ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" вересня 2024 р. Справа № 924/1136/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., за участю секретаря судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015", м. Бровари, Київська область

до закритого акціонерного товариства "АзНар" імені Теймур Ахмедова, м. Гейчай, Азербайджанська Республіка

про стягнення 25150,00 доларів США заборгованості по контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р., що еквівалентно 655927,09 грн., 26191,17 грн. - пені, 9811,95 грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Матущак В.І. - згідно договору від 30.06.2022р.

від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення (вступна та резолютивна частини) проголошено 30.09.2024р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Процесуальні дії по справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" звернулося до суду з позовом про стягнення із закритого акціонерного товариства "АзНар" імені Теймур Ахмедова 25150,00 доларів США заборгованості по контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р., що еквівалентно 655927,09 грн., 26191,17 грн. - пені, 9811,95 грн. - 3% річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021р. справу №924/1136/21 передано для розгляду судді Димбовському В.В.

Ухвалою суду від 22.11.2021р. відкрито провадження у даній справі №924/1136/21 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання та зупинено провадження у справі на період вручення документів відповідачу.

Ухвалами суду від 02.06.2022р., від 13.12.2022р., від 14.06.2023р. підготовче засідання відкладалося, провадження у справі зупинялося з метою вручення документів відповідачу та можливості подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 13.12.2023р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.

При зверненні з позовом до суду юридичною адресою позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" (код 40202117) було зазначено: Хмельницька область, м. Славута, вул. Привокзальна, 1.

Під час розгляду справи позивач змінив своє місцезнаходження. Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом 26.09.2024р. місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" (код 40202117) є Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Київська, будинок 261-А, приміщення 76, офіс 1.

Позивач у позові та його представник в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р. щодо розрахунку за поставлений товар (концентрований сік), згідно додатків (специфікацій) до нього. Зауважує, що відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений товар протягом 60 днів після відвантаження товару зі складу позивача. Посилаючись на акт приймання-передачі від 07.04.2021р. та відмітку на міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №807852, стверджує, що товар відповідачем отримано 07.04.2021р. Однак, товар так і не був оплачений. Пеня нарахована позивачем з посиланням на ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, а 3% річних з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач наданим йому правом відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому, останній був належним чином повідомлений про слухання даної справи шляхом отримання перекладених ухвал Господарського суду Хмельницької області.

Так, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 13.12.2022р. було поновлено провадження по справі, відкладено підготовче засідання на іншу дату, повідомлено про час та місце засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

На виконання міжнародного доручення про вручення судових документів ухвала Господарського суду Хмельницької області від 13.12.2022р. була вручена відповідачу 12.06.2023р. суддею Шекинського Комерційного суду, зал 10, про що свідчить підтвердження про вручення документів.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2023р. було поновлено провадження по справі, відкладено підготовче засідання на іншу дату, повідомлено про час та місце засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

На виконання міжнародного доручення про вручення судових документів ухвала Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2023р. була вручена відповідачу 12.10.2023р. суддею Шекинського Комерційного суду, про що свідчить підтвердження про вручення документів.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 13.12.2023р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.07.2024р. у справі оголошено перерву до 30.09.2024р. Зупинено провадження у справі №924/1136/21 на період вручення документів відповідачу.

Оформлено доручення про вручення відповідачу судових документів. Зупинено провадження у справі на період вручення документів вдповідачу.

15.08.2024р. на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано ухвали Господарського суду Хмельницької області від 13.12.2023р., від 23.07.2024р. з посвідченим перекладом на азербайджанську мову, про що свідчить фіскальний чек АТ "Укрпошти" №181.

Згідно трекінгу рекомендованного листа RA300189477UA з сайту "Укрпошти" ухвали Господарського суду Хмельницької області від 13.12.2023р., від 23.07.2024р. з посвідченим перекладом на азербайджанську мову, вручено відповідачу 30.08.2024р.

З приводу вказаного вище, відмічається, що суд вживав заходів до того, щоб відповідач мав можливість захистити свої інтереси, неодноразово відкладаючи розгляд справи, надаючи можливість подати відзив на позов, з метою дотримання принципу змагальності та рівності сторін процесу. Хоча, за вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи впродовж розумного строку.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався, відповідач під час розгляду справи мав достатньо часу та можливості для здійснення захисту своїх інтересів, а відсутність відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, як і ненадання ним відзиву на позов, не перешкоджає вирішенню спору по суті. Наявні у матеріалах справи документи, за висновками суду, є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Отже, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, відповідно до ст. 202 ГПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.02.2019р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015", як продавцем, та закритим акціонерним товариством "АзНар" імені Теймур Ахмедова, як покупцем, укладено контракт на поставку №14/11, згідно умов якого (п. 1.1) продавець продає та передає у власність покупця концентрований сік в обсязі та кількості згідно додатків (специфікацій) до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Як передбачено п. 3.4 контракту, поставка товару супроводжується оригіналами наступних документів: рахунок (invoice) продавця, сертифікат якості, пакувальний лист, товаротранспортна накладна, дублікат автонакладної, специфікація.

