ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/976/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна група "ТерПолімерГаз" (м. Тернопіль) до приватного підприємства "Укр-Євро Буд" ( м. Черкаси) про стягнення 496 230,48 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 496 230,48 грн. з яких: 161 943,07 грн. основна заборгованість, 95 639,63 грн. інфляційні витрати, 21 251,77 грн. 3 % річних, 202 175,63 грн. пеня та 15220,38 грн. штрафу на підставі договору постачання № 13/12-19-01 від 13.12.2019, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, явка в засідання не визнавалась обов`язковою, сторони не були позбавлені можливості надати свої письмові пояснення у справу в передбаченому ГПК України порядку.

Всі ухвали про призначення засідань у справі повернулися без вручення відповідачу за адресою його офіційної реєстрації в ЄДРПОУ через відсутність адресата за вказаною адресою. За іншими відомими суду адресами ухвали теж не вручені.

Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення "належним". При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а тому не може свідчити про неправомірність його дій.

Аналогічна правова позиція викладена у судових рішеннях від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, від 22.04.2021, від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Спір сторонами не врегульовано, доказів протилежного не подано.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю "Полімерна група "ТерПолімерГаз" (далі - Постачальник, позивач по справі) та приватним підприємством "Укр-Євро Буд" (далі - Покупець, відповідач по справі) укладено договір постачання № 13/12-19-01 ( далі Договір, а.с. 9), у відповідності до якого Постачальник зобов`язався поставляти і передати у власність Покупцю Товар, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити Товар у порядку і на умовах Договору ( п 1.1. договору).

Доказів визнання Договору недійсним чи розірвання за згодою сторін у справу не подано.

За правовою природою сторонами було укладено договір поставки, що відповідає ст. 712 ГПК України.

Даною нормою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються положення ЦК України про купівлю-продаж, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір сторонами виконувався.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку та передав у власність Відповідача Товар на загальну суму 211 943,07 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № 1102/01 від 11.02.2020 на суму 36 173,92 грн. ( а.с. 32);

- № 1102/02 від 11.02.2020 на суму 23 642,57 грн. (зворотній а.с. 32);

- № 1906/22 від 19.06.2020 на суму 3 814,20 грн. ( а.с. 33);

- № 2606/10 від 26.06.2020 на суму 627,90 грн. (зворотній а.с. 33);

- № 2606/10 від 26.06.2020 на суму 104 257,20 грн. (а.с. 34);

- № 2606/09 від 26.06.2020 на суму 10 821,24 грн. (зворотній а.с. 34);

- № 2606/08 від 01.07.2020 на суму 32 606,04 грн. (а.с. 35).

Товар (металовироби) отримано відповідачем без зауважень по кількості та якості, доказів протилежного суду не подано.

Всі видаткові накладні скріплена підписами уповноважених представників обох сторін та печатками.

У видаткових накладних міститься посилання на Договір № 13/12-19-01 від 13.12.2019, яким обґрунтовано позов.

За загальним правилом, встановленим ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до п. 3.2. договору товар оплачується Покупцем 100% авансовим платежем та, в будь-якому випадку, не пізніше дня отримання Товару або згідно домовленостей сторін.

Видаткові накладні не містять особливих умов оплати кожної партії товару, додаткові угоди до Договору щодо строку платежу у справу не подані.

Отже, товар має бути оплачений відповідачем в день його отримання за кожною видатковою накладною.

Як вказує позивач, відповідачем частково було сплачено кошти за поставлений товар в сумі 50 000,00 грн. Доказів сплати боргу у більшій сумі відповідач суду не подав.

Таким чином залишок заборгованості відповідача перед позивачем за товар становить 161 943,07 грн. ( 211 943,07 - 50 000,00).

Доказів про повну сплату за товар коштів відповідач суду не надав.

Претензії позивача про сплату боргу (а.с. 26,30) відповідач залишив без задоволення.

Позивач має лист відповідача (а.с. 12), яким ПП "Укр-Євро-Буд" повідомляє про дійсність між сторонами зобов`язань по оплаті товару за Договором, підтверджує сплату боргу на суму 50 000,00 грн., вказує на фінансові труднощі в проведенні повного розрахунку за товар, для чого підприємство докладає всіх зусиль.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки розрахунок за основним боргом між сторонами не проведено, строк виконання зобов`язання є таким, що настав по кожній видатковій накладній, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 161 943,07 грн. залишку основного боргу за товар.

Доводи та розрахунки позивача за позовом відповідачем суду не заперечено.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 95 639,63 грн. інфляційних втрат, 21 251,77 грн. 3 % річних, 202 175,63 грн. пені та 15220,38 грн. штрафу з розрахунком по кожній видатковій накладній, за якою прострочено розрахунок за отриманий товар.

Відповідно до п. 5.2. договору за недотримання Покупцем вимог п.3.2 Договору щодо строку оплати за Товар, він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

У разі прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті Товару більше ніж на 30 днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10 % простроченої суми ( п. 5.3. договору).

Покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті Товару, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми ( п. 5.4. договору).

Сторонами було досягнуто згоди з істотної умови Договору, що пеня та штрафні санкції, визначені цим Договором, нараховуються за весь час прострочення, починаючи з дня виникнення заборгованості та закінчуючи днем її погашення, без застосування обмежень, визначених ч. 6 ст. 232 ГК України.

