ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2024 р. м. Одеса Справа № 916/3630/23(916/323/24)
Господарський суд Одеської області у складі судді Райчевої Світлани Іванівни,

при секретарі судового засідання Скогутовському І.П.

дослідивши матеріали справи,

за позовом: розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; );

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ),

про стягнення 29 883 051, 60 грн.

За участю:

Розпорядник майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія: арбітражний керуючий Литвиненко С.С.;

від ТОВ Херсонська обласна енергопостачальна компанія: Михайленко В.В.;

від Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго: Курбанов А.В.

Суть спору.

Розпорядник майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго про стягнення 29 883 051, 60 грн.

Процесуальні дії Суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.02.2024р. вищевказану позовну заяву розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/323/24. Справу постановлено розглядати у межах справи №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія за правилами загального позовного провадження із присвоєнням справі №916/3630/23(916/323/24).

Підготовчі засідання у справі суд призначав на 13.03.2024р., 03.06.2024р. та 17.06.2024р.

17.06.2024р. у судовому засіданні, господарським судом постановлено ухвалу у протокольній формі про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті.

Судові засідання для розгляду даної справи по суті суд призначав на 02.08.2024р., 02.09.2024р. та 16.09.2024р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін господарським судом встановлено наступне.

Зміст позовних вимоги Позивача.

Під час виконання повноважень розпорядника майном у справі №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія Позивачем встановлено, що з рахунку Боржника було списано грошові кошти у загальному розмірі 29 729 119, 74 грн. на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго. Вказані списання відбулись на підставі рахунків фактури (INVOICE) для врегулювання небалансів електричної енергії (згідно з процесом врегулювання, передбаченого Додатком 10 Правил ринку) №484 від 01.12.2023р. (розрахунковий період 01.11.2022р. по 30.11.2022р.) та №251 від 21.12.2023р. (розрахунковий період з 01.12.2022р. по 31.12.2022р.).

Позивач вважає, що вказані списання відбулись у супереч положенням Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки розрахунковими періодами за вказаним рахунками є 01.11.2022р. по 30.11.2022р. та 01.12.2022р. по 31.12.2022р., тобто період, що передував відкриттю провадження у справі №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія. Таким чином, вищезазначені вимоги Відповідача до Позивача мали конкурсний характер та у силу положень ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягали задоволенню у позасудовому порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, Позивач посилаючись на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з Відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 29 729 119, 74 грн., інфляційні збитки - 67 033, 44 грн. та 3% - 86 898, 42 грн.

Заперечення Відповідача.

Відповідач вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

На переконання Відповідача датою виникнення у Позивача обов`язку стосовно оплати вартості небалансів електричної енергії за періоди 01.11.2022р. по 30.11.2022р. та 01.12.2022р. по 31.12.2022р. є дата виставлення рахунків фактури (INVOICE) №484 та №251, а саме 01.12.2023р. та 21.12.2023р., які Позивач повинен був оплатити протягом трьох банківських днів.

Відповідач вважає, що обов`язок стосовно оплати вартості небалансів електричної енергії у Позивача виник після відкриття провадження у справі про банкрутство, а тому вказані вимоги є поточними вимогами Кредитора до Боржника і дія мораторію на задоволення вимог кредиторів на них не розповсюджується.

Також, Відповідач заперечує проти можливості застосування до правовідносин у справі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки, на думку Відповідача, між сторонами у справі є діючий договір, стягнення (списання) грошових коштів відбулось згідно передбаченого законом алгоритму і Відповідач здійснив лише адміністрування та розподіл коштів зі свого спеціального рахунку, тобто не набув майно у власність. У зв`язку із вказаними обставинами, безпідставними є вимоги Позивача стосовно стягнення інфляційних збитків та 3% річних.

Обставини справи встановлені Судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" укладено Договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0280-01024 від 10.05.2019р. (заява про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 25.04.2019р., повідомлення про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 13.05.2019р., дата акцептування 10.05.2019р.).

Зазначений договір встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії. Варіть небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія (СВБ - сторона, відповідальна за баланс) та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (ОСП - оператор системи подачі), розраховуються адміністратором ринку для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.

За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що порядок розрахунків обсягів, ціни та варто небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Відповідно до п. 3.2. вказаного Договору приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді.

