ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.2024м. СумиСправа № 920/1077/24

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» (просп. Степана Бандери, 22, м. Київ, 04073, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГЕКС» (вул. Озерна, 42, с. Макове, Шосткинський район, Сумська область, 41131, )

про стягнення 99 850,16 грн

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача відшкодування в розмірі 99850,16 грн та суму судових витрат в тому числі судовий збір 3028,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 19.11.2023 р. за участю транспортних засобів: DAF ТЕ 95 XF 430, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL S24», р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (перебував у трудових відносинах з ТОВ «Логекс») та автомобіля Mercedes-Benz EQS 580, р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 - було завдано механічних пошкоджень зазначеним транспортним засобам. В подальшому власник транспортного засобу Mercedes-Benz EQS 580, р/н НОМЕР_3 , - ОСОБА_2 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» з заявою про отримання відшкодування шкоди та відповідно до страхового акту №3.23.05026-1 від 13.12.2023 та відповідно до платіжної інструкції №68815017 від 13.12.2023 позивач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 256650 грн 16 коп., що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу зазначених грошових коштів.

Ухвалою суду від 29.08.2024 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 04.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відподіачем відзив на позов не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

06.09.2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - Страховик) і ОСОБА_2 (надалі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.23.2787806 (далі «Договір», а.с. 15-19), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом MERCEDES-BENZ EQS 580 4МАТІС, д.н. НОМЕР_3 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 .

Термін дії зазначеного договору до 13.09.2026 включно.

19.11.2023 року о 18.00 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF ТЕ 95 XF 430», р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL S24», р/н НОМЕР_2 на 15 км + 450 м автодороги М-05 сполученням Київ Одеса, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та під час заїзду на паркомісце на АЗС «ОККО» скоїв наїзд на припаркований водієм ОСОБА_2 автомобіль «Mercedes-Benz EQS 580», р/н НОМЕР_3 ; внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Частиною 6 ст. 75 ГПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/20630/23 від 12.01.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. на користь держави.

Відповідно до Довідки про ДТП власником автомобіля «DAF ТЕ 95 XF 430», р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL S24», р/н НОМЕР_2 є ТОВ «Логекс» (а.с. 22).

Відповідно до листа № б/н від 09.05.2024 року станом на 19.11.2023 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Логекс», виконував посадові обов`язки у ТОВ «Логекс» під час керування автомобілем «DAF ТЕ 95 XF 430», р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL S24», р/н НОМЕР_2 (а.с. 34).

До ТДВ «Експрес Страхування» ОСОБА_2 20.11.2023 було подано заяву про виплату страхового відшкодування та рахунок на ремонт автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_3 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 (а.с. 24)

ТДВ «Експрес Страхування» 13.12.2023 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 256 650,16 грн., що підтверджується страховим актом №3.23.05026-1 та платіжною інструкцією № 68815017 (а.с. 27, 28).

Вартість ремонту складає 256650,16 грн, що підтверджено актом виконаних робіт (а.с. 29-31).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими Законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На підставі п. 22.1 ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яка зазначає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 3. ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду № 14-176 цс 18 від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Оскільки, станом на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця тягача DAF 95XF430, д.н. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_5 була застрахована за Полісом №ЕР-215504378 та напівпричепа KOEGEL, д.н НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_6 за Полісом №ЕР- 213267347 позивачем було подано до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про відшкодування шкоди в порядку суброгації по зазначеній події.

У відповідності до ч. 2 ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

У даному випадку до ДТП причетний тягач, оскільки наявний рух у з`єднанні між собою тягача і причепа (у складі одного транспортного составу) тому відшкодування здійснювалося саме за полісом № ЕР-215504378, а не за полісом №ЕР-213267347.

Полісом ЕР-215504378 передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн, франшиза - 3200,00 грн.

16.05.2024 ТДВ СК«Альфа-Гарант» відшкодувала ТДВ «Експрес Страхування» 156800,00 грн за полісом № ЕР-215504378.

Згідно зі ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 99850,16 грн. (256650,16 грн мінус 156 800,00 грн. відшкодування за полісом ЕР-215504378).

Розрахунок розміру шкоди виконаний позивачем у тексті позовної заяви (а.с.3).

Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача на відшкодування 99850 грн 16 коп.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування в розмірі 99850 грн 16 коп. визнаються судом правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГЕКС» про стягнення 99850 грн 16 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГЕКС» (вул. Озерна, 42, с. Макове, Шосткинський район, Сумська область, 41131, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» (просп. Степана Бандери, 22, м. Київ, 04073, ) відшкодування в розмірі 99850 грн 16 коп., 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 02.10.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко