ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2024 р. Справа № 924/693/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Томковій А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

2. Міністерства освіти і науки України

до 1. Плужненського професійного аграрного ліцею

2. Фермерського господарства "Сім`я 2019"

про визнання недійсним договору №60 від 04.04.2024 та зобов`язання ФГ "Сім`я 2019" звільнити земельні ділянки

Представники учасників процесу:

від позивачів: не з`явились

від відповідачів: не з`явились

від прокуратури: Юхимчук М.О.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 03.10.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

26.07.2024 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: 1. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, 2. Міністерства освіти і науки України до Плужненського професійного аграрного ліцею та Фермерського господарства "Сім`я 2019" про визнання недійсним договору №60 від 04.04.2024 про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї, укладеного між Плужненським професійним агарним ліцеєм та Фермерським господарством «Сім`я 2019», та зобов`язання Фермерського господарства «Сім`я 2019» звільнити земельні ділянки за кадастровими номерами :05:009:0021, :05:009:0050, :05:011:0004, :05:002:0021, :05:018:0006, :05:016:0011, площею 112,6 га, що розташовані за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, які фермерське господарство займає на підставі договору № 60 від 04.04.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10:00 год. 27.08.2024 року. Встановлено відповідачам строк для подання відзивів на позовну заяву до 19.082024 року, а прокурору та позивачам строк для подання відповідей на відзиви до 26.08.2024 року.

02.08.2024 на електронну адресу суду (06.08.2024 поштовою кореспонденцією) від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву.

07.08.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

27.08.2024 на адресу суду надійшли пояснення Міністерства освіти і науки України.

Підготовче засідання по справі №924/693/24, призначене на 10:00 год. 27.08.2024 не відбулось, у зв`язку з оголошенням у зазначений час на території України повітряної тривоги. Ухвалою суду від 27.08.2024 підготовче засідання у справі №924/693/24 перепризначено на 11:00 год. 17 вересня 2024 року.

Судом у підготовчому засіданні 17.09.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10:30 год. 26.09.2024.

Судове засідання по справі №924/693/24, призначене на 10:30 год. 26.09.2024 не відбулось, у зв`язку з оголошенням у зазначений час на території України повітряної тривоги. Ухвалою суду від 26.09.2024 судове засідання у справі №924/693/24 перепризначено на 12:00 год. 03 жовтня 2024 року з повідомленням учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерства освіти і науки України звернувся з позовом до Плужненського професійного аграрного ліцею та Фермерського господарства "Сім`я 2019" про визнання недійсним договору №60 від 04.04.2024 та зобов`язання ФГ "Сім`я 2019" звільнити земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Шепетівською окружною прокуратурою проведено вивчення стану додержання вимог законодавства при використанні Плужненським професійним аграрним ліцеєм як державною організацією, засновником якої є Міністерство освіти і науки України, земельних ділянок, які є власністю держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та надані відповідачу 1 в постійне користування для дослідних та навчальних цілей. За результатом проведеної перевірки прокуратурою виявлено, що між Плужненським професійним агарним ліцеєм та Фермерським господарством «Сім`я 2019» укладено договір про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї №60 від 04.04.2024.

З посиланням на ст.ст. 11, 202, 203, 215, 235, 901 ЦК України, постанову Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 та №11 від 29.05.2013, прокуратура зазначає, що спірний договір №60 від 04.04.2024 не відповідає вимогам визначеним чинними нормативно-правовими актами, зокрема розпорядженню Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року №660-р «Про схвалення Концепції підготовки фахівців за дуальною формою навчання здобуття освіти» та наказу Міністерства освіти і науки України від 12.12.2019 №1551 «Про затвердження положення про дуальну форму здобуття професійної (професійної-технічної) освіти». З аналізу вказаного договору вбачається, що спірний договір укладений з метою приховати фактично існуючі відносини оренди між його сторонами (удаваний правочин), оскільки навчальний заклад фактично передав сільськогосподарському товаровиробнику у користування земельну ділянку, що перебуває у його постійному користуванні, і планує отримувати за це плату. У позові вказано, що земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Враховуючи викладене, спірний договір, на думку прокуратури, не є договором про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання, а є прихованим договором оренди землі, зміст якого суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі». Крім того, спірний договір укладений не уповноваженою стороною та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Оскільки укладення договору №60 від 04.04.2024 між Плужненським ПАЛ та ФГ «Сім`я 2019» всупереч встановленому державою порядку, зачіпає інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, це є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом. Вищевказане зумовлене тим, що уповноваженими органами - Міністерством освіти і науки України та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області заходи щодо визнання спірного договору недійсним з моменту його укладення по теперішній час, не вживаються, як і дій, спрямованих на повернення спірної земельної ділянки у розпорядження Міністерства освіти і науки України. З викладеного вбачаються підстави для звернення прокурора до суду із вказаним позовом з урахуванням положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

