УХВАЛА

м. Київ

04.10.2024Справа № 910/11955/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 32-В) про забезпечення позову до подачі позову

особи, які можуть отримати статус учасника справи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» (04050, м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, буд. 19)

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариство «АБС-УКР» (далі - заявник) про забезпечення позову до подачі позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом ПАТ «АБС-УКР» до ОСББ «Грінвіль Парк Київ» про визнання недійсними рішень прийнятих на засіданні Правління ОСББ «Грінвіль Парк Київ», щодо відкликання управителя будинку та припинення з ним договору, заборони ОСББ «Грінвіль Парк Київ», в особі Загальних зборів об`єднання співвласників, приймати рішення з питань передбачених абз. 11 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», абз. 10 п. 3.3. Статуту ОСББ «Грінвіль Парк Київ», а саме щодо обрання та відкликання управителя, затвердження та зміни умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку;

- до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом ПАТ «АБС-УКР» до ОСББ «Грінвіль Парк Київ» про визнання недійсними рішень прийнятих на засіданні Правління ОСББ «Грінвіль Парк Київ», щодо відкликання управителя будинку та припинення з ним договору, заборонити ОСББ «Грінвіль Парк Київ» (), в особі Загальних зборів об`єднання співвласників, приймати рішення з питань передбачених пунктом 3 порядку денного призначених на 05.10.2024 року Загальних зборів ОСББ «Грінвіль Парк Київ», а саме щодо: вирішення питання про відкликання управителя - ТОВ «Грінвіль Сервіс» з 24 грудня 2024 року; здійснення з 25 грудня 2024 року управління багатоквартирним будинком безпосередньо об`єднанням через власні органи управління;

- до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом ПАТ «АБС-УКР» до ОСББ «Грінвіль Парк Київ» про визнання недійсними рішень прийнятих на засіданні Правління ОСББ «Грінвіль Парк Київ», щодо відкликання управителя будинку та припинення з ним договору, заборонити ОСББ «Грінвіль Парк Київ» (), в особі Загальних зборів об`єднання співвласників приймати рішення з питань передбачених пунктом 4 порядку денного призначених на 05.10.2024 року Загальних зборів ОСББ «Грінвіль Парк Київ», а саме щодо: вирішення питання про відмову від продовження договору з управителем - ТОВ «Грінвіль Сервіс»; уповноваження голови правління об`єднання на надсилання ТОВ «Грінвіль Сервіс» повідомлення про відмову від продовження договору та вжиття будь-яких інших дій, необхідних для припинення відносин з ТОВ «Грінвіль Сервіс».

30.09.2024 року через відділ діловодства суду від заявника надійшла заява про залишення заяви про забезпечення позову без розгляду.

01.10.2024 року через відділ діловодства суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» надійшло клопотання про визнання зловживання процесуальними правами.

Розглянувши заяву ПАТ «АБС-УКР» про залишення заяви про забезпечення позову до подачі позову без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу наведених норм вбачається, що інститут забезпечення позову вживається виключно за ініціативою позивача та обмеження, які встановленні відповідною ухвалою про вжиття заходів до забезпечення позову, встановлюються з метою охорони матеріально-правових інтересів заявника та відповідно їх дія нерозривно пов`язана із наявністю такої мети.

У той же час, подання заявником заяви про залишення без розгляду заяви про забезпечення позову свідчить про те, що заявник втратив інтерес до вжиття заходів забезпечення позову та більше не підтримує застосування такого інституту господарського процесу, навпроти - просить суд не розглядати питання щодо вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Приписами частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено коло прав учасників справи, відповідно до якої учасники мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11 відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, встановивши повноваження особи, яка підписала заяву про залишення без розгляду заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви без розгляду, суд, керуючись принципами змагальності та диспозитивності сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення відповідної заяви та залишення без розгляду заяви про забезпечення позову до подання позову.

При цьому, за результатом оцінки наведених доводів, судом, на даний час, не встановлено наявності правових підстав для задоволення клопотання про визнання зловживання процесуальними правами з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Керуючись статтями 2, 14, 42, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» про забезпечення позову до подачі позову залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.10.2024 та може бути оскаржена у встановлено Господарським процесуальним кодексом України строк та спосіб.

СуддяТ.В. Васильченко