143 836,00грн.;

- № ТГ382022797 від 30.04.2022 року на суму 36,55 грн.;

- № ТГ382028654 від 31.05.2022 року на суму 12,31 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЗТОРГНАФТА" здійснило оплату за газ в розмірі 1 155 110,53 грн., що підтверджується платіжними інструкціями, а саме:

- № 78 від 20.01.2022 року від 558 228, 07 грн.;

- № 156 від 18.02.2022 року на суму 361 311, 13 грн.;

- № 164 від 21.02.2022 року від 5 146, 86 грн.;

- № 293 від 20.04.2022 року на суму 225 819, 46 грн.;

- № 305 від 05.05.2022 року на суму 4 605, 01 грн.

У зв`язку з припиненням діяльності на об`єкті за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 2, ТОВ "РОЗТОРГНАФТА" повідомило ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про необхідність розірвання договору та відсутність подальшої потреби в отримання послуг газопостачання.

Додатковою угодою №ДУ-10/41АР200-17568-21 від 28.02.2023 року до договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41AP200-17568-21 від 11.11.2021 року припинено дію договору №41AP200-17568-21 від 11.11.2021 року.

09.11.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 37 про повернення на банківський рахунок, вказаний у даній претензії, коштів в сумі 225 814, 20 грн., а також повідомлено про відсутність потреби у відновленні газопостачання об`єкту за цим договором.

Листом за вих. № 200- Лв-17393-1223 від 26.12.2023 року відповідачем визнано суму заборгованості (переплати) в розмірі 225 814, 20 грн., але запропоновано розглянути пропозицію щодо постачання природного газу на наступний період.

10.11.2023 року позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) зі скаргою на незаконну бездіяльність постачальника у вигляді неповернення коштів.

Листом за вих. № 14185/36/7-23 від 21.12.2023 року НКРЕКП зазначило, що на виконання пункту 12 Правил, ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" необхідно на письмову вимогу ТОВ "РОЗТОРГНАФТА" повернути надмірно перераховані кошти у сумі 225 814,20 грн., про що проінформувати НКРЕКП у двотижневий строк.

В матеріалах справи наявний Акт звіряння взаєморозрахунків, скріплений підписами уповноважених осіб сторін та печатками підприємств, в якому відображено, що ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" визнає заборгованість перед ТОВ "РОЗТОРГНАФТА" в розмірі 225 814,20 грн.

Неповернення відповідачем сплаченої позивачем попередньої оплати у сумі 225 814,20 грн. з підстав припинення між сторонами правовідносин за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-17568-21 від 11.11.2021 року стало причиною даного спору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Положення ст.714 Цивільного кодексу України встановлюють, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

При цьому ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) своєю Постановою від 30.09.2015 року № 2496 затвердила Правила постачання природного газу, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила).

Правила регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 12 розділу I Правил постачання природного газу розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Вище встановлено, що 09.11.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію №37 в якій позивач просив здійснити повернення коштів в сумі 225 814, 20 грн. на банківський рахунок, вказаний у даній претензії, а також повідомляв про відсутність потреби у відновленні газопостачання об`єкту.

Доказів повернення відповідачем вказаних коштів матеріали справи не містять.

За положеннями ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-17568-21 від 11.11.2021 року розірвано з 28.02.2023 року за згодою сторін.

Частини 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України встановлюють, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.02.2021 року у справі № 5023/10655/11 викладено наступні висновки:

Частину четверту статті 653 ЦК України слід розуміти так, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано обома сторонами до моменту розірвання договору, тобто якщо обидві сторони отримали зустрічне задоволення одна від одної. На це вказує використання множини у зазначеній нормі. При цьому, якщо договором було передбачено інші зобов`язання сторін, наприклад щодо передання іншого майна, сплати коштів, які не було виконано, то в разі розірвання договору такі зобов`язання припиняються на майбутнє.

Якщо ж зобов`язання з договору було виконано лише однією стороною, то в разі розірвання договору підлягають застосуванню правила про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави або з підстави, яка згодом відпала (глава 83 ЦК України). (Висновки викладені у постанові ВП ВС від 08.09.2020 у справі №916/667/18).

Оскільки між сторонами у справі перестали існувати договірні відносини, а кошти, які позивач просить зобов`язати повернути відповідача, набуті останнім за розірваним договором, тобто, підстава, на якій кошти набуті відповідачем згодом відпали, таке майно може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення. У цьому разі відсутність існування договірного характеру правовідносин передбачає можливість застосування до них положень ч.1 ст.1212 вказаного Цивільного кодексу України.

На момент розірвання договору у відповідача була наявна передплата у розмірі 225 814,20 грн., яку позивач не має можливості використати у зв`язку з припиненням діяльності на об`єкті споживання.

В межах справи встановлено відсутність доказів передачі газу відповідачем за розірваним правочином на спірну суму, тобто зобов`язання за договором до його розірвання було виконано у вигляді оплати лише позивачем. Отже, сторони не отримали зустрічного задоволення, що дає підстави для висновку про те, що позивач вправі повернути у свою власність майно (грошові кошти) та відновити справедливий баланс в питанні рівноправності сторін розірваної угоди.

Про можливість стягнення коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України у випадку розірвання договору, зазначено і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02. 2020 року у справі № 910/13271/18.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "РОЗТОРГНАФТА" про стягнення з ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" передплаченого залишку грошових коштів у розмірі 225 814,20 грн., оскільки підстава, на якій відповідні грошові кошти набуто останнім (передплата в межах договору), відпала.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на положення п. 4.8. договору відповідно до якого, у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період.

Як зазначено вище, договір між сторонами розірвано і причиною розірвання є припинення відповідачем діяльності за адресою постачання газу. А отже, застосування вказаного пункту договору є неможливим.

Також суд відхиляє посилання відповідача на форс-мажорну обставину у зв`язку з введенням воєнного стану.

За загальним правилом неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України). Тобто, можна звільнити від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок буде оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Проте, відповідач не надає жодних належних доказів на підтвердження обставин безпосереднього впливу введення воєнного стану на можливість повернення сплачених позивачем коштів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що згідно положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції, Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не доведена і не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги відповідача покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" на рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2024 року у справі №908/297/24 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2024 року у справі №908/297/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков