ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" вересня 2024 р. Справа № 911/1417/24

За позовом Фізичної особи підприємця Чирко Владислава Володимировича, АДРЕСА_1

до Приватного підприємства "Корона-Сервіс +", 07231, Київська область, Вишгородський район, село Олізарівка, вулиця Миру, будинок 4

про стягнення 1 056 556, 72 грн за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 1 від 15.03.2021

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін згідно протоколу

суть спору:

Фізична особа підприємець Чирко Владислав Володимирович звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд стягнути з Приватного підприємства "Корона-Сервіс +" заборгованість за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 1 від 15.03.2021 в загальному розмірі 1 091 364, 20 грн, з яких: 441 320, 00 грн сума основного боргу, 443 720, 58 грн пеня, 36 766,14 грн 3 % річних та 169 557, 48 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором оренди, оплату за користування сільськогосподарською технікою в повному обсязі та у встановлений договором строк не здійснив.

Господарський суд Київської області ухвалою від 24.06.2024, зокрема, відкрив провадження у справі № 911/1417/24 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 01.08.2024. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

01 серпня 2024 року через канцелярію суду позивач подав заяву про збільшення позовних вимог від 01.08.2024, в задоволенні якої суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання 01.08.2024, відмовив з мотивів того, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти, відповідно, збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві, тоді як неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви (зокрема збільшувати період нарахування).

В підготовчому засіданні 01.08.2024 суд оголосив перерву до 29.08.2024.

26 серпня 2024 року через канцелярію суду позивач разом із супровідним листом подав заяву про зменшення позовних вимог від 26.08.2024, в якій останній просив стягнути з Приватного підприємства "Корона-Сервіс +" 441 320, 00 грн основної заборгованості, 453 751, 23 грн пені (сума збільшилася), 38 891, 86 грн 3 % річних (сума збільшилася) та 122 593, 63 грн інфляційних втрат (сума зменшилася), що разом становить 1 056 556, 72 грн.

Господарський суд розглянувши в підготовчому судовому засіданні 29.08.2024 заяву позивача про зменшення позовних вимог встановив, що вона відповідає вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України та прийняв її до розгляду, у зв`язку із чим нова ціна позову склала 1 056 556, 72 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, остаточно визначивши предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, господарський суд у судовому засіданні 29.08.2024 постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.09.2024.

Суд зазначає, що відповідач під час розгляду вказаної справи, у тому числі у встановлений судом строк, не скористався наданим статтею 165 Господарського процесуального кодексу України правом та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як судом вчинено передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника справи про її розгляд.

Наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень підтверджують отримання судової кореспонденції відповідачем.

Суд наголошує, що відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.09.2024 судом ухвалено рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд

установив:

15 березня 2021 року між Приватним підприємством "Корона-Сервіс +" (далі орендар / відповідач) та Фізичною особою підприємцем Чирко Владиславом Володимировичем (далі орендодавець / позивач) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 1 (далі Договір), згідно пункту 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне користування сільськогосподарську техніку, а саме самохідний обприскувач John Deere 4930, рік випуску 2009 (далі предмет оренди), а також зобов`язується забезпечити своїми силами їх керування та технічну експлуатацію; орендар зобов`язується прийняти в тимчасове користування предмет договору під керуванням екіпажу (трактористів-машиністів сільськогосподарського виробництва) орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

За умовами пунктів 1.2, 3.2, 4.1 (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.07.2021), 5.1, 5.2, 5.3, 6.2.1, 7.1, 7.4, 8.1 Договору характеристика предмета оренди зазначається в актах приймання-передачі, які є додатками до цього договору, який підписується уповноваженими особами орендодавця та орендаря, та підписання якого свідчить про передачу с/г техніки в оренду.

Передача та повернення предмета оренди здійснюється за актом приймання-передачі.

Строк оренди становить по 31.12.2021.

Розмір орендної плати становить 248, 76 грн за 1 оброблений гектар однією одиницею техніки.

Орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування грошових коштів, належних до сплати, на поточний рахунок орендодавця, який відкритий банком як суб?єкту господарювання, протягом 10 банківських днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт.

Орендар здійснює остаточний розрахунок за даним договором згідно виставленого орендодавцем рахунку-фактури та актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 (п?яти) банківських днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та на підставі рахунку орендодавця.

