УХВАЛА

м. Київ

26.09.2024Справа № 910/9181/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 25 вересня 2024 року про відстрочення виконання судового рішення в справі № 910/9181/24 за позовом Акціонерного товариства "Завод "Екватор" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Централізовані закупівлі" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 4 077 601,65 грн,

за участю представників:

позивача: Ільїна О.В.;

відповідача: Самари В.С.;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Акціонерне товариство "Завод "Екватор" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Компанія) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Централізовані закупівлі" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Філія) заборгованості за договором поставки від 27 серпня 2021 року № 53-129-01-21-02326 в загальному розмірі 4 077 601,65 грн, з яких: 2 600 000,00 грн - основна заборгованість, 753 141,11 грн - інфляційні втрати, 178 104,38 грн - три проценти річних, 546 356,16 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 липня 2024 року відкрито провадження у справі № 910/9181/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

31 липня 2024 року через систему "Електронний суд" від представника Товариства надійшла заява від цієї ж дати про його участь у засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 1 серпня 2024 року задоволено.

15 серпня 2024 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від Компанії надійшов відзив з клопотанням від 14 серпня 2024 року про зменшення розміру заявлених до стягнення з відповідача трьох процентів річних та клопотанням (заявою) про відстрочення виконання судового рішення в даній справі.

Також 15 серпня 2024 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від цієї ж дати про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні цього ж дня судом було поставлено на обговорення представників сторін клопотання (заяву) Компанії від 14 серпня 2024 року про відстрочення виконання рішення у даній справі, а також роз`яснено представнику Компанії - адвокату Самарі В.С., про передбачений нормами статті 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) порядок та присічний строк розгляду судом такої заяви: у десятиденний строк з дня його надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Суд також звернув увагу вказаного представника на передчасність такого клопотання (заяви) з огляду на відсутність судового рішення за наслідками розгляду даного спору на час звернення Компанії з відповідним клопотанням (заявою).

У цьому ж підготовчому засіданні представником Компанії заявлено усне клопотання про залишення без розгляду клопотання (заяви) Компанії від 14 серпня 2024 року про відстрочення виконання рішення у справі № 910/9181/24, яке задоволено протокольною ухвалою суду, поставленою судом без виходу до нарадчої кімнати.

Також у підготовчому засіданні 15 серпня 2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26 вересня 2024 року.

19 серпня 2024 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла відповідь на відзив від 17 серпня 2024 року.

Однак, 25 вересня 2024 року через систему "Електронний суд" від Компанії надійшла заява від цієї ж дати про відстрочення виконання судового рішення в даній справі, яка за своїм змістом є аналогічною до раніше поданого Компанією клопотання (заяви) від 14 серпня 2024 року.

У підготовчому засіданні 26 вересня 2024 року судом було поставлено на обговорення представників сторін заяву Компанії від 25 вересня 2024 року про відстрочення виконання рішення у даній справі та повторно роз`яснено представнику Компанії, - адвокату Самарі В.С., про передбачений статтею 331 ГПК України порядок розгляду такої заяви. Суд також звернув увагу вказаного представника на те, що аналогічне за змістом клопотання (заяву) Компанії вже було вирішено судом у підготовчому засіданні 15 серпня 2024 року. Проте представник відповідача наполягав на її розгляді.

У цьому ж підготовчому засіданні представник Компанії підтримав заяву останньої від 25 вересня 2024 року, просив її задовольнити з підстав, наведених у такій заяві. Необхідність повторної подачі заяви про відстрочення виконання рішення у даній справі, аналогічної за змістом до клопотання (заяви) Компанії від 14 серпня 2024 року, яке було вирішено судом у попередньому засіданні, вказаний представник пояснив: "принциповою позицією Компанії з цього питання".

Представник Товариства проти задоволення заяви заперечив з огляду на її передчасність та вирішення судом аналогічної за змістом вимоги Компанії в минулому підготовчому засіданні.

Частиною 1 статті 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 3 червня 2020 року в справі № 318/89/18.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подання Компанією в черговий раз заяви про відстрочення виконання рішення у даній справі без зазначення інших підстав або нових обставин є зловживанням вказаною особою своїми процесуальними правами.

Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви Компанії від 25 вересня 2024 року на підставі вищезазначеної норми.

Разом із цим, за приписами частини 4 статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до статті 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

За статтею 132 ГПК України видами заходів процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, штраф.

Зі змісту статей 133-135 ГПК України вбачається, що єдиним можливим заходом процесуального примусу, який може бути застосований до позивача, що допустив зловживання процесуальними правами, є штраф.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадку зловживання процесуальними правами.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (частина 3 статті 135 ГПК України).

Згідно з приписами частини 5 статті 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Судом також враховано, що частиною 1 статті 43 ГПК України на учасників справи покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами.

Разом із цим, статус Компанії, як критично важливого підприємства генерації атомної електричної енергії, та приналежність відповідача до державного сектору економіки зумовлює обов`язок неухильного виконання останнім вищевказаної норми процесуального закону з метою уникнення негативних наслідків та додаткового фінансового тягаря внаслідок накладення штрафних санкцій за зловживання процесуальними правами працівниками зазначеного суб`єкта.

Враховуючи викладене, а також те, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, останній дійшов висновку про стягнення в дохід Державного бюджету України з Компанії штрафу в сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 056,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 132, 135, 233-234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати подачу Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повторної заяви про відстрочення виконання судового рішення в справі № 910/9181/24, датованої 25 вересня 2024 року, зловживанням процесуальними правами.

Заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 25 вересня 2024 року про відстрочення виконання судового рішення в справі № 910/9181/24 залишити без розгляду.

Застосувати до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; Код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Стягувачем за даною ухвалою є Державна судова адміністрація України (01021, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

Боржником за даною ухвалою є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661).

Дана ухвала є виконавчим документом відповідно до частини 5 статті 135 ГПК України.

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання встановлюється з 26 вересня 2024 року та становить три місяці.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 1 жовтня 2024 року.

СуддяЄ.В. Павленко