ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"26" вересня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/655/23
Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., при секретарі Московчук Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 4715055,02 грн за договором постачання теплової енергії
12.04.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 4 715 055,02 грн заборгованості, що нарахована у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року щодо оплати за поставлену теплову енергію, та складається з: 2 624 791,03 грн основного боргу, 610 208,45 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу.
11.10.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/655/23, відповідно до якого позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" на користь Приватного підприємства "Добротех" 610 208,45 грн інфляційних втрат; 144 830,65 грн пені, 26 238,31 грн штрафу та 61 355,89 грн відшкодування витрат на сплату судового збору.
Закрито провадження у справі № 902/655/23 в частині стягнення основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн та 48,00 грн штрафу. Також, відмовлено в позові в частині стягнення 1 203 985,34 грн пені та 104 953,24 грн 5% штрафу. Судовий збір в розмірі 9 369,94 грн залишено за позивачем.
14.11.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено додаткове рішення у справі № 902/655/23. Стягнуто з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" на користь Приватного підприємства "Добротех" 23 422,97 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року рішення суду першої інстанції зі справи № 902/655/23 залишено без змін.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 року задоволено касаційну скаргу Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан". Рішення Господарського суду Вінницької області від 11.10.2023 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року у справі № 902/655/23 скасовано.
Справу № 902/655/23 направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.
Ухвалою суду від 27.05.2024 року справу № 902/655/23 прийнято до провадження новим складом суду та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
10.09.2024 року судом прийнято рішення відповідно до якого закрито провадження у справі №902/655/23 в частині вимог Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн за Договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року.
Позов задоволено частково, стягнуто з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" на користь Приватного підприємства "Добротех" 398 180,24 грн інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання зобов'язання з оплати основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн за Договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року по 12.05.2023 року, з урахуванням індексу інфляції за квітень 2023 року.
Відмовлено у задоволенні позову в частині вимог Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 212 028,21 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу.
Стягнуто з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" на користь Приватного підприємства "Добротех" 8 264,62 грн різниці у понесених витратах зі сплати судового збору.
Роз`яснено, що сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній 16 810,72 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 25 381,27 грн залишено за позивачем.
Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 9 047,59 грн; за подачу касаційної скарги в сумі 12 063,45 грн - залишено за відповідачем.
Також, судом призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу на 26.09.2024 року.
Встановлено сторонам п`ятиденний строк з дати отримання вступної та резолютивної частини рішення на подачу доказів щодо понесених судових витрат, а також заперечень проти їх розміру.
25.09.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 25.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/9464/24) про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 30 000,00 грн. Також, у заяві останній просить суд проводити судове засідання без його участі.
25.09.2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява (б/н від 25.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/9457/24), в якій останній зазначає про неспівмірність та необґрунтованість заявлених витрат та просить суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу та стягнути її у розмірі 6 250,00 грн.
У судовому засіданні 26.09.2024 року представники позивача та відповідача правом участі не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
У відповідності до п. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому судом вирішено розглянути заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу за наявними у справі доказами.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Позивач у заяві (б/н від 25.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/9464/24) просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 30 000,00 грн.
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи 01.09.2022 року між Приватним підприємством "ДОБРОТЕХ" (Клієнт) та Рижавським Сергієм Сергійовичем (Адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/Г/22.
Відповідно п. 1.1 Договору Адвокат зобов`язується надати Клієнтові професійну правову (правничу) допомогу у рамках господарських правовідносин між Приватним підприємством "Добротех" та Комунальним унітарним підприємством "Берлан" , з правом зверненням до судових інстанцій та представленням інтересів Клієнта у Господарському суді Вінницької області, апеляційній та касаційній інстанції щодо стягнення заборгованості, збитків, штрафів, інфляційних втрат, відсотків за невиконання зобов`язань за Договором поставки теплової енергії № 1 від 15.01.2022 року, без обмеження повноважень, на умовах, передбачених даним Договором.
Вартість послуг Адвоката погоджено сторонами в. 4.1 Договору, зокрема:
- за комплексну правову (правничу) допомогу, тривалість можливого досудового врегулювання спору, а також включаючи, участь адвоката в розгляді справи у судових інстанції до її завершення, з урахуванням зайнятості адвоката, часу прибуття до суду та очікування судових засідань, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію сторони та публічного інтересу до справи, суми стягнення боргового зобов`язання, Клієнт сплачує Адвокату фіксовану винагороду у формі гонорару на підставі Акту прийому-передачі наданих послуг в розмірі 400 000,00 грн (п. 4.1.1 Договору);
- гонорар підлягає сплаті протягом 3-х днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг (п. 4.1.2 Договору);
- у разі збільшення або зменшення в процесі розгляду справи позовних вимог, і якщо такі зміни вимагають від Адвоката додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути /умови оплати, враховуючи час витрачений Адвокатом на підготовку до справи, при цьому розмір гонорару визначається сторонами у додатковій письмовій угоді за погодженням сторін (п. 4.1.3 Договору);
- фактичні витрати адвоката (оплата роботи фахівців, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо) оплачуються Клієнтом окремо від гонорару на підставі наданого Адвокатом рахунку з доданням підтверджуючих документів (п. 4.1.4 Договору);
- гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому поряд, на рахунок Адвоката. У разі проведення розрахунку готівкою Адвокат видає Квитанцію або Довідку (п. 4.1.5 Договору).