Орендар зобов`язується своєчасно сплачувати оренду плату.

У разі порушення своїх зобов`язань за договором сторона несе відповідальність згідно з договором та / або чинним законодавством України. Порушення Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

За кожен календарний день прострочення у внесенні орендодавцю орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, до моменту повного виконання зобов`язання.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання обов`язків Сторонами.

Звертаючись до суду із позовом у цій справі, позивач зазначив, що власні договірні обов`язки він виконав належним чином та надав відповідачу в оренду предмет оренди самохідний обприскувач John Deere 4930, рік випуску 2009, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 в кількості1 одиниця та кількістю членів екіпажу 2 чоловіки, на підтвердження чого до позову додано копії підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт (надання послуг): № 1 від 28.04.2021 на суму 248 760, 00 грн, № 2 від 05.05.2021 на суму 248 760, 00 грн, № 3 від 20.05.2021 на суму 248 760, 00 грн, № 4 від 15.06.2021 на суму 248 760, 00 грн, № 5 від 02.07.2021 на суму 497 520, 00 грн, № 6 від 01.09.2021 на суму 497 520, 00 грн, № 7 від 16.09.2021 на суму 497 520, 00 грн. Загальна суму наданих послуг з оренди за період з 28.04.2021 по 16.09.2021 становить 2 487 600, 00 грн.

Втім, за доводами позивача, відповідач власні договірні зобов`язання в повному обсязі не виконав, розрахувався із позивачем лише частково на загальну суму 2 046 280, 00 грн, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість з орендної оплати у розмірі 441 320, 00 грн.

Враховуючи неналежне виконання зобов`язання щодо оплати наданих за договором послуг у повному обсязі, позивач звернувся до суду з означеним позовом про стягнення заборгованості та нарахованих на неї сум пені, 3 % річних і інфляційних.

Відповідач відзиву не подав, вимоги не заперечив. Доказів погашення боргу суду та позивачеві не направлено.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Права та обов`язки між позивачем та відповідачем у даній справі виникли на підставі договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 1 від 15.03.2021, який за правовою природою є договором найму (оренди) транспортного засобу.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості за вказаним договором, а також застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань.

Статтею 283 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 759 Цивільного кодексу України, встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із положеннями статті 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Договір найму транспортного засобу, як визначено частиною першою статті 799 Цивільного кодексу України, укладається у письмовій формі.

Згідно із частиною першою статті 805 Цивільного кодексу України управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Договір найму транспортного засобу є одним із різновидів договору найму, на який розповсюджуються загальні норми, які регулюють відносини найму, зокрема, частини першої статті 762 Цивільного кодексу України, яка передбачає справляння з наймача плати у розмірі, встановленому договором найму, за найм (оренду) майна.

Частинами першою, четвертою статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Умовами договору сторони погодили, що розмір орендної плати становить 248, 76 грн за 1 оброблений гектар однією одиницею техніки.

Судом встановлено, що підписаними та скріпленими печатками сторін актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 28.04.2021, № 2 від 05.05.2021, № 3 від 20.05.2021, № 4 від 15.06.2021, № 5 від 02.07.2021, № 6 від 01.09.2021, № 7 від 16.09.2021 підтверджується наданий обсяг робіт на загальну суму 2 487 600, 00 грн, тоді як відповідачем в свою чергу оплачено лише 2 046 280, 00 грн.

ПП "Корона-Сервіс+" доказів повної оплати за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 1 від 15.03.2021 суду не подало, а отже не спростувало тверджень позивача про наявність боргу за договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 441 320, 00 грн (2 487 600, 00 грн - 2 046 280, 00 грн) є обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а отже підлягає задоволенню повністю.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку виконання грошового зобов`язання (в частині невиконання та прострочення виконання зобов`язань), позивач також заявив до стягнення з відповідача 453 751, 23 грн пені, 38 891, 86 грн 3 % річних та 122 593, 63 грн інфляційних втрат.

Так, за розрахунком позивача, заявлені суми нараховані по акту № 2 від 20.05.2021 на суму заборгованості 248 760, 00 грн, який, за твердженнями позивача, неоплачений відповідачем повністю та по актах № 6 від 01.09.2021 та № 7 від 16.09.2021, які несвоєчасно оплачені відповідачем.