У додаткових поясненнях Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримує позов, зазначає, що спірний договір містить усі істотні умови договору оренди землі, згідно з яким ліцей фактично передав у платне користування земельні ділянки державної власності, площею 112,6 га та фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельних ділянках та надав право обробки земельних ділянок та збору врожаю приватному підприємству, тим самим розпорядився земельними ділянками за відсутності повноважень на передачу наданої йому в постійне користування землі в оренду іншим особам. З огляду на те, що спірний договір є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам ЦКУ, ЗКУ, ЗУ «Про оренду землі», який укладений без погодження уповноваженого органу та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним відповідно до ст.ст. 203, 210 ЦКУ. У додаткових поясненнях представник позивача 1 просить розглядати справу без участі представника Головного управління.

У поясненнях Міністерство освіти і науки України підтримує позов прокуратури та вказує, що Плужненський ПАЛ несе відповідальність перед Міністерством освіти і науки України за збереження та використання за призначенням закріпленого за ним майна. Аналізуючи умови спірного договору про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї №60 від 04.04.2024, позивач 2 зазначає, що між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі та відбулось розпорядження земельними ділянками державної форми власності неповноважним суб`єктом -Плужненським професійним аграрним ліцеєм, а земельні ділянки використовуються ФГ «Сім`я 2019» з метою отримання прибутку, з огляду на що спірний договір не відповідає вимогам законодавства, а саме статтям 92, 95, 96 Земельного Кодексу України. Крім того, договір не спрямований на настання обумовлених ним наслідків, що свідчить про його недійсність на підставі частини першої-другої та п`ятої статей 203, 215 Цивільного кодексу України. За вказаних обставин виходить, що Плужненським професійним аграрним ліцеєм укладено удаваний договір з метою приховати відносини оренди землі з ФГ «Сім`я 2019», а також за відсутності належних повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою та вчинення правочинів щодо передачі права користування нею іншим суб`єктам господарювання на платній основі. Міністерство не погоджувало укладання договору №60 від 04.04.2024 та відповідна інформація до останнього не надходила. У поясненнях представник позивача 2 просить розглядати справу за відсутності останнього.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначив про повне визнання позовних вимог, просить останні задовольнити та розглядати справу без участі представника.

Відповідач 2 не скористався правом участі свого представника у судовому засіданні по справі, відзиву на позов не подав, причин не повідомив.

Представники позивачів та відповідачів в судове засідання 03.10.2024 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 26.09.2024 на офіційні електронні адреси учасників процесу зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Прокурор в судовому засіданні 03.10.2024 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/693/24 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників позивачів та відповідачів за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Плужненського професійного аграрного ліцею затвердженого Першим заступником Міністра освіти і науки України 31.07.2006, ліцей є державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійної технічної та повної загальної середньої освіти.

За положеннями п. 1.9. Статуту ліцей має навчальне господарство, що здійснює господарську діяльність з виробництва продукції, яка пов`язана з біологічними процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому та переробленому вигляді (сільськогосподарське виробництво). Ліцей є сільськогосподарським виробником, що займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою сприяння розвитку навчально-матеріальної та соціально-побутової бази, забезпечення професійно-практичної підготовки, вирішення соціальних та інших питань працівників, учнів, слухачів, ліцей можу укладати угоди з підприємствами, установами та організаціями, для яких здійснюється підготовка кваліфікованих робітників (п. 1.10 Статуту).

Ліцей має землю постійного користування площею 1153,2 га згідно Державного акту №001145 серія ІІ-ХМ від 14.05.2021 згідно рішення 12 сесії Хмельницької обласної ради від 06.07.2000 №22 (п. 6.8.2. Статуту).