Згідно положень п. 3.3 Договору приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" взяло на себе зобов`язання виконувати розрахунки обсягу небалансу електричної енергії та інших розрахунків відповідно до цього Договору та Правил ринку; здійснювати розрахунки з Товариством з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія у порядку та терміни, визначені Правилами ринку.

Товариство з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія відповідно до п. 3.5 цього Договору зобов`язалось здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" відповідно до Правил ринку.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

Згідно умов п. 5.2. Договору, СВБ, що є електропостачальником, повинна відкрити в одному з уповноважених банків поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - поточний рахунок ЕП). Учасник ринку повинен укласти будь-які необхідні угоди з його розрахунковим банком для здійснення платежів у відповідності до процедур та графіків, визначених Правилами ринку.

Відповідно до п. 5.3. Договору, СВБ, у якої виникли зобов`язання перед ОСП щодо оплати за небаланс електричної енергії, вносить плату за електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП, зазначений у реквізитах цього Договору.

Згідно п. 5.6. Договору подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку.

У п. 5.9. Договору закріплено, що ОСП надає СВБ у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) два примірники Акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано.

СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) (п.5.10 Договору).

02.03.2023р. між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" та Товариством з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія було підписано акт-коригування (врегулювання) №BP/22/11-0280 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.11.2022р. №BH22/11-0280.

Відповідно до п. 1, 2 вказаного Акту, коригування відбувалось щодо електричної енергії, яка була куплена за період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. Вартість неоплаченої енергії за даний період склала 9 448 632, 65 грн. з ПДВ.

30.03.2023р. між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" та Товариством з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія було підписано акт-коригування (врегулювання) №BP/22/12-0280 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.12.2022р. №BH22/12-0280.

Відповідно до п. 1, 2 вказаного Акту коригування відбувалось щодо електричної енергії, яка була куплена за період з 01.12.2022р. по 31.12.2022р. Вартість неоплаченої енергії за даний період склала 20 280 487, 09 грн. з ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2023р. відкрито провадження у справі №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно положень ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на як поширюється мораторій.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

На підставі Актів-коригування (врегулювання) №BP/22/11-0280 від 02.03.2023р. та №BP/22/12-0280 від 30.03.2023р., Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" виставило рахунки №484 від 01.12.2023р. та №251 від 21.12.2023 р., згідно з якими з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія здійснено списання грошових коштів у розмірі 29 729 119, 74 грн. на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".

На підтвердження вказаних обставин Позивачем до суду надано копії платіжних інструкцій №022 від 07.12.2023р., №622 від 07.12.2023р., №522 від 08.12.2023р., № 622 від 08.12.2023р., № 122 від 09.12.2023р., №022 від 09.12.2023р., №122 від 10.12.2023р., №522 від 10.12.2023р., №122 від 11.12.2023р., №222 від 11.12.2023р., №722 від 27.12.2023р., №122 від 27.12.2023р., №622 від 28.12.2023р., №622 від 28.12.2023р., №022 від 29.12.2023р., №322 від 29.12.2023р., №722 від 30.12.2023р., №722 від 30.12.2023р., №922 від 31.12.2023р., №722 від 31.12.2023р., №422 від 01.01.2024р., №822 від 01.01.2024р., №122 від 02.01.2024р., №422 від 02.01.2024р., №022 від 03.01.2024р., №022 від 03.01.2024р., №722 від 04.01.2024р.

Відповідачем вказані обставини не заперечуються.

Таким чином, незважаючи на те, що рахунки стосовно оплати заборгованості за вказані періоди були виставлені Відповідачем 01.12.2023р. та 21.12.2023р. (після відкриття провадження у справі), у розумінні положень ч. 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства грошові вимоги Кредитора до Боржника стосовно оплати вартості небалансів за період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. та за період з 01.12.2022р. по 31.12.2022р. є конкурсними, оскільки зобов`язання, за яким виставлено рахунки, виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що аналіз норм статей 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство (постанови від 23.09.2021 у справі №910/866/20, від 22.11.2022 у справі № 911/2548/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020р. у справі №904/1693/19 вказала, що при визначенні статусу кредиторських вимог (конкурсні чи поточні) у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.