Остаточна вартість поставленого товару, об`єм, строки та умови поставки погоджуються сторонами на кожну партію відвантаження та закріплюються в додатках (специфікаціях) до контракту (п. 2.2 контракту).

Продукція постачається на умовах CIP (Інкотермс 2010) Правила Тлумачення торгівельних термінів - міжнародні торгівельні терміни мають обов`язковий характер для сторін в рамках діючого договору (п. 3.1 контракту).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання покупцем акта прийому-передачі (п. 4.1 контракту).

Умови оплати сторони визначили у п. 3.6 контракту, згідно якого покупець здійснює оплату товару згідно рахунку виставленого продавцем, шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок продавця.

Згідно п. 8.3 (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 14.02.2020р. та від 21.01.2021р.), контракт вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 21.01.2022р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У випадку виникнення спорів та розбіжностей по виконанню контракту, або в зв`язку з ним, сторони будуть вживати всі необхідні заходи до їх врегулювання на основі доброї волі, керуючись Інкотермс 2010 та положеннями діючого контракту. Право, яке застосовується право України. Спори вирішуються в суді за місцем знаходження продавця (п.п. 8.5, 8.6 контракту).

У додатку №4 до контракту (специфікація), підписаному 04.11.2020р., сторони погодили найменування товару, тип пакування, кількість та вартість товару, а також порядок розрахунку. Так, згідно вказаної специфікації, сторони погодили поставку концентрованих соків в кількості 11000 кг, загальною вартістю 25150,00 доларів США. Оплату за поставлений товар погоджено протягом 60 днів після відвантаження товару зі складу постачальника.

Товар - концентровані соки, в кількості 11000 кг, загальною вартістю 25150,00 доларів США були завантажені товариством з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" 12.03.2021р. в с. Лепесівк, Україна, що підтверджується відповідними супровідними документами: рахунок (інвойс) №1 від 04.11.2020р.; сертифікати якості від 06.07.2020р. (вишня), від 13.08.2020р. (чорниця), від 15.10.2020р. (журавлина), від 19.10.2020р. (виноград); пакувальний лист від 05.03.2021р.; міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №807852.

Товар отримано закритим акціонерним товариством "АзНар" імені Теймур Ахмедова 07.04.2021р., про що свідчить відмітка на міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №807852, а також підтверджується актом приймання-передачі, на якому проставлено підписи та печатки обох сторін, як товариства з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015", як постачальника за контрактом №14/11 від 01.02.2019р., так і закритого акціонерного товариства "АзНар" імені Теймур Ахмедова, як покупця за цим же контрактом.

Оплату поставленого товару закрите акціонерне товариство "АзНар" імені Теймур Ахмедова не здійснило.

Борг закритого акціонерного товариства "АзНар" імені Теймур Ахмедова перед товариством з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" за поставлений сік склав 25150,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.11.2021р. (1 долар США - 26,0806 грн.) складає 655927,09 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" надсилало закритому акціонерному товариству "АзНар" імені Теймур Ахмедова претензію №08/09 від 08.09.2021р. про сплату боргу (фіскальний чек від 08.09.2021р.). Однак, борг так і не був сплачений.

За порушення строків оплати товару позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 26191,17 грн. та 3% річних в сумі 9811,95 грн. (за період з 12.05.2021р. по 09.11.2021р.).

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Статтею 366 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, Законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених Законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом. У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Так, за статтею 41 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовідносинами. Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до Закону України.

До того ж, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

За умовами контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р. (пункти 8.5, 8.6) у випадку виникнення спорів та розбіжностей по виконанню контракту, або в зв`язку з ним, сторони будуть вживати всі необхідні заходи до їх врегулювання на основі доброї волі, керуючись Інкотермс 2010 та положеннями діючого контракту. Право, яке застосовується право України. Спори вирішуються в суді за місцем знаходження продавця.

Місцезнаходженням продавця - товариства з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" являється країна - Україна (при поданні позову місцезнаходження: Хмельницька область, м. Славута, вул. Привокзальна, 1; під час розгяду справи: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Київська, будинок 261-А, приміщення 76, офіс 1 (згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом 26.09.2024р.).

Оскільки продавець зареєстрований в Україні, обрання сторонами контракту №14/11 від 01.02.2019р. розв`язання спорів в Українському господарському суді та застосування до даних правовідносин чинного законодавства України є правомірним згідно зі статтями 5, 41 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності; зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Зовнішньоекономічний договір є підставою виникнення зобов`язань у сторін такого договору. Одним з елементів будь-якого зобов`язання є його зміст (суб`єктивні права та обов`язки учасників).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами контракту №14/11 від 01.02.2019р., суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З аналізу контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р. вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому узгодження істотних умов (кількість та вартість товару, строків та умов поставки, тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару погоджується сторонами шляхом укладення відповідних специфікацій.