Згідно п. 6.9. Статуту об`єкти права власності: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно ліцею є державною власністю, закріплене Міністерством освіти і науки України за ліцеєм і перебуває в оперативному управлінні ліцею. Функції управління майном, закріпленим за ліцеєм, контроль за ефективністю його використання і збереження, здійснює Міністерство освіти і науки України.

Згідно із п. 6.10. Статуту ліцей несе відповідальність перед Міністерством освіти і науки України за збереження та використання за призначенням закріпленого за ним майна.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1822-СГ від 02.04.2018р. „Про затвердження документації із землеустрою та передачі в постійне користування земельної ділянки" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та надати в постійне користування Плужненському професійному аграрному ліцею земельну ділянку площею 26,0631 га (кадастровий номер :05:016:0011) для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1823-СГ від 02.04.2018р. "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в постійне користування земельної ділянки" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та надати в постійне користування Плужненському професійному аграрному ліцею земельну ділянку площею 10,5630 га (кадастровий номер :05:009:0021) для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1824-СГ від 02.04.2018р. "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в постійне користування земельної ділянки" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та надати в постійне користування Плужненському професійному аграрному ліцею земельну ділянку площею 17,1061 га (кадастровий номер :05:009:0050) для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1826-СГ від 02.04.2018р. "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в постійне користування земельної ділянки" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та надати в постійне користування Плужненському професійному аграрному ліцею земельну ділянку площею 11,1973 га (кадастровий номер :05:011:0004) для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1666-СГ від 12.03.2019р. "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в постійне користування земельної ділянки" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та надати в постійне користування Плужненському професійному аграрному ліцею земельну ділянку площею 55,1848 га (кадастровий номер :05:018:0006) для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-13868-СГ від 01.12.2020р. "Про надання в користування земельної ділянки" вирішено, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та надати в постійне користування Плужненському професійному аграрному ліцею земельну ділянку площею 10,5116 га (кадастровий номер :05:002:0021) для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.01.2018, наявних в матеріалах справи, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:009:0050, площею 17,1061 га; :05:009:0021, площею 10,5630 га; :05:002:0021, площею 10,5116 га; :05:018:0006, площею 55,1848 га; :05:011:0004, площею 11,1973 га, :05:016:0011, площею 26,0631 мають цільове призначення: 01.09 Для дослідних і навчальних цілей; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.11.2018 року та від 17.07.2024 земельні ділянки з кадастровими номерами :05:009:0050, площею 17,1061 га; :05:009:0021, площею 10,5630 га; :05:002:0021, площею 10,5116 га; :05:018:0006, площею 55,1848 га; :05:011:0004, площею 11,1973 га, :05:016:0011, площею 26,0631 га перебувають на праві постійного користування у Плужненського професійного аграрного ліцею. Власником зазначених земельних ділянок визначено державу в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

За змістом листа №37 від 01.04.2024 відповідач 2 просив відповідача 1 укласти договір про обробіток земельних площ.

04.04.2024 між Плужненським професійним аграрним ліцеєм (сторона 1) та фермерським господарством "Сім`я 2019" (сторона 2) укладено договір про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійно-аграрному ліцею №60, відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є підготовка робітничих кадрів з професії «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї, шляхом обробітку земельних ділянок для дослідних і навчальних цілей з використанням матеріально-технічної бази ФГ "Сім`я 2019", з метою проведення навчально - виробничих занять та практики, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 660-р «Про схвалення Концепції підготовки фахівців за дуальною формою навчання здобуття освіти», наказу Міністерства освіти і науки України від 12.12.2019 №1551 «Про затвердження положення про дуальну форму здобуття професійної (професійної-технічної) освіти» та наказу Міністерства освіти України № 1132 від 20.08.2019 "Про внесення змін до наказу Міністерства освіти і науки України від 23.06.2017 № 916 та визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства освіти і науки України від 15.05.2018 №473 і від 24.05.2019 №735".

