ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.09.2024 Справа № 917/1574/24

Суддя Киричук О.А. , розглянувши заяву Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» про забезпечення позову та матеріали

за позовною заявою Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» (адреса 37412, Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Мар`янівка, вул. Миру, 14, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (адреса 36014, м. Полтава, вул.Соборності, 54, )

про стягнення 2563970.69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Мар`янівське-2014» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» про стягнення 2563970.69 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою від 23.09.24 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі.

Суд зазначає, що разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити невідкладних заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1 742,86 тон пшениці, що належать ТОВ «АСВ Капітал» і зберігаються в орендованому ним складі № 3-Е за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Озерне, вул. Перемоги, 46, із забороною ТОВ «АСВ Капітал» та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які дії стосовно цього майна.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що багатомільйонна заборгованість Відповідача перед Позивачем за зобов`язаннями накопичилась поступово, проте ухилення ТОВ «АСВ Капітал» від хоча б поетапного її погашення чи навіть обговорення шансів на сплату грошових коштів в найближчій перспективі викликає у керівництва ПП «Мар`янівське-2014» стійкі сумніви у платоспроможності Відповідача чи принаймні його справжніх намірах щодо цих грошових зобов`язань.

За таких обставин, зазначає позивач, зростають ризики ухилення Відповідача від відповідальності після ініціювання судового процесу. Відповідач може спробувати відчужити наявне у нього ліквідне майно, внаслідок чого виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову буде унеможливлене або принаймні суттєво ускладнене.

При цьому, позивач повідомляє суд, що таким ліквідним майном Відповідача, про яке відомо Позивачеві, є 1 742,86 тон пшениці, які на момент подання цього позову зберігаються ТОВ «АСВ Капітал» в орендованому ним складі № 3-Е за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Озерне, вул. Перемоги, 46.

За даними позивача, мінімальна ринкова вартість пшениці від 7 000 грн за тону, відтак ринкова вартість 1 742,86 тон пшениці Відповідача, що зберігається на вказаному складі, дорівнює орієнтовно 12 200 020 грн., чим повністю покривається потреба Позивача в забезпеченні позовних вимог.

Позивач стверджує, що накладення арешту на 1 742,86 тон пшениці повністю покриває його потреби в забезпеченні позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає необхідним відмовити в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вже зазначалось, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд звертає увагу заявника, що згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому наявність таких обставин покладається на заявника. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 13.01.2020 справа №922/2136/17.

Посилання позивача на те, що багатомільйонна заборгованість Відповідача перед Позивачем за кількома договорами накопичилась поступово, проте ухилення TOB «АСВ Капітал» від хоча б поетапного її погашення чи навіть обговорення шансів на сплату грошових коштів в найближчій перспективі викликає у керівництва позивача стійкі сумніви у платоспроможності Відповідача чи принаймні його справжніх намірах щодо цих грошових зобов`язань, не може бути достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Судом встановлено, що зі змісту заяви позивача реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача (перелік наведений вище), якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущеннях та не є безумовною умовою для забезпечення позову.

Вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» дій, що підтверджують можливе ухилення від виконання зобов`язань, позивачем не доведено.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

При цьому, сам факт існування спору між сторонами не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Заявником до заяви не додано доказів вчинення відповідачем дій, які б свідчили про намір відповідача ухилитися від виконання судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно із частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

3.Ухвала набирає законної сили у порядку і строки передбачені статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку і строки визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 23.09.2024

Суддя Киричук О.А.