ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02 жовтня 2024 року Справа № 903/602/24
Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
по справі № 903/602/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок
до відповідача: Комунального підприємства Луцьке підприємство електротранспорту
про стягнення 2009399,59 грн,
за участю представників-учасників справи:
від відповідача: н/з.
У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
24.06.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок до Комунального підприємства Луцьке підприємство електротранспорту про стягнення 2009399,59 грн, з них 1622108,36 грн інфляційних втрат, 387291,23 грн 3% річних.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.09.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок задоволено частково; стягнуто із Комунального підприємства Луцьке підприємство електротранспорту на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок 1659004,84 грн, з них 1620292,16 грн інфляційних втрат, 38712,68 грн 3 % річних, а також 24087,33 грн витрат по сплаті судового збору; у позові про стягнення 350394,75 грн, з них 1816,20 грн інфляційних втрат, 348578,55 грн 3 % річних відмовлено.

23.09.2024 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 30000,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок від 23.09.2024 до розгляду; розгляд заяви призначено на 02.10.2024; запропоновано відповідачу подати суду: пояснення по суті поданої заяви та наявні докази.

25.09.2024 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі його представника, просить задовольнити її повністю. Дана заява з додатками долучена до матеріалів справи.

27.09.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу та проводити судове засідання без участі його представника. При цьому вказує, що розмір заявлених витрат на правову допомогу в сумі 30000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні з виконаною роботою в суді першої інстанції, розмір витрат є необґрунтованим. Також звертає увагу суду, що розмір гонорару в сумі 28000,00 грн та витрат на реалізацію доручення в сумі 2000,00 грн не підтверджені будь-яким розрахунком даної суми, а також на те, що до вартості виконаних робіт включено таку послугу, як «Витрати на реалізацію доручення (відрядження у місто Луцьк в Господарський суд Волинської області задля ознайомлення з матеріалами справи №903/4/18) в сумі 2000,00 грн.». Крім того, зазначає, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано жодних документів (відрядне посвідчення, квитки на проїзд тощо), які б підтверджували факт приїзду представника заявника адвоката Александрова В.В. у м.Луцьк в Господарський суд Волинської області задля ознайомлення з матеріалами справи №903/4/18, а тому ці витрати є необґрунтованими та безпідставними. Дане заперечення з додатками долучено до матеріалів справи.

27.09.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 3000,00 грн. При цьому додатково вказує, що предметом позовної заяви було стягнення з КП «Луцьке підприємство електротранспорту» інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до частини 2 ст.625 ЦК України, яке не містить великої юридичної складності, розрахунок ціни позову здійснюється за визначеними формулами в автоматичному режимі. Дане клопотання долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду заяви та можливість її розгляду за відсутності представників сторін.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, суд засвідчує, що реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000р. №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.

Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини зазначеного рішення визначається, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (ч. 1 ст. 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3, 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 визначеного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Частина 1 статті 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що співмірність витрат це доволі суб`єктивна категорія, яка залежить від кількох чинників, та може тлумачитися судом відповідно до його дискреційних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приймає до уваги, що 01.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Верум Про (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги та на представництво (далі договір), за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе обов`язок надати професійну правничу допомогу, в обсязі на умовах передбачених даним договором.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу сторони визначають в додатку до договору.

Згідно з п. 4.3 договору по наданню правової (правничої) допомоги клієнту надається акт (акти) прийому-передачі наданої правової допомоги, незалежно від гіпотетичного досягнутого результату у кожній конкретній справі.

01.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Верум Про (адвокатське об`єднання) підписано додаток з договору про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 01.05.2024, за умовами якого розмір гонорару, що сплачується клієнтом в користь адвокатського об`єднання становить 28000,00 грн та сплачуються клієнтом в наступному порядку 50 % до кінця травня 2024 і решта 50 % - до кінця червня 2024 року (п.1 додатку).

Пунктом 2 додатку визначено, що витрати пов`язані із виконанням доручення, зокрема, але не виключно: відрядження, послуги експертів чи спеціалістів, мито, збори, тощо оплачуються додатково на основі реально понесених від імені клієнта витрат чи клієнтом проводиться авансування конкретних витрат. Сторони погодили, що витрати на відрядження за межі Тернопільської області, зокрема до міста Луцька з метою виконання доручення (ознайомлення з матеріалами справи № 903/4/18, для участі у судових засіданнях у справі, що буде ініційовано в рамках виконання доручення, для прийняття участі в можливих переговорах, з метою участі в примусовому виконанні позитивного для клієнта рішення, тощо) становить 2000,00 грн, куди входить витрати на пальне та харчування адвоката; необхідність найму готельного номеру чи хостелу для ночівлі, коли перебування в місті відрядженні вимагає від адвоката бути присутнім на наступний день.

Згідно з п.1 акту № 05/24 від 31.05.2024 про надання правничої допомоги за договором адвокатським об`єднанням були надані, а клієнтом прийняті послуги на загальну суму 16000,00 грн, а саме:

- надання консультацій клієнту;

- пошук, аналіз і підбір норм законодавства та актуальної судової практики;

- ознайомлення з матеріалами справи № 903/4/18;

- вивчення та аналіз здобутих доказів, узгодження правової позиції із клієнтом;

- підготовка проєкту позову про стягнення компенсації по ст. 625 ЦК України з КП Луцьке підприємство електротранспорту.