Згідно із п. 2.1. сторона 1 зобов`язана, зокрема: надати послуги для вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 112,6 га (кадастрові номера: :05:009:0021, :05:009:0050, :05:011:0004, :05:002:0021, :05:018:0006, :05:016:0011), відповідно до п.п.2 п. 8 Постанови КМУ від 27.08.2010р. №796 та р.5 п.2 «Переліку платних послуг Плужненського ПАЛ» від 31.08.2023р.

В свою чергу, сторона 2 зобов`язується проводити обробіток земельної ділянки для вирощування сільськогосподарських культур за власний рахунок; виділяти необхідну техніку і працівників для проведення виробничого навчання; надати послуги з організації виробничого навчання учнів професії „тракторист-машиніст" під час виконання сільськогосподарських робіт (п. 2.2. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що сторона 2 зобов`язується провести розрахунок за надання послуг зі стороною 1 до закінчення терміну дії договору з розрахунку 3300,00 грн. за 1 га земельної ділянки, вказаній у пп. 2.1. договору. Оплата проводиться у співвідношенні 50% передоплати до 15.08.2024 та 50% до 01.10.2024.

Загальна сума договору становить 371580,00 грн. Сторона 2 зобов`язується оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Вся вирощена сільськогосподарська продукція належить стороні 2 (п.п. 3.2 - 3.4. договору).

У п. 5.1. передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 25.10.2024 року.

Якщо на момент припинення дії цього договору на земельній ділянці знаходиться незібраний врожай (у т.ч. незавершене виробництво), то сторона 2 має право закінчити сільськогосподарський рік та зібрати такий врожай у строки, що передбачені технологією вирощування відповідної с/г культури (до моменту збирання врожаю продовжується строк даного договору на тих самих умовах) (п. 5.2. договору).

Договір №60 від 04.04.2024 підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

На запит Шепетівської окружної прокуратури від 18.04.2024, Плужненським професійним аграрним ліцеєм у листі від 22.04.2024 надано відомості про земельні ділянки, які зареєстровано за останнім на праві постійного користування з наданням копій договорів.

У листах від 28.05.2024 Шепетівська окружна прокуратура повідомила Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерство освіти і науки України про виявлені порушення законодавства України під час укладення спірного договору №60 від 04.04.2024. В ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області прокуратура просила надати відомості про вжиті заходи щодо визнання недійсним спірного договору в судовому порядку та вказати чи будуть вживатися заходи представницького характеру управлінням за вказаним фактом, а у випадку невжиття заходів представницького характеру самостійно, просила зазначити причини. Прокуратура просила Міністерство освіти і науки України надати інформацію про те, чи надавалось останнім погодження на укладення спірного договору.

Листом від 20.06.2024 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило Шепетівську окружну прокуратуру, що підтримує позицію прокуратури щодо факту укладення договору між Плужненським професійним аграрним ліцеєм та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Пром-Агро" від 19.05.2023 з порушенням вимог законодавства та який містить в собі ознаки договору оренди. Також Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області посилаючись на відсутність коштів, виділених на сплату судового збору, просило прокуратуру вжити в інтересах Управління заходи представницького характеру з метою усунення вищевказаного порушення.

Міністерство освіти і науки України у листі від 05.07.2024 зазначило, що останнє не погоджувало укладення спірного договору, так як відповідна інформація у Міністерства відсутня. Позивач 2 просив прокуратуру стати на захист інтересів держави та не допустити втрати державного майна.

08.07.2024 Шепетівська окружна прокуратура у листах, адресованих Головному управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерству освіти і науки України, повідомила про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів зазначених органів в суді.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У даній справі органом уповноваженим здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах є Міністерство освіти і науки України, яке згідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту", наділено правом розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Судом враховано, що згідно з ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016, такими органами є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

Згідно Положення, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є територіальним органом Держгеокадастру та реалізує його повноваження на території Хмельницької області, зокрема здійснює розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, а також одночасно наділене повноваженнями здійснення державного контролю (нагляду) за додержанням земельного законодавства.

Враховуючи викладене, органом уповноваженим державою здійснювати захист інтересів держави у сфері земельних відносин є також Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області як власник земель державної форми власності.