Доводи Відповідача з посиланням на судову практику щодо настання строку виконання вимоги за договором про врегулювання небалансів електричної енергії не суперечать висновкам Суду у даній справі з того ж питання. Однак, хибним є висновок Відповідача, що строк виконання грошового зобов`язання є кваліфікуючою ознакою при визначенні у справі про банкрутство виду грошових вимог кредитора. Вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" у сумі 29 729 119, 74 грн. є саме конкурсними грошовими вимогами і їх задоволення кореспондується з умовами дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Щодо твердження Відповідача про неможливість зупинення операцій за поточними рахунками із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, Суд враховує, що Верховний Суд неодноразово у свої практиці під час вирішення питання співвідношення загальної та спеціальної норми звертав увагу на необхідності застосування спеціального закону перед загальним, зазначаючи, що при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм необхідно керуватися принципом lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.11.2018р. у справі №263/15749/16-а, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021р. у справі №522/799/16-ц, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2021р. у справі №908/2637/20, від 27.12.2022р. у справі №910/21725/21).

Про необхідність застосування наведеного принципу зазначено також у рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2020 у справі № 5-р (II)/2020, в якому зауважено, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori) - "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali) - "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 25.03.99 у справі "Ніколова проти Болгарії", від 24.06.20221 у справі "Шкіря проти України").

З моменту відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип узгодженості нормативних приписів права із суміжними інститутами права, що має гарантувати інтеграцію законодавства у сфері неплатоспроможності/банкрутства до національної системи права.

Так, Кодекс України з процедур банкрутства як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями вказаного Кодексу передбачено певні особливості щодо процедури банкрутства, що застосовуються до учасників ринку електричної енергії. Однак, положення, що виключають дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, які є учасниками ринку, Кодекс не містить.

З аналогічних підстав не впливають на висновок Суду про застосовність умов дії мораторію до грошових вимог ПрАТ "НЕК "Укренерго" і твердження Відповідача про те, що рахунок із спеціальним режимом використання за Договором про врегулювання небалансів за своєю суттю є рахунком ескроу.

Висновки Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 09.04.2024р. по справі №910/12464/22, які Відповідач просить застосувати при розгляді даної справи, є незастосовними у даній справи. Так, Верховним Судом досліджувались обставини можливості включення до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, грошових коштів, які знаходились на рахунку ескроу. Вказані обставини і, відповідно, правовідносини між банком-банкрутом та його кредиторами не є подібними до правовідносин щодо дії мораторію на задоволення вимог кредиторів володільця такого рахунку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, розпорядник майном посилається на положеннями ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, зазначаючи, що грошові кошти у сумі 29 729 119,74 грн. були стягнуті Відповідачем з Позивача без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Як було встановлено Судом у справі, на підставі Актів-коригування (врегулювання) №BP/22/11-0280 від 02.03.2023р. та №BP/22/12-0280 від 30.03.2023р. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" виставило рахунки №484 від 01.12.2023р. та №251 від 21.12.2023 р., згідно з якими з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія здійснено списання грошових коштів у розмірі 29 729 119, 74 грн. на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".

Вказаних обставин Відповідач не заперечує, однак зазначає, що за договором діяв як адміністратор розрахунків (АР), здійснив адміністрування та розподіл коштів зі спеціального рахунку та кошти у власність не отримував.

Суд вважає вказані заперечення необґрунтованими, оскільки Відповідач помилково ототожнює свої права та обов`язки як оператора системи передачі (ОСП) лише з правами та обов`язками адміністратора ринку (АР) та робить висновок, що кошти, отримані за договором про врегулювання небалансів на електричної енергії, не переходять у його власність.

Згідно положень п. 1.2.1. Правил ринку, затверджених Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №307 від 14.03.2018р., учасниками ринку електричної енергії є, зокрема, оператор системи передачі (ОСП)

Відповідно до п. 1.2.2. Правил учасники ринку можуть виконувати одну або декілька з таких ролей: СВБ, АР, АКО, ПДП, ППБ, ППВДЕ.

За змістом частини першої статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

Пунктом 55 частини першої статті 1 Закону передбачено, що оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Відповідно до статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори про врегулювання небалансів.

Частиною п`ятою статті 70 Закону визначено, що оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку.

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку.

Пунктом 1.9.1. гл. 1.9. розділу І Правил ринку передбачено, що оператор системи передачі (ОСП) забезпечує функціонування балансуючого ринку, а також здійснює купівлю-продаж небалансів електричної енергії.

Відповідно до п.4 частини другої статті 33 Закону України "Про ринок електроенергії" оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку.