За обґрунтуваннями позивача: акт № 1 від 28.04.2021 на суму 248 760, 00 грн сплачено відповідачем повністю згідно платіжної інструкції № 3410 від 05.05.2021;

акт № 2 від 05.05.2021 на суму 248 760, 00 грн відповідачем не сплачено;

акт № 3 від 20.05.2021 на суму 248 760, 00 грн сплачено відповідачем повністю згідно платіжних інструкцій № 3453 від 17.05.2021 (124 760, 00 грн), № 3494 від 24.05.2021 (100 000, 00 грн), № 3502 від 28.05.2021 (24 000, 00 грн);

акт № 4 від 15.06.2021 на суму 248 760, 00 грн сплачено відповідачем повністю згідно платіжної інструкції № 3618 від 03.06.2021;

акт № 5 від 02.07.2021 на суму 497 520, 00 грн сплачено відповідачем із переплатою згідно платіжних інструкцій № 3654 від 15.06.2021 (100 000, 00 грн), № 3697 від 16.06.2021 (100 000, 00 грн), № 3793 від 02.07.2021 (48 760, 00 грн), № 3794 від 02.07.2021 (51 240, 00 грн) № 3888 від 13.07.2021 (100 000, 00 грн), № 3902 від 15.07.2021 (100 000, 00 грн); тобто сума переплати становить 2 480, 00 грн;

акт № 6 від 01.09.2021 на суму 497 520, 00 грн сплачено відповідачем із переплатою згідно платіжних інструкцій № 3913 від 16.07.2021 (150 000, 00 грн), № 4463 від 10.09.2021 (100 000, 00 грн), № 4564 від 04.10.2021 (200 000, 00 грн), № 5029 від 28.10.2021 (150 000, 00 грн), тобто сума переплати становить 102 480, 00 грн;

акт № 7 від 16.09.2021 на суму 497 520, 00 грн сплачено відповідачем часткового згідно платіжної інструкції № 5076 від 02.11.2021 (200 000, 00 грн) та в рахунок погашення заборгованості за якою позивачем зараховано суму переплати відповідача у розмірі 104 960, 00 грн (2 480, 00 + 102 480, 00).

В розрізі викладеного позивачем нараховано:

по акту № 2 від 20.05.2021 на суму боргу 248 760, 00 грн за період з 20.05.2021 по 30.05.2024: пені 258 928, 66 грн; 3 % річних 22 604, 93 грн; інфляційних втрат 101 177, 20 грн;

по акту № 6 від 01.09.2021 (1 період) на суму боргу 247 520, 00 грн за період з 16.09.2021 по 03.10.2021: пені 2 075, 10 грн; 3 % річних 345, 85 грн, інфляційних втрат 0, 00 грн; (2 період) на суму боргу 47 520, 00 грн за період з 05.10.2021 по 27.10.2021: пені 509, 05 грн, 3 % річних 85, 93 грн; інфляційних втрат 427, 68 грн;

по акту № 7 від 16.09.2021 (1 період) на суму боргу 392 560, 00 грн за період з 01.10.2021 по 01.11.2021: пені 5 850, 76 грн; 3 % річних 1 000, 22 грн; інфляційних втрат 3 533, 04 грн; (2 період) на суму боргу 192 560, 00 грн за період з 03.11.2021 по 30.05.2024: пені 186 387, 66 грн; 3 % річних 14 854, 93 грн; інфляційних втрат 72 455, 71 грн.

Судом встановлено, що проведені відповідачем оплати зараховані позивачем відповідно до зазначених в платіжних інструкціях призначень платежів (згідно рахунків), а сума переплати, яка станом на 16.09.2021 склала 104 960, 00 грн зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за актом № 7 від 16.09.2021.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 612, 625 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями статті 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пунктів 7.4, 7.6, 7.7 Договору за кожен календарний день прострочення у внесенні орендодавцю орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, до моменту повного виконання зобов`язання. Нарахування пені (штрафних санкцій) за прострочку виконання зобов`язань, не припиняється через рік з дня, коли зобов`язання повинно було бути виконане, а нараховується протягом всього часу прострочки виконання зобов`язання. Позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена тривалістю у три роки.