Суд перевіривши нарахування 95 639,63 грн. інфляційних втрат, 21 251,77 грн. 3 % річних, 202 175,63 грн. пені та 15220,38 грн. штрафу з розрахунку по кожній видатковій накладній в програмі "Ліга Закон" встановив:

- за видатковою накладною №1501/05 від 15.01.2020 на суму 104 257,20 грн. порушено виконання зобов`язання з 16.01.2020 по 29.07.2024 на суму 54 257,20 грн. (з урахуванням сплаченої суми).

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 69 490,84 грн.;

штраф - 5 425,72 грн.;

інфляційні втрати - 32 498,57 грн.;

3% річних - 7 382,54 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №1501/05 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 169 054,87 грн.

- за видатковою накладною №1102/01 від 11.02.2020 на суму 36 173,92 грн. за якою порушено виконання зобов`язання настало з 12.02.2020 по 29.07.2024.

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 45 669,16 грн.;

штраф - 3 617,39 грн.;

інфляційні втрати - 21 667,18 грн.;

3 % річних - 4 841,97 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №1102/01 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 111 969,62 грн.

- за видатковою накладною №1102/02 від 11.02.2020 на суму 23 642,57 грн. за якою порушено виконання зобов`язання настало 12.02.2020 по 29.07.2024.

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 29 848,47 грн.;

штраф - 2 364, 25 грн.;

інфляційні втрати - 14 161,25 грн.;

3 % річних - 3 164,62 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №1102/02 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 73 181,16 грн.

- за видатковою накладною №1906/22 від 19.06.2020 на суму 3 814,20 грн., за якою порушено виконання зобов`язання з 20.06.2020 по 29.07.2024.

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 4 567,36 грн.;

штраф - 381,42 грн.;

інфляційні втрати - 2 176,25 грн..;

3 % річних - 470,21 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №1906/22 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 11 409,44 грн.

- за видатковою накладною №2606/10 від 26.06.2020 на суму 627,90 грн., за якою порушено виконання зобов`язання з 27.06.2020 по 29.07.2024.

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 750,44 грн.;

штраф - 62,79 грн.;

інфляційні втрати - 358,26 грн.;

3% річних: 77,05 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №2606/10 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 1 876,44 грн.

- за видатковою накладною №2606/09 від 26.06.2020 на суму 10 821,24 грн. за якою порушено виконання зобов`язання з 27.06.2020 по 29.07.2024.

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 12 933,18 грн.;

штраф - 108, 21 грн.;

інфляційні втрати - 6 174,23 грн.;

3 % річних: 1 327,82 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №2606/09 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 31 364,68 грн.

- за видатковою накладною №2606/08 від 01.07.2020 на суму 32 606,04 грн., за якою порушено виконання зобов`язання з 02.07.2020 по 29.07.2024 .

Сума штрафних санкцій складає:

пеня - 38 916,18 грн.;

штраф - 3 260,60 грн.;

інфляційні втрати - 18 603,89 грн.;

3 % річних - 3 987,56 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості за видаткової накладною №2606/08 з урахуванням штрафних санкцій (пені та штрафу), інфляційних втрат та трьох процентів річних становить 97 374,27 грн.

За результатами перевірки розрахунків за калькулятором Ліга-Закон суд приходить до висновку, що розрахунки інфляційних втрат, штрафу та пені є вірними. Визначений розмір пені не перевищує подвійну облікову ставку, яка повинна бути застосована при сплаті пені у відповідності до ст. 1,3 ЗУ "Про несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Нарахування пені вірно проведено без обмеження терміном за шість місяців з часу виникнення права на її нарахування, що відповідає ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 5.7. Договору між сторонами.

Штраф позивачем стягується одноразовим платежем на суму кожного простроченого зобов`язання, що відповідає ст. 549 ЦК України.

У постанові від 1 червня 2021 року по справі № 910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок про те, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, у випадку прострочення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора повинен сплатити інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних із простроченої суми, якщо більший розмір процентів не встановлено договором.

Доказів проведення розрахунку за пенею, штрафом, інфляційними та процентами річних відповідач суду не надав, доказів відсутності основного боргу, на який нараховано ці платежі в справу не подано, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 95 639,63 грн. інфляційних втрат, 21 251,77 грн. як 3 % річних, 202 175,63 грн. пені та 15220,38 грн. штрафу.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідачем суду не подано.

Отже, правомірність позовних вимог доведено зібраними у справі доказами, докази проведення розрахунку за позовними вимогами у справі відсутні, строк повного виконання зобов`язання по оплаті товару є таким, що настав, тому з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 161 943,07 грн. залишку основного боргу за товар, 95 639,63 грн. інфляційних втрат, 21 251,77 грн. як 3 % річних, 202 175,63 грн. пені, 15220,38 грн. штрафу на підставі договору постачання № 13/12-19-01 від 13.12.2019, укладеного між сторонами у справі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 954,76 грн. витрат зі сплати судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Укр-Євро Буд" ( код 39733319, м. Черкаси, вул. Смілянська, 135, оф. 22) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна група "ТерПолімерГаз" (код 37306731, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 31) -- 161 943,07 грн. залишку основного боргу, 95 639,63 грн. інфляційних втрат, 21 251,77 грн. як 3 % річних, 202 175,63 грн. пені, 15220,38 грн. штрафу на підставі договору постачання № 13/12-19-01 від 13.12.2019, укладеного між сторонами у справі та 5954,76 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2024 року

Суддя Н.М. Спаських