Згідно з п.2. п.3.2 Договору ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді.

Відповідно до статті 52 Закону адміністратор розрахунків забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, Правил ринку та Кодексу комерційного обліку. Функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Таким чином, Судом встановлено, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" є оператором системи передачі, який в межах Договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0280-01024 від 10.05.2019р. здійснив продаж електричної енергії Позивачу в межах небалансів і стягнув 29 729 119, 74 грн. саме як заборгованість за електричну енергію.

Також, Судом встановлено, що на відповідача в межах вказаного Договору покладено функції адміністратора розрахунків, проте ця функція (роль) ОСП не є єдиною.

Враховуючи зазначене, Судом встановлено, що Відповідач набув у власність грошові кошти у сумі 29 729 119, 74 грн.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Близька за змістом позиція викладена в постановах ВС від 23.01.2020 у справі N 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі N 918/47/18, від 01.04.2019 у справі N 904/2444/18.

Господарський суд враховує, що правова підстава Договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0280-01024 від 10.05.2019р. на час набуття Відповідачем грошових коштів була недостатньою, оскільки умови договору діяли з урахуванням положень законодавства про банкрутство щодо можливості/неможливості стягнення даних грошових коштів з рахунку Позивача.

Як встановлено Судом вище, відповідно до положень ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства на час стягнення з рахунків Боржника за рахунками №484 від 01.12.2023р. та №251 від 21.12.2023р. коштів у розмірі 29 729 119, 74 грн. діяв мораторій на задоволення вимог конкурсного кредитора, який у свою чергу встановлював заборону на стягнення заборгованості за договором з Позивача у позасудовому порядку на підставі документів, що містять майнові вимоги; заборону на добровільне виконання боржником окремого зобов`язання (зобов`язання перед Позивачем); забороняв нарахування неустойки, інфляційних втрат та 3% річних за невиконання такого зобов`язання.

Таким чином, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно боржника, такий боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, що включає зміну правових підстав для кредитора з набуття майна боржника, а саме пов`язує договірні правовідносини з регулюванням цих правовідносин прямими нормами закону.

Кодексом України з процедур банкрутства встановлено підстави для задоволення вимог конкурсного кредитора під час дії мораторію, зокрема, абз. 3 ч.5, ч.7 ст. 41 Кодексу, однак такі правові підстави на час стягнення з Позивача спірної суми були відсутні.

З огляду на зазначене, Судом встановлено, що Відповідач як набувач коштів збагатився за рахунок потерпілого Позивача поза підставою, передбаченою законом.

Зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала.

Таким чином, у розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія наявні підстави для звернення до суду із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" безпідставно набутих грошових коштів.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

При цьому, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також, визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що передбачений положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, та є таким, що забезпечить відновлення порушеного права Позивача.

Крім вимоги про повернення Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" безпідставно набутих грошових коштів, позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін користування чужими грошовими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - боржник до певного строку одержує можливість не повертати кошти. Тобто з дозволу кредитора він користується його грошовими коштами і вносить за це плату (проценти). Коли ж наступає строк повернення коштів, а боржник цього не робить, мова йде про неправомірне користування чужими грошима.

Якщо правова природа відсотків за правомірне користування чужими коштами - це винагорода, то можна з впевненістю стверджувати, що ця плата має вноситись до закінчення строку, на який було надано грошові кошти. Якщо припиняється право користуватись коштами, обов`язок платити за це теж припиняється. Якщо боржник продовжує користуватись грошима після закінчення строку (неправомірне користування), кредитор також не позбавлений права на отримання процентів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018р. у справі №910/1238/17 вказала на те, що плату за прострочення виконання зобов`язання врегульовано законодавством, а саме охоплено диспозицією ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тобто ця норма конкретизує визначений у ст. 536 ЦК України обов`язок боржника сплачувати проценти за незаконне користування чужими грошовими коштами.

Нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та №646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі №922/3095/18 (провадження №12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження №12-79гс19).

Отже, передбачений частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі має місце з моменту безпідставного одержання відповідачем грошових коштів позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.02.2024р. у справі №910/3831/22 (п.п. 84, 85) не знайшла підстав для відступу від вказаного висновку.

Таким чином, Суд вважає обґрунтованим право Позивача на нарахування процентів за користування Відповідачем грошовими коштами Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія.