Відтак, зважаючи на викладене, суд вважає, що інтереси Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерства освіти і науки України є складовою інтересів держави, а тому останні є належними позивачами у цій справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що Шепетівська окружна прокуратура зверталась з листами від 28.05.2024 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерства освіти і науки України, в яких повідомляла про виявлені порушення законодавства України під час укладення спірного договору №60 від 04.04.2024 та просила надати відомості про вжиті заходи щодо визнання недійсним спірного договору в судовому порядку та вказати чи будуть вживатися заходи представницького характеру управлінням за вказаним фактом, а у випадку невжиття заходів представницького характеру самостійно, просила зазначити причини.

Листом від 20.06.2024 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило Шепетівську окружну прокуратуру, що підтримує позицію прокуратури щодо факту укладення договору між Плужненським професійним аграрним ліцеєм та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Пром-Агро" від 19.05.2023 з порушенням вимог законодавства. Також Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області посилаючись на відсутність коштів, виділених на сплату судового збору, просило прокуратуру вжити в інтересах Управління заходи представницького характеру з метою усунення вищевказаного порушення.

Міністерство освіти і науки України у листі від 05.07.2024 зазначило, що останнє не погоджувало укладення спірного договору, так як відповідна інформація у Міністерства відсутня. Позивач 2 просив прокуратуру стати на захист інтересів держави та не допустити втрати державного майна.

08.07.2024 Шепетівська окружна прокуратура у листах, адресованих Головному управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерству освіти і науки України, повідомила про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів зазначених органів в суді.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020р.

У даній справі керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерства освіти і науки України з вимогами про визнання недійсним договору №60 від 04.04.2024 про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї та зобов`язання Фермерського господарства «Сім`я 2019" та звільнення займаних відповідачем 2 земельних ділянок, оскільки позивачі не вжили заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

Правовідносини, пов`язані з наданням у власність, користування земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.

Суспільний інтерес у поверненні спірних земельних ділянок до державної (комунальної) власності спрямований на задоволення соціальної потреби у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права власності народу на землю.

У даному випадку інтерес держави полягає у необхідності забезпечення прав та інтересів власника землі, забезпечення раціонального використання та охорони земель.

За таких обставин, оскільки прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, враховуючи, що останні самостійно не звернулися до суду, про що повідомили прокуратуру, суд доходить висновку щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі органів, уповноважених державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Міністерства освіти і науки України.

Суд зазначає, що ст.ст. 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2024 між Плужненським професійним аграрним ліцеєм (сторона 1) та фермерським господарством "Сім`я 2019" (сторона 2) укладено договір про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійно-аграрному ліцею №60, відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є підготовка робітничих кадрів з професії «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї, шляхом обробітку земельних ділянок для дослідних і навчальних цілей з використанням матеріально-технічної бази ФГ "Сім`я 2019".

Як слідує з п. 2.1.1 Плужненський професійний аграрний ліцей зобов`язався надати послуги для вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 112,6 га (кадастрові номера: :05:009:0021, :05:009:0050, :05:011:0004, :05:002:0021, :05:018:0006, :05:016:0011), відповідно до п.п.2 п. 8 Постанови КМУ від 27.08.2010 р. №796 та р.5 п.2 «Переліку платних послуг Плужненського ПАЛ» від 31.08.2023р.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Водночас, за нормою ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту як форма реалізації права користування земельною ділянкою і її корисними властивостями, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Умовами договору передбачено, що обробіток земельної ділянки для вирощування сільськогосподарських культур проводить ФГ "Сім`я 2019" за власний рахунок (п. 2.2.); ФГ "Сім`я 2019" зобов`язується провести розрахунок за надання послуг з розрахунку 3300,00 грн. за 1 га земельної ділянки (п. 3.1.); вся вирощена с/г продукція належить ФГ "Сім`я 2019" (п. 3.4.).

Вищенаведені умови договору, а також ті, що сформульовані для надання можливості товаровиробнику безперешкодно використовувати належну навчальному закладу земельну ділянку для самостійного, на власний розсуд та власними засобами вирощування та збирання сільгосппродукції для власних потреб, свідчать, що мало місце фактична передача права користування земельною ділянкою за визначену плату для здійснення ФГ "Сім`я 2019" своєї господарської діяльності.