На виконання умов укладеного договору між сторонами підписано акт прийому-передачі від 24.09.2021 року за змістом якого сторонами погоджено наступне:
Відповідно до договору про надання правової допомоги № 01/Г/22 від 01.09.2022 року Виконавець передав, а Замовник прийняв виконання робіт по складанню претензії, позовної заяви та представлення інтересів Замовника в Господарському суді Вінницької області у справі 902/655/23 на загальну суму 30 000,00 грн (п. 1 Акту).
Замовник отримав та прийняв надані послуги, та підтверджує, що послуги надані належним чином, у повному обсязі, та з дотриманням всіх умов договору (п. 2 Акту).
Сторони підтверджують, що послуги надано у повному обсязі (п. 4 Акту).
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
В якості підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/Г/22 від 01.09.2022 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХС № 000240 від 16.10.2019 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1075792 від 12.05.2023 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 24.09.2021 року.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
Визначені сторонами послуги пов`язані з предметом судового розгляду та визначення правовою позиції по справі.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
З детального опису робіт (наданих послуг), який викладено у заяві (б/н від 25.09.2024 року) вбачається, що адвокатом надано послуги професійної правничої допомоги в рамках справи № 902/655/23 в суді першої інстанції на суму 30 000,00 грн, а саме:
- первинна усна консультація адвоката - 1 000 грн (1 000,00 грн/консультація);
- вивчення документів, які стосуються справи (2 год. х 1 000,00 грн/год.) - 2 000,00 грн;
- аналіз законодавства та судової практики (1 год. х 1 000,00 грн/год.) 1 000,00 грн;
- підготовка претензії (2 год. х 1 000,00 грн/год.) - 2 000,00 грн;
- підготовка позовної заяви, додатків та подання її до суду (9 год. х 1 000,00 грн/год.) - 9 000,00 грн;
- інші процесуальні документи (письмові пояснення, письмовий виступ інш.) (3 год. х 1 000,00 грн/год.) - 3 000,00 грн;
- відповідь на відзив (2 год. х 1 000,00 грн/год.) - 2 000,00 грн;
- гонорар успіху адвоката за представництво інтересів в суді - 10 000,00 грн.
Розглянувши наявні матеріали справи та детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) судом визнаються обґрунтованими понесені витрати на суму 16 000,00 грн:
- витрати з надання усної консультації (1 000,00 грн), вивчення документів (2 000,00 грн), аналізу законодавства та судової практики (1 000,00 грн) охоплюється обсягом та змістом правничої допомоги щодо складання претензії та позовної заяви (сукупно 11 000,00 грн);
- представником позивача вчинялися процесуальні дії у судових засіданнях, тому обґрунтованими також є витрати в сумі 5 000,00 грн.
Щодо додаткової оплати "гонорар успіху адвоката" слід зазначити таке.
Сплата "гонорару успіху" та його розмір визначені Клієнтом та Бюро лише в акті, який не є договором про надання правової допомоги в розумінні статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Водночас змістом договору не передбачено такої форми оплати як "гонорар успіху адвоката", що не може свідчити про безумовну домовленість його сторін про порядок обчислення гонорару та його сплату у відповідному розмірі залежно від результатів розгляду справи.
У пункті 5.1 Договору передбачено, що гонорар враховує обсяг та складність правової допомоги, тривалість часу, необхідного для її виконання, досвід та кваліфікацію адвоката, строки, ступінь терміновості виконання правової допомоги та інші суттєві обставини, тоді як "гонорар успіху" від наведених критеріїв не залежить, а залежить від результатів вирішення відповідного спору - тобто є умовною угодою та не може визначатися в акті приймання-передачі виконаної правової допомоги.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №873/29/22 та додатковій постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №873/334/23.
Все вищевказане призводить до висновку про неможливість покладення на відповідача "гонорару успіху" в розмірі 10 000,00 грн, оскільки про його оплату сторони домовились лише на стадії підписання акту прийому-передачі від 24.09.2021 року, чим вийшли за предмет договору.
Наведені обставин не можуть створювати додаткових зобов`язань для відповідача, який не стороною договірних відносин між позивачем та адвокатом.
З урахуванням того, що позивачем добровільно погашено суму основного боргу та судом частково задоволено позовні вимоги, що становить 64,11% ціни позову, тому на відповідача слід покласти 10 257,60 грн судових витрат на професійну правничу допомогу решту, пропорційно задоволеним вимогам від обґрунтованої суми витрат.
Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 742,40 грн не підлягають відшкодуванню та залишаються за позивачем.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73 ,74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 742,40 грн - залишити за позивачем.
3. Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.
4. Копію додаткового судового рішення надіслати учасникам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: представнику Приватного підприємства "Добротех" адвокату Рижавському С.С. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" адвокату Янчуку О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3 , представнику відповідача, адвокату Дев`ятці О.Г. - ІНФОРМАЦІЯ_4
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового судового рішення складено 04.10.2024 року.
Суддя Міліціанов Р.В.
1 - до справи;