ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30.09.2024м. Дніпро№ 904/4157/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Комунального некомерційного підприємства "Тернопільська комунальна міська лікарня № 2", м. Тернопіль

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 13 029,50 грн., що складають вартість недопоставленого товару за договором № ТБСК-48-0422/439 від 15.08.2023, та 302,80 грн. - судового збору

ВСТАНОВИВ:

20.09.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" надійшла заява Комунального некомерційного підприємства "Тернопільська комунальна міська лікарня № 2" про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" 13 029,50 грн., що складають вартість недопоставленого товару за договором № ТБСК-48-0422/439 від 15.08.2023, та 302,80 грн. - судового збору.

Розглянувши подану заяву суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання послуг (виконання робіт) тощо, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг (виконання робіт), а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність цих вимог.

Так, обґрунтовуючи подану заяву Комунальне некомерційне підприємство "Тернопільська комунальна міська лікарня № 2" посилається на укладення 15.08.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" договору № ТБСК-48-0422/439, відповідно до якого останнє зобов`язалось поставити товар - бензин А-95 в талонах, ДП в талонах Класифікація за ДК 021:2015:09130000-9 - нафта і дистиляти (далі - товар), перелік, кількість, ціни та ідентифікаційні особливості якого зазначені у специфікації (додаток № 1).

Посилається заявник і на те, що останнім після укладення до зазначеного вище договору Додаткової угоди № 1 від 24.08.2023 недоотримано від постачальника - ТОВ "Інтекс Інвест" 205 л бензину на суму 9 712,90 грн. та 70 л дизпалива на суму 3 316,60 грн., а всього на загальну суму 13 029,50 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В якості доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, до заяви про видачу судового наказу КНП "Тернопільська комунальна міська лікарня № 2" надано лише договір № ТБСК-48-0422/439 від 15.08.2023, специфікацію та додаткову угоду № 1 від 24.08.2023 до вказаного договору.

Доказів, які б підтверджували викладені в заяві обставини (зокрема, доказів поставки товару за спірним договором в меншій кількості), заявником до суду не надано.

До того ж, слід зазначити про то, що не надано останнім і доказів здійснення оплати за недопоставлену частину товару за спірним договором.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не надано доказів, які б вказували на правильність і безспірність заявлених вимог.

Згідно з пунктами 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що за змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 149, 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному некомерційному підприємству "Тернопільська комунальна міська лікарня № 2" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення 13 029,50 грн., що складають вартість недопоставленого товару за договором № ТБСК-48-0422/439 від 15.08.2023, та 302,80 грн. - судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.09.2024 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко