ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" вересня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1459/22

За скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА № 75 від 18.07.2024 р. (вх. № 28/24 від 29.07.2024 р.) на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення у справі

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА (16562, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, с. Голінка, вул. Незалежності, буд. 57)

до Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України (08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Новокиївське шосе, буд. 1-А)

про стягнення 1875560,00 грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу № 12/20 від 24.03.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання (пом. судді): Божко А.І.

Представники сторін:

від скаржника (стягувача): Вознюк Д.В. (ордер серії АІ № 1256379 від 04.10.2022 р.);

від боржника: не з`явився.

від відділу ДВС: не з`явився.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.01.2023 р. у справі № 911/1459/22 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА до Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України про стягнення 1875560,00 грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу № 12/20 від 24.03.2020 р. позовні вимоги було задоволено повністю, стягнуто з Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА 1875560,00 грн. попередньої оплати, 28133,40 грн. судового збору.

02.05.2023 р. Господарським судом Київської області на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

29.07.2024 р. до Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА надійшла скарга № 75 від 18.07.2024 р. (вх. № 28/24 від 29.07.2024 р.) на бездіяльність державного виконавця, відповідно до якої скаржник просить суд: 1) визнати неправомірною бездіяльність начальника Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Соколова Григорія Олексійовича у виконавчому провадженні ВП № 72009834; 2) зобов`язати начальника Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Соколова Григорія Олексійовича вчинити дії, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», спрямовані на виконання судового наказу Господарського суду Київської області по справі № 911/1459/22 від 02.05.2023 р. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За твердженням скаржника, 13.06.2023 р. державним виконавцем Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сонько Т.Б. за заявою СТОВ УКРАЇНА було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72009834 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.05.2023 р. у справі № 911/1459/22 про стягнення з Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА 1903693,14 грн. боргу (1875560,00 грн. попередня оплата, 28133,40 грн. судовий збір). У подальшому, 11.07.2023 р. державним виконавцем Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Сонько Т.Б. за заявою Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України про зупинення виконавчих дій та на підставі наданої копії наказу Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 858 від 26.08.2021 р. «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України ()», було винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 72009834 на підставі п. 12 ч. 1 ст.ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, на думку скаржника, існують обґрунтовані підстави вважати, що наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 858 від 26.08.2021 р. «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України ()» є рішенням, метою якого є ухилення держави від виконання судових рішень про стягнення грошових коштів з боржника, оскільки станом на травень 2024 р. держава протягом двох років і восьми місяців з моменту прийняття рішення про приватизацію не вчинила жодних дій, спрямованих на приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України. Так, згідно з наданою Фондом державного майна України відповіддю № 10-72-13516 від 17.05.2024 р. на адвокатський запит б/н від 07.05.2024 р., цілісний майновий комплекс Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України було прийнято до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 1101-р від 20.11.2019 р. «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна». Разом з даною інформацією Фондом було надано копії документів фінансової звітності боржника за 2021-2023 р.р., з яких вбачається, що дохід боржника за 2021 р. склав 6519,00 грн., за 2022 р. 22781,00 грн., за 2023 р. 24178,10 грн.

На переконання скаржника, вказане свідчить про фактичне прийняття рішення про припинення приватизації Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України, а також про роботу останнього у звичному режимі та його спроможність самостійно виконати судове рішення.

22.05.2024 р. стягувач звернувся до державного виконавця із заявою № 48 про поновлення виконавчих дій, в якій просив поновити виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 72009834 (зведеному виконавчому провадженні ВП № 70560735) та вчинити дії, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», спрямовані на виконання наказу Господарського суду Київської області у даній справі.

Як зазначає СТОВ УКРАЇНА, Переяславський відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області на заяву стягувача не відреагував. З метою встановлення дій/бездіяльності державного виконавця за результатами розгляду заяви № 48 від 22.05.2024 р. стягувач 16.07.2024 р. звернувся до Автоматизованої системи виконавчого провадження. Однак, останнім було встановлено, що матеріали виконавчого провадження ВП № 72009834 в системі АСВП не містять відомостей щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Таким чином, за твердженням стягувача, є наявною бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, яка виявилась в ухиленні від здійснення дій, передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», згідно якого виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на викладене, стягувач і звернувся до суду з даною скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.05.2023 р. у справі № 911/1459/22.

Згідно з приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.08.2024 р. судове засідання з розгляду вказаної скарги було призначено на 12.08.2024 р.; зобов`язано Переяславський відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду для долучення до матеріалів справи належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 72009834; зобов`язано Переяславський відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду письмові пояснення щодо скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА № 75 від 18.07.2024 р. (вх. № 28/24 від 29.07.2024 р.) на бездіяльність державного виконавця.