За викладеними у позовній заяві розрахунками інфляційні збитки Позивача складають 67 033, 44 грн., 3% річних - 86 898, 42 грн.

Дослідивши розрахунки Позивача, господарським Судом встановлено, що Позивачем визначено невірний період початку нарахування інфляційних збитків та 3 % річних, а саме визначено його із дати списання грошових коштів з рахунку Боржника, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, належним періодом початку нарахування інфляційних збитків та 3% річних є наступний день, після безпідставного набуття Відповідачем грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Разом з тим, обов`язком суду є з`ясування обставини, пов`язаних з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

За рахунком № 484 від 01.12.2023р. на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" з Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія стягнуто 9 448 632, 65 грн., на підтвердження чого позивачем надано платіжні інструкції: №022 від 07.12.2023 року на суму 795 107, 32 грн., №622 від 07.12.2023 року на суму 829 369, 22 грн., № 522 від 08.12.2023 року на суму 1 211 943, 68 грн., № 622 від 08.12.2023 року на суму 758 693, 91 грн., № 122 від 09.12.2023 року на суму 2 298 612, 65 грн., № 022 від 09.12.2023 року на суму 50 535, 98 грн., № 122 від 10.12.2023 року на суму 1 637 330, 31 грн., № 522 від 10.12.2023 року на суму 60 850, 65 грн., № 122 від 11.12.2023 року на суму 2 600 758, 37 грн. (часткова оплата у розмірі 1 806 188, 93 грн.).

За рахунком № 251 від 21.12.2023р. на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" з Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія стягнуто 20 280 487, 09 грн., на підтвердження чого позивачем надано платіжні інструкції: № 722 від 27.12.2023 року на суму 857 830, 22 грн., № 122 від 27.12.2023 року на суму 7 071 872, 38 грн., № 622 від 28.12.2023 року на суму 1 735 617, 15 грн., № 622 від 28.12.2023 року на суму 3 191 270, 68 грн., № 022 від 29.12.2023 року на суму 695 714, 14 грн., № 322 від 29.12.2023 року на суму 2 004 043, 69 грн., № 722 від 30.12.2023 року на суму 434 818, 37 грн., № 722 від 30.12.2023 року на суму 10 953, 63 грн., № 922 від 31.12.2023 року на суму 336 631, 15 грн., № 722 від 31.12.2023 року на суму 15 330, 80 грн., № 422 від 01.01.2024 року на суму 622 659, 46 грн., № 822 від 01.01.2024 року на суму 118 392, 81 грн., № 122 від 02.01.2024 року на суму 699 473, 22 грн., № 422 від 02.01.2024 року на суму 777 656, 02 грн., № 022 від 03.01.2024 року на суму 992 587, 19 грн., № 022 від 03.01.2024року на суму 99 890, 85 грн., № 722 від 04.01.2024 року на суму 615 745, 33 грн.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних Позивача, з урахуванням періоду початку нарахувань, визначених судом (наступний день після безпідставного набуття Відповідачем грошових коштів) та закінчення строку їх нарахувань, зазначених Позивачем (26.01.2024р.), судом встановлено наступний розмір інфляційних збитків та 3% річних:

За рахунком № 484 від 01.12.2023р.

Платіжна інструкціяСума, грн.Період нарахуванняКількість днів прострочення Інфляційні збитки, грн.3% річних, грн.
№022 від 07.12.2023795 107, 32з 08/12/2023 до 26/01/2024508 768, 443 262, 92
№622 від 07.12.2023829 369, 22з 08/12/2023 до 26/01/2024509 146, 283 406, 53
№522 від 08.12.20231 211 943, 68з 09/12/2023 до 26/01/5, 314 873, 9
№622 від 08.12.2023758 693, 91з 09/12/2023 до 26/01/2024498 366, 883 051, 13
№122 від 09.12.20232 298 612, 65з 10/12/2023 до 26/01/9, 109 055, 08
№022 від 09.12.202350 535, 98з 10/12/2023 до 26/01/202448557, 31199, 08
№122, від 10.12.20231 637 330, 31з 11/12/2023 до 26/01/6, 486 315, 47
№522 від 10.12.2023)60 850, 65з 11/12/2023 до 26/01/202447671, 06234, 71
№122 від 11.12.20231 806 188, 93з 12/12/2023 до 26/01/8, 656 818, 34
Всього9 448 632, 65 104 199, 5137 214, 15

За рахунком № 251 від 21.12.2023р.