Так, судом встановлено, що між сторонами укладено специфікацію №4 до контракту від 04.11.2020р., в якій погоджено поставку позивачем відповідачу концентрованих соків, передбачено їхній різновид, кількість поставки, вартість, а також умови оплати.

Факт належного виконання позивачем умов контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р. і специфікації №4 до контракту від 04.11.2020р. в частині поставки відповідачу товару у кількості та вартістю, що була погоджена сторонами, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: рахунком (інвойс) №1 від 04.11.2020р.; сертифікатами якості від 06.07.2020р. (вишня), від 13.08.2020р. (чорниця), від 15.10.2020р. (журавлина), від 19.10.2020р. (виноград); пакувальним листом від 05.03.2021р.; міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №807852.

Так, зокрема, згідно товарно-транспортної накладної CMR №807852 концентровані соки в асортименті згідно рахунку №1 від 04.11.2020р. були завантажені товариством з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" 12.03.2021р. в с. Лепесівк, Україна. Товар отримано закритим акціонерним товариством "АзНар" імені Теймур Ахмедова 07.04.2021р., про що свідчить відмітка на накладній CMR №807852.

Наявність підписаного між сторонами акту приймання-передачі від 07.04.2021р. свідчить про визнання відповідачем факту поставки товару та перехід права власності на товар до відповідача, як передбачено умовами пункту 4.1 контракту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати поставленого товару сторони погодили у специфікації №4 від 04.11.2020р.; цей строк складає 60 днів після відвантаження товару зі складу постачальника.

Як свідчить міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №807852, товар був відвантажений позивачем зі складу 12.03.2021р. в с. Лепесівк, Україна, відповідно, відповідач мав розплатитися за товар у строк до 12.05.2021р. (протягом 60 днів).

Однак, жодних доказів оплати поставленого товару матеріали справи не містять. Відтак, відповідач, являючись боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити заявлену до стягнення суму боргу в розмірі 25150,00 доларів США, що в еквіваленті складає 655927,09 грн.

Позивач правомірно визначив еквівалент доларів США в гривні, взявши офіційний курс НБУ станом на 09.11.2021р., тобто до подання позову до суду (1 долар США - 26,0806 грн.).

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 25150,00 доларів США заборгованості по контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р., що еквівалентно 655927,09 грн., обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Невиконання або неналежне виконання зобов`язання з оплати боргу, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 9811,95 грн. (за період з 12.05.2021р. по 09.11.2021р.) згідно з поданим розрахунком.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019р. у справі №915/880/18, від 26.09.2019р. у справі №912/48/19, від 18.09.2019р. у справі №908/1379/17 тощо).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18).

Судом здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку заявлених до стягнення 3% річних в сумі 9811,95 грн. (за період з 12.05.2021р. по 09.11.2021р.) та встановлено, що вказані нарахування арифметично вірні, здійснені у можливих межах, з огляду на що вимоги про їх стягнення є правомірними та підлягають задоволенню.

З приводу заявленої до стягнення суми пені в розмірі 26191,17 грн. з посиланням на ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, судом відмічається наступне.

За змістом ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу ч. 1 ст. 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

В даному випадку сторони не передбачили в умовах контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р. можливість сплати пені за неоплату поставленого товару та не визначали її розмір. Разом з тим, ч. 6 ст. 231 ГК України, на яку посилався позивач, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватись принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунків.

З огляду на викладене вище, відсутні підстави для стягнення пені з відповідача у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому Законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №908/1501/18 від 05.09.2019р.

Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 25150,00 доларів США заборгованості по контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р., що еквівалентно 655927,09 грн., та 9811,95 грн. - 3% річних.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 26191,17 грн. - пені належить відмовити.

Враховуючи часткове задоволення позову, згідно ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із закритого акціонерного товариства "АзНар" імені Теймур Ахмедова (Азербайджанська Республіка, м. Гейчай, вул. Натаван, 120; код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вітамін 2015" (Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Київська, будинок 261-А, приміщення 76, офіс 1; код 40202117) 25150,00 доларів США (двадцять п`ять тисяч сто п`ятдесят доларів США 00 центів) заборгованості по контракту на поставку №14/11 від 01.02.2019р., що еквівалентно 655927,09 грн. (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім гривень дев`ять копійок), 9811,95 грн. (дев`ять тисяч вісімсот одинадцять гривень дев`яносто п`ять копійок) - 3% річних, 9986,09 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень дев`ять копійок) - витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 26191,17 грн. - пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1, 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено 30 вересня 2024 року.

Суддя В.В. Димбовський