Пунктом 2 акту № 05/24 від 31.05.2024 визначено, що розмір винагороди за надану правничу допомогу становить 14000,00 грн без ПДВ; витрати на реалізацію доручення 2000,00 грн, дані послуги оплачено клієнтом 10.07.2024, що підтверджується інформацією з банківського рахунку адвокатського об`єднання (а.с.170-171).

Згідно з п.1 акту № 06/24 від 30.06.2024 про надання правничої допомоги за договором адвокатським об`єднанням були надані, а клієнтом прийняті послуги на загальну суму 14000,00 грн, а саме:

- надання консультацій клієнту;

- пошук, аналіз і підбір норм законодавства та актуальної судової практики;

- вивчення та аналіз здобутих доказів, узгодження правової позиції із клієнтом;

- звернення до суду позову про стягнення компенсації по ст. 625 ЦК України з КП Луцьке підприємство електротранспорту;

- ведення судової справи № 903/602/24 (участь у судових засіданнях, підготовка заяв та клопотань, виступи в засіданнях, тощо).

Пунктом 2 акту № 06/24 від 30.06.2024 визначено, що розмір винагороди за надану правничу допомогу становить 14000,00 грн без ПДВ, дані послуги оплачено клієнтом 30.08.2024, що підтверджується інформацією з банківського рахунку адвокатського об`єднання (а.с.170 зворотна сторона -172).

20.09.2024 між адвокатським об`єднанням та клієнтом підписано акт приймання-передачі наданої правничої допомоги згідно якого адвокатським об`єднанням були надані, а клієнтом прийняті послуги на загальну суму 30000,00 грн, а саме:

- надання консультацій клієнту;

- пошук, аналіз і підбір норм законодавства та судової практики щодо питання стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних;

- вивчення та аналіз здобутих доказів, узгодження правової позиції із клієнтом;

- складання і подача позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних;

- складання і подача відповіді на відзив;

- підготовка до участі в судових засіданнях/участь в судових засіданнях;

- витрати на реалізацію доручення (відрядження у місто Луцьк в Господарський суд Волинської області задля ознайомлення з матеріалами справи № 903/4/18).

Судом засвідчується, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Судом встановлено, що перелічені позивачем в актах № 05/24 від 31.05.2024 та № 06/24 від 30.06.2024 про надання правничої допомоги види послуг як: пошук, аналіз і підбір норм законодавства та актуальної судової практики; вивчення та аналіз здобутих доказів, узгодження правової позиції із клієнтом; підготовка проєкту позову про стягнення компенсації по ст. 625 ЦК України з КП Луцьке підприємство електротранспорту; звернення до суду позову про стягнення компенсації по ст. 625 ЦК України з КП Луцьке підприємство електротранспорту охоплюються послугою з підготовки позовної заяви, у зв`язку з чим помилково визначено такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги з підготовки позовної заяви. Крім того, в даних актах двічі зазначено одну і ту саму послугу, а саме: надання консультацій клієнту; пошук, аналіз і підбір норм законодавства та актуальної судової практики; вивчення та аналіз здобутих доказів, узгодження правової позиції із клієнтом, на думку суду теж свідчить, що розмір витрат на оплату послуг є неспівмірним обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022, №754/8750/19 від 22.05.2024 та Верховного Суду №903/87/23 від 16.01.2024.

Крім того, з огляду на нескладність справи (спір виник щодо стягнення боргу за договором на виконання робіт з технічного переоснащення системи диспетчерського контролю, сповіщення пасажирів та оплати проїзду та супровідні роботам послуги № 161223/30 з додатками, де сума основного боргу вже була стягнута за постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 у справі №903/4/18), а отже й нескладність підготовки позовної заяви, надання послуг адвокатом не вимагало значного обсягу юридичної роботи.

Згідно п.2 ч.2 ст. 126 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Щодо витрат на реалізацію доручення (відрядження у місто Луцьк в Господарський суд Волинської області задля ознайомлення з матеріалами справи № 903/4/18) в сумі 2000,00 грн, то дані витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки стороною позивача не додано жодних доказів на підтвердження даних витрат, тобто є необґрунтованими.

Пунктом 1 частини 2 статті 126, частиною 8 статті 129 ГПК України, визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст. 126 ГПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням критеріїв розумності та реальності, не значного обсягу матеріалів та складності справи(не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними), а також з огляду на важливість обґрунтованості та співмірності заявлених витрат, зважаючи на зміст та необхідність наданих послуг, часткове задоволення позовних вимог та клопотання відповідача про їх зменшення, суд вважає за необхідне в кінцевому результаті стягнути з відповідача на користь позивача витрат на надання правової допомоги у сумі 14000,00 грн, а в іншій частині відхилити.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80, 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути із Комунального підприємства Луцьке підприємство електротранспорту (вул.Даньшина,1/52, м.Луцьк, Волинська область, 43018, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок (вул.Чорновола,1, м.Тернопіль, 46001, ) 14000,00 грн (чотирнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на надання правової допомоги.

3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Системний зв`язок відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.10.2024.

Суддя Вороняк А. С.