ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

07.10.2024м. ДніпроСправа № 904/4393/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Бахтіна Віталія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 11, оф. 3; ідентифікаційний код 43198711)

про стягнення 400 000 грн. 00 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Бахтін Віталій Анатолійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№4183/24 від 04.10.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" про стягнення 400 000 грн. 00 коп. - безпідставно отриманих коштів.

Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також позивач у заяві (вх.№46484/24 від 04.10.2024) про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою просить: - задовольнити заяву позивача про забезпечення позову; - вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на рахунку номер НОМЕР_2 , відкритому в АТ "ПУМБ", а також на інших рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" в межах суми 400 000 грн. 00 коп. до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; - у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" в ухвалі про забезпечення позову зазначити, що стягувачем є Фізична особа-підприємець Бахтін Віталій Анатолійович (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 11, кв. оф. 3; ідентифікаційний код 43198711); ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень; строк її пред`явлення до виконання становить три роки.

Вказана заява обґрунтована тим, що: - на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області передано спір у справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Бахтіна Віталія Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 400 000,00 грн.; - в обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що між ним та відповідачем існували договірні відносини щодо поставки товару позивачу; - 26.01.2024 позивач сплатив відповідачу 400 000 грн. 00 коп., як передоплату за товар; - разом з тим, відповідач товар позивачу не поставив, у подальшому не надав відповіді на претензію позивача №12/09-2024 від 12.09.2024; - вимоги позивача, викладені у претензії, а саме здійснити поставку товару або повернути сплачені позивачем грошові кошти, не виконав; - порушення відповідачем своїх зобов`язань призвело до порушення прав позивача, за захистом яких він був змушений звернутися до суду із позовною заявою; - водночас розмір безпідставно отриманих відповідачем коштів є значним, а неодноразова недобросовісна поведінка відповідача свідчить про його односторонню відмову від виконання зобов`язань, що, відповідно, є підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення такого позову; - отже, предметом позову у вказаній справі між позивачем та відповідачем є грошові кошти у розмірі 400 000 грн. 00 коп., які позивач просить суд стягнути на свою користь як отримані і збережені відповідачем без достатньої правової підстави; - відповідно на час вирішення спору судом, необхідним є накладення арешту на ці кошти в межах спірної суми; - причиною звернення позивача із цією заявою є те, що відповідач неодноразово і протягом значного проміжку часу не виконує свої зобов`язання, а отже, є підстави вважати та стверджувати, що відповідач фактично в односторонньому порядку відмовився від своїх зобов`язань та не бажає повертати грошові кошти позивачу у добровільному порядку; - позивачу із відкритих джерел відомо, що на майно відповідача було накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2023 №757/3949/23-к; - враховуючи вище описане, після пред`явлення позивачем позову про стягнення цих коштів, є досить обґрунтований ризик і ймовірність того, що відповідач може здійснити заходи з приховування грошових коштів у зазначеній спірній сумі; - метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову; - невжиття заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи по суті, фактично, знівелює рішення суду у даній справі, внаслідок чого права та інтереси позивача не зможуть бути відновлені; - при цьому, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову, співвідноситься з предметом позову, а отже, існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиті судом заходи будуть спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Водночас частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 400 000 грн. 00 коп.

При цьому суд зауважує, що безпосередні причини невиконання зобов`язань відповідачем, а також обґрунтованість позовних вимог наразі не входять до предмета дослідження та мають бути з`ясовані під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежать від тієї обставини, чи матиме відповідач фінансову (грошову) можливість для виконання рішення суду. Тому, застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову, дійсно полягає у тому, що такі дії мають забезпечити реальне виконання судового рішення при задоволенні позову. Водночас, невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову дає можливість відповідачу розпорядитися наявними коштами з метою уникнення відповідальності та може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Певне обмеження відповідача у можливості розпорядження коштами на поточних рахунках не може бути розцінене судом як перешкоджання здійсненню його господарської діяльності, оскільки опосередковане його обов`язком виконання умов договору, спрямоване саме на збереження грошових коштів останнього до вирішення спору по суті, а тому переслідує легітимну мету та забезпечує збалансованість інтересів сторін.

При цьому судом не встановлено, що вказаний захід забезпечення позову порушує права або охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Суд також враховує правову позицію викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22 про те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22).

За таких обставин, враховуючи доводи заявника, наведені у заяві, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Бахтіна Віталія Анатолійовича про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Бахтіна Віталія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 11, оф. 3; ідентифікаційний код 43198711), які знаходяться на рахунку номер НОМЕР_2 , відкритому в АТ "ПУМБ", а також на інших рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 11, оф. 3; ідентифікаційний код 43198711) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

3. Накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 11, оф. 3; ідентифікаційний код 43198711) здійснити загалом в межах суми позову у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп.

4. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Фізична особа-підприємець Бахтін Віталій Анатолійович ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсервіс Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 11, оф. 3; ідентифікаційний код 43198711)

5. Дата набрання ухвалою законної сили - 07.10.2024.

6. Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки - до 08.10.2027.

7. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Загинайко