Таким чином, спірний договір укладався як договір про надання послуг з метою приховати фактично існуючі відносини оренди землі між сторонами.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд надає правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Крім того, відповідно до ст. 95 ЗК України, землекористувачі мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Тому, саме Плужненський професійний аграрний ліцей, як землекористувач на титулі права постійного користування, наділений передбаченими ст. 95 ЗК України правами щодо земельних ділянок, належних йому на праві постійного користування.

Водночас, земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Окрім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення про передачу в оренду відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно вимог ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону визначені параграфом 2 глави 16 Цивільного кодексу України.

Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі №916/1171/18, від 14.11.2018 року у справі № 910/8682/18, від 30.08.2018 року у справі №904/8978/17, від 04.03.2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10.09.2019 року у справі №9017/317/19, від 09.07.2019 року у справі № 903/849/17.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Оскільки воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які ним передбачені, вирішенню підлягають питання правової природи оспорюваного правочину (правочинів) та характер спірних правовідносин сторін. У постанові від 23.01.2019р. у справі №522/14890/16-ц Верховний Суд зазначив, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визначити, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин. Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на його зміст (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020р. у справі №923/658/19).

Враховуючи вищевикладене, зі змісту спірного договору вбачається, що до останнього слід застосовувати правила, передбачені для договору оренди земельної ділянки, оскільки навчальний заклад фактично передав за плату земельну ділянку на певний строк в користування ФГ «Сім`я 2019» для здійснення ним підприємницької діяльності на земельній ділянці шляхом використання корисних властивостей землі, з метою отримання прибутку.

Таким чином, оспорюваний договір є прихованим договором оренди землі, а його зміст не відповідає вимогам законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки договір №60 від 04.04.2024, який укладений між відповідачами визнається судом недійсним, вимога прокурора про зобов`язання Фермерського господарства «Сім`я 2019» звільнити земельні ділянки за кадастровими номерами :05:009:0021, :05:009:0050, :05:011:0004, :05:002:0021, :05:018:0006, :05:016:0011, площею 112,6 га, що розташовані за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області також підлягає задоволенню.

Таким чином, ФГ "Сім`я 2019" зобов`язане звільнити земельні ділянки, площею 112,6 га, що розташовані за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, фактичне право користування якими виникло на підставі визнаного судом недійсного договору №60 від 04.04.2024.

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу, наявні докази по справі та визнання позову відповідачем 1, позовні вимоги заявлені обґрунтовано, правомірно та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд констатує, що позовна вимога про визнання недійним договору №60 від 04.04.2024 стосується обох сторін та судовий збір в цій частині покладається на них порівно.

При цьому, судом враховано визнання позову Плужненським професійним аграрним ліцеєм до початку розгляду справи по суті, що має наслідком покладення на останнього 50% судового збору (ч. 1 ст. 130 ГПК України). Решта суми судового збору (757,00 грн.) може бути повернута з Державного бюджету України на підставі відповідної заяви особи, яка його сплатила.

Враховуючи, що позовна вимога про зобов`язання ФГ "Сім`я" звільнити земельні ділянки, зайняті на підставі договору №60 від 04.04.2024, заявлені лише до відповідача 2, судовий збір в цій частині покладається на ФГ "Сім`я".

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір №60 від 04.04.2024 про підготовку робітничих кадрів за дуальною формою навчання у Плужненському професійному аграрному ліцеї, укладений між Плужненським професійним агарним ліцеєм та Фермерським господарством «Сім`я 2019».

Фермерському господарству «Сім`я 2019» (30300, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Ізяслав, вул. Онищука, 59А, ) звільнити земельні ділянки за кадастровими номерами :05:009:0021, :05:009:0050, :05:011:0004, :05:002:0021, :05:018:0006, :05:016:0011, площею 112,6 га, що розташовані за межами населених пунктів Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, зайняті на підставі договору №60 від 04.04.2024, укладеного між Плужненським професійним аграрним ліцеєм та Фермерським господарством «Сім`я 2019».

Стягнути з Фермерського господарства «Сім`я 2019» (30300, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Ізяслав, вул. Онищука, 59А, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 4542,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Плужненського професійного аграрного ліцею (30320, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Плужне, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 757,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати учасникам процесу за допомогою підсистем ЄСІТС в електронний кабінет, а у разі відсутності такої можливості - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення складено на та підписано 04.10.2024.

Суддя А.М. Яроцький