09.08.2024 р. до Господарського суду Київської області від Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив № 49/84 від 31.07.2024 р. (вх. № 8469/24 від 09.08.2024 р.) на скаргу на бездіяльність державного виконавця, за змістом якого останній просить суд відмовити СТОВ УКРАЇНА у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця. Поряд з цим, Переяславський відділ ДВС просив суд розглянути скаргу СТОВ УКРАЇНА без участі державного виконавця. Так, відділ ДВС зазначає, що згідно з Додатком 2 до наказу Фонду державного майна України «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами) № 1 від 04.01.2022 р. (останні зміни внесено наказом Фондом державного майна України № 994 від 10.05.2024 р.) єдиний майновий комплекс Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України, , внесено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації, а тому для винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 72009834 немає законних підстав. У разі виключення єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України, , зі списків єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, що підлягають приватизації, або в разі завершення приватизації, державним виконавцем невідкладно буде винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій та вжито всіх заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні 12.08.2024 р. представник скаржника підтримував скаргу на бездіяльність державного виконавця та зазначив про отримання відзиву на скаргу від відділу ДВС; представники відповідача (боржника) та відділу ДВС у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час та місце судового засідання усі учасники процесу були повідомлені належно в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 72009834 до суду не надходили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2024 р. було відкладено розгляд скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА № 75 від 18.07.2024 р. (вх. № 28/24 від 29.07.2024 р.) на бездіяльність державного виконавця на 05.09.2024 р., повторно зобов`язано Переяславський відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду для долучення до матеріалів справи належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 72009834.

29.08.2024 р. до Господарського суду Київської області від Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення № 56230 від 29.08.2024 р. (вх. № 8920/24 від 29.08.2024 р.) на скаргу на бездіяльність державного виконавця у справі № 911/1459/22.

У судовому засіданні 05.09.2024 р. представник стягувача скаргу підтримував; представники боржника та відділу ДВС у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час та місце судового засідання усі учасники процесу були повідомлені належно в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги СТОВ УКРАЇНА № 75 від 18.07.2024 р. (вх. № 28/24 від 29.07.2024 р.) на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення у справі, а також відзиву Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області на скаргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги з огляду на наступне.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із ст. 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 вказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, 13.06.2023 р. державним виконавцем Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Сонько Т.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72009834 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.05.2023 р. у справі № 911/1459/22 про стягнення з Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА 1903693,14 грн. боргу (1875560,00 грн. попередня оплата, 28133,40 грн. судовий збір). Також 13.06.2023 р. державним виконавцем Переяславського відділу ДВС було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 72009834 до зведеного виконавчого провадження ВП № 70560735.

Поряд з цим, 26.08.2021 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 858 від 26.08.2021 р. було прийнято наказ «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України ()».

10.07.2023 р. Державне сільськогосподарське підприємство Головний селекційний центр України звернулось до Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області із заявою про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 72009834 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

11.07.2023 р. державним виконавцем Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Сонько Т.Б. було винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 72009834 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому п. 12 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

22.08.2023 р. представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА звернувся із адвокатським запитом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про надання інформації та належним засвідчених копій документів, зазначених в цьому запиті.

Також 22.08.2023 р. представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА звернувся із адвокатським запитом до Акціонерного товариства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» щодо надання інформації та належним засвідчених копій документів, зазначених в цьому запиті.

Листом № 50.03.01-3229 від 01.09.2023 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у відповідь на адвокатський запит б/н від 22.08.2023 р. зазначило, що на виконання наказу Фонду державного майна України № 1297 від 27.07.2021 р. «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України № 5 від 06.01.2021 р. «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році» (із змінами)» Регіональним відділенням наказом № 858 від 26.08.2021 р. було прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України (), розташованого за адресою: 08403, Київська обл., м. Переяслав, вул. Новокиївське шосе, 1-а, який перебуває у сфері управління Фонду державного майна України. Вказаний наказ Регіонального відділення не скасовувався та є чинним на момент підготовки вказаної відповіді. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та п. 21 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 432 від 10.05.2018 р., Регіональним відділенням в електронній торговій системі 11.08.2021 р. було розміщено інформацію про прийняте рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України ().

Листом № 532-07/2023 від 04.09.2023 р. Акціонерне товариство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» у відповідь на адвокатський запит б/н від 22.08.2023 р. зазначило, зокрема, що інформація щодо об`єкта приватизації Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України була внесена Фондом державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до електронної торгової системи 11.08.2021 р. В той же час, така інформація не є інформаційним повідомленням про приватизацію об`єкта малої приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 432 від 10.05.2018 р. Також АТ «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» зазначило, що останнє визначено адміністратором електронної торгової системи і воно не є оператором електронного майданчика. Окрім того, при перевірці АТ «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» інформації в модулі аналітики ЕТС, в якому розміщена інформація щодо всіх електронних аукціонів в системі ЕТС «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» та публічному порталі адміністратора ЕТС, адміністратором ЕТС не виявлено інформації щодо публікації інформаційного повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації та/або проведення електронного аукціону з продажу єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України.