Із викладеного випливає, що сторонами збільшено строк нарахування та звернення до суду із вимогами щодо стягнення пені, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення своєчасної виплати орендної плати за користування технікою підтверджено матеріалами справи, а тому у позивача наявні підстави для заявлення до стягнення з відповідача пені, а також передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України коштів.

З огляду на вимоги частин першої та другої статті 2, частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунки позивача (арк.. с. 130-134) судом встановлено, що позивачем необґрунтовано зараховано суму переплати, яка виникла станом на 15.07.2021 (2 480, 00 грн) та 28.10.2021 (102 480, 00 грн) в рахунок погашення заборгованості за останнім актом № 7 від 16.09.2021, тоді як існувала заборгованість за раніший період (травень 2021 року).

У листі Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України № 06-10/10-1215 від 29.10.2004 визначено, що питання віднесення платежу, у призначенні якого не зазначено періоду надання послуг (місяця надання послуг), має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів таким чином: якщо порядок зарахування коштів врегульовано у договорі між платником та одержувачем коштів згідно з положенням договору; якщо відповідні застереження відсутні у договорі та у разі заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто починаючи з такої (заборгованості), що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Отже, оскільки станом на момент виникнення переплати (15.07.2021 2 480, 00 грн та 28.10.2021 102 480, 00 грн) існувала заборгованість за несплаченим актом № 2 від 05.05.2021 на суму 248 760, 00 грн, суд дійшов висновку, що правильним є зарахування суми переплати в рахунок погашення існуючої заборгованості в хронологічному порядку, тобто за актом № 2 від 05.05.2021.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що нарахування позивачем та заявлення до стягнення з відповідача сум пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу 248 760, 00 грн за актом № 2 від 05.05.2021 є необґрунтованим та безпідставним.

Водночас судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок прострочення за актом № 2 від 05.05.2021, оскільки враховуючи умови договору, які передбачають строк оплати орендних платежів протягом 10 банківських днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, а також положення статей 253, 254 Цивільного кодексу України, строк оплати за вказаним актом закінчився 20.05.2021, прострочення настало з 21.05.2021.

Суд здійснивши обрахунок відповідних сум в межах правильного періоду, з урахуванням відповідно встановлених обставин справи, встановив, що за прострочення виконання грошового зобов`язання за актом № 2 від 05.05.2021 сума пені становить 149 619, 07 грн, 3 % ріних 13 067, 13 грн, інфляційні 58 487, 22 грн.

Перевіривши розрахунки позивача за актами № 6 від 01.09.2021 та № 7 від 16.09.2021, враховуючи диспозитивність господарського судочинства, суд доходить висновку, що нарахування пені, 3 % річних та інфляційних в цій частині є обґрунтованими та законними, а тому підлягають до задоволення в заявлених позивачем сумах.

З огляду на вказане, оскільки обрахований судом арифметично правильний розмір пені, 3 % річних та інфляційних втрат складає 344 441, 64 грн, 29 354, 06 грн та 134 903, 65 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача 453 751, 23 грн пені та 38 891, 86 грн 3 % річних підлягають частковому задоволенню, відповідно, у розмірах встановлених судом, тоді як вимога позивача про стягнення 122 593, 63 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини другої статті 237 Господарського процесуального кодексу України, суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ФОП Чирко Владислава Володимировича частково та ухвалює рішення про стягнення з ПП "Корона-Сервіс +" 441 320, 00 грн основного боргу, 344 441, 64 грн пені, 29 354, 06 грн 3% річних та 122 593, 63 грн інфляційних втрат.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на обох сторін пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Корона-Сервіс +" (07231, Київська область, Вишгородський район, село Олізарівка, вулиця Миру, будинок 4, ) на користь Фізичної особи підприємця Чирко Владислава Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 937 709 (дев`ятсот тридцять сім тисяч сімсот дев`ять) грн 33 коп. заборгованості (з яких 441 320, 00 грн основний борг, 344 441, 64 грн пеня, 29 354, 06 грн 3% річних, 122 593, 63 грн інфляційні втрати) та 14 065 (чотирнадцять тисяч шістдесят п`ять) грн 64 коп. судового збору.

3. Відмовити в іншій частині позовних вимог.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата складання повного судового рішення: 23.09.2024