Платіжна інструкціяСума, грн.Період нарахуванняКількість днів прострочення 3% річних, грн.
№ 722 від 27.12.2023 857 830, 22з 28/12/2023 до 26/01/2024302 110, 19
№ 122 від 27.12.2023 7 071 872, 38з 28/12/2023 до 26/01/20243017 396, 20
№ 622 від 28.12.2023 1 735 617, 15з 29/12/2023 до 26/01/2024294 126, 82
№ 622 від 28.12.2023 3 191 270, 68з 29/12/2023 до 26/01/2024297 587, 96
№ 022 від 29.12.2023 695 714, 14з 30/12/2023 до 26/01/2024281 597, 03
№ 322 від 29.12.2023 2 004 043, 69з 30/12/2023 до 26/01/2024284 600, 34
№ 722 від 30.12.2023 434 818, 37з 31/12/2023 до 26/01/202427962, 40
№ 722 від 30.12.2023 10 953, 63з 31/12/2023 до 26/01/20242724, 24
№ 922 від 31.12.2023 336 631, 15з 01/01/2024 до 26/01/202426717, 41
№ 722 від 31.12.2023 15 330, 80з 01/01/2024 до 26/01/20242632, 67
№ 422 від 01.01.2024 622 659, 46з 02/01/2024 до 26/01/2024251 275, 94
№ 822 від 01.01.2024 118 392, 81з 02/01/2024 до 26/01/202425242, 61
№ 122 від 02.01.2024 699 473, 22з 03/01/2024 до 26/01/2024241 376, 01
№ 422 від 02.01.2024 777 656, 02з 03/01/2024 до 26/01/2024241 529, 82
№ 022 від 03.01.2024 992 587, 19з 04/01/2024 до 26/01/2024231 871, 27
№ 022 від 03.01.2024 99 890, 85з 04/01/2024 до 26/01/202423188, 32
№ 722 від 04.01.2024 615 745, 33з 05/01/2024 до 26/01/2024221 110, 36
Всього20 280 487, 09 46 749, 59

Індекс інфляції у грудні 2023р. складав 100,70, у січні 2024р. 100,40.

Розрахунок інфляційного збільшення здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Розрахунок 3% річних здійснено за:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Таким чином, господарським судом встановлено, що нарахуванню підлягали інфляційні збитки у розмірі 104 199, 51 грн. та 3% річних у розмірі 83 963, 74 грн.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд вважає за належне задовольнити позов розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія частково, стягнувши з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська обласна енергопостачальна компанія грошові кошти у розмірі 29 880 116, 91 грн., з яких: 29 729 119, 74 грн. - основна заборгованість, 83 963, 74 грн. 3% річних та 67 033, 44 грн. - інфляційні втрати. У задоволенні іншої частини позовних вимог господарський суд вважає за належне відмовити.

Судовий збір.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.п. 1. п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір позовних вимог Позивача у справі складав 29 883 051, 60 грн. Таким чином, ставка судового збору за подання до суду даної позовної заяви складала 448 245, 77 грн.

Разом з тим, господарський суд враховує, що дана позовна заява подана до господарського суду у електронній формі.

Частиною 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи вищезазначене, розмір судового збору, який повинен був сплатити Позивач складає в дохід бюджету складає 358 596, 60 грн. (448 245, 77 грн. * 0,8).

Враховуючи те, що позовні вимоги Позивача у справі задоволено частково, розмір судового збору, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія складає 358 561, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; ) грошові кошти у розмірі 29 880 116 (двадцять дев`ять мільйонів вісімсот вісімдесят тисяч сто шістнадцять) грн. 91 коп., з яких: 29 729 119 (двадцять дев`ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 74 коп. - основна заборгованість, 83 963 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн. 73 коп. 3% річних та 67 033 (шістдесят сім тисяч тридцять три) грн. 44 коп. - інфляційні втрати.

???3. СТЯГНУТИ з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; ) судовий збір у розмірі 358 561 (триста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.10.2024р.

Копію рішення надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ТОВ „Херсонська обласна енергопостачальна компанія"; розпоряднику майном Боржника арбітражному керуючому Литвиненку С.С.; ПАТ Національна енергетична компанія Укренерго; представнику ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" Курбанову А.В.

Суддя С.І. Райчева