24.04.2024 р. представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА повторно звернувся із адвокатським запитом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про надання інформації та належним засвідчених копій документів, зазначених в цьому запиті.

Листом № 50-03.01-1488 від 07.05.2024 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у відповідь на адвокатський запит б/н від 22.08.2023 р. зазначило, що наказ Регіонального відділення № 858 від 26.08.2021 р. не скасовувався; єдиний майновий комплекс Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України Регіональним відділенням до приватизації не пропонувався; Державне сільськогосподарське підприємство Головний селекційний центр України перебуває у сфері управління Фонду державного майна України.

Поряд з цим, у листі № 10-72-13516 від 17.05.2024 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях зазначило, що цілісний майновий комплекс Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України було прийнято Фондом до сфери управління на підставі відповідного акта від 20.12.2019 р. із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 1101-р від 20.11.2019 р. «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна». Також Регіональним відділенням було проінформовано, що цілісний майновий комплекс Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України не переданий в оренду третім особам; на праві постійного користування у Державному сільськогосподарському підприємстві Головний селекційний центр України перебувають землі сільськогосподарського призначення державної власності.

При цьому, до вказаного листа Фондом було надано копії документів фінансової звітності малого підприємства (боржника у даній справі) за 2021-2023 р.р.

22.05.2024 р. представник СТОВ УКРАЇНА звернувся до Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області із заявою № 48 про поновлення виконавчих дій, в якій просив поновити виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 72009834 (зведеному виконавчому провадженні ВП № 70560735) та вчинити дії, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», спрямовані на виконання наказу Господарського суду Київської області у даній справі.

Однак, як зазначає стягувач, Переяславський відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області на заяву стягувача не відреагував, у зв`язку з чим останній звернувся до Автоматизованої системи виконавчого провадження. Стягувачем було встановлено, що матеріали виконавчого провадження ВП № 72009834 в системі АСВП не містять відомостей, спрямованих на виконання рішення відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». За твердженням стягувача, бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, яка виявилась в ухиленні від здійснення дій, передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», згідно якого виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, порушує права стягувача.

У свою чергу, відділ ДВС у наданих до суду поясненнях щодо скарги зазначив, що оскільки єдиний майновий комплекс Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України, , внесено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, які підлягають приватизації, то у відділу відсутні підстави для винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженні ВП № 72009834. У разі виключення єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України, , зі списків єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, що підлягають приватизації, або в разі завершення приватизації, державним виконавцем невідкладно буде винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій та вжито всіх заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Слід зазначити, що у відповідності з ч.ч. 2, 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі, якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого ч. 2 цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Поряд з цим, за приписами п. 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 845 від 03.08.2011 р., у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що обов`язок керівника відповідного органу державної виконавчої служби передати необхідні для стягнення документи до відповідного органу казначейства виникає за наявності двох обставин в сукупності: 1) невиконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; 2) наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2023 р. у справі № 908/5825/15.

Відповідно до пунктів 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст. 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суд констатує, що станом на даний момент виконавче провадження ВП № 72009834 зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 26.08.2021 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 858 від 26.08.2021 р. було прийнято наказ «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України ()».

Окрім того, відсутність зазначених вище підстав для повернення виконавчого документу стягувачу унеможливлює звернення керівника органу державної виконавчої служби до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, з поданням документів та відомостей, необхідних для перерахування стягуваних коштів.

Відповідно ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Водночас, згідно з ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Тобто, за приписами чинного законодавства поновлення виконавчого провадження можливе після закінчення строку дії обставин, що зумовили зупинення вчинення виконавчих дій, а в даному випадку після припинення приватизації єдиного майнового комплексу Державного сільськогосподарського підприємства Головний селекційний центр України, , або в разі завершення приватизації (після закінчення однорічного строку).

Поряд з цим, слід відзначити, що оскільки боржник (Державне сільськогосподарське підприємство Головний селекційний центр України) включений до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, то на останнього не поширюються гарантії виконання державою судового рішення згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2022 р. у справі № 908/1525/16.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, за висновком суду, у даному випадку дії органу примусового виконання щодо ненаправлення виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду у порядку, встановленому ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», узгоджуються з вищенаведеними законодавчими приписами, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати наявною неправомірну бездіяльність керівника органу виконання, про яку стверджує скаржник.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням усього викладеного вище, суд дійшов висновку, що скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА на бездіяльність державного виконавця Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання судового рішення у даній справі задоволенню не підлягає.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників процесу та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів скарги та справи доказів та доводів учасників справи та виконавчого провадження була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення скарги не спростовує.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 340-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. У задоволенні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА № 75 від 18.07.2024 р. (вх. № 28/24 від 29.07.2024 р.) на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення у даній справі відмовити.

2. Ухвалу направити учасникам процесу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 09.10.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна