РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2024Справа № 912/985/24

За позовом: ЗАСТУПНИКА КЕРІВНИКА ГОЛОВАНІВСЬКОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ в інтересах держави в особі:

позивача-1: СХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ в особі УПРАВЛІННЯ СХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ;

позивача-2: БЛАГОВІЩЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

до: закритого акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А."

про: визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 25 008,25 грн.

Суддя Сергій Балац

секретар судового засідання Вознюк К.Р.

Представники:

Прокурор у справі: Кузьміна К. Г.

позивача - 1: не з`явився;

позивача - 2: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

С У Т Ь С П О Р У:

Заступник керівника Голованівської окружної прокуратури звернувся до господарського суду Кіровоградської області із позовом в інтересах держави в особі СХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ в особі УПРАВЛІННЯ СХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ та БЛАГОВІЩЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ до закритого акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 25 008,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті укладення додаткових угод до укладеного між позивачем-2 та відповідачем договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48 було збільшено ціну товару, що призвело до звернення прокурора до господарського суду з наступними позовними вимогами:

- визнати недійсною додаткову угоду від 02.06.2021 № 1 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48;

- визнати недійсною додаткову угоду від 08.10.2021 № 2 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48;

- визнати недійсною додаткову угоду від 11.10.2021 № 3 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48;

- визнати недійсною додаткову угоду від 26.10.2021 № 4 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48;

- стягнути з відповідача суму безпідставно сплачених грошових коштів в розмірі 25 008,25 грн.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2024 № 912/985/24 вказану позовну заяву передано на розгляд до господарського суду м. Києва з підстав місцезнаходження відповідача у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/985/24, та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.06.2024.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України подав відзив на позовну заяву, якими заперечив проти позову, зазначивши, що спірними додатковими угодами ціну за договором було збільшено та не перевищено визначений законодавцем ліміт на підвищення ціни за одиницю товару. Оскільки підрахувавши відсоткові збільшення до кожної додаткової угоди згідно висновків за результатами цінового моніторингу Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати встановлено збільшення на 9,979 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладанні договору (додатковою угодою №1 збільшено на 4,357% + додатковою угодою №2 збільшено на 3,033% + додатковою угодою №3 збільшено на 1,296% + додатковою угодою №4 збільшено на 1,296% = 9,979%).

Прокурор, скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач в відзиві лише підтверджує відсутність документально підтверджених підстав для укладення додаткових угод. Оскільки, між сторонами за період дії договору, укладено 4 додаткові угоди, якими збільшено ціну за одиницю товару: бензин А-92 з 27 грн. до 29,94 грн. на 11 %, в той час як ним же вказується на можливість збільшення ціни лише на 9,979%.

Пізніше, від позивача-1 надійшла заява про підтримання заявлених прокурором позовних вимог в повному обсязі з проханням здійснювати подальший розгляд справи без участі представника позивача-1.

17.06.2024 в підготовчому засіданні суд на місці ухвалив: продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; встановити відповідачу строк на подання до суду заперечень на відповідь на відзив до 10.07.2024; - оголосити перерву в підготовчому засіданні до 17.07.2024.

Від позивача-2 надійшла заява про підтримання заявлених прокурором позовних вимог в повному обсязі з проханням здійснювати подальший розгляд справи без участі представника позивача-2.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 ГПК України, надав суду заперечення на відповідь на відзив зазначивши, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Порушень в укладенні оспорюваних додаткових угод не вбачає.

В підготовчому засіданні 17.07.2024 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.08.2024.

12.08.2024 в судовому засіданні оголошено перерву в судовому засіданні до 09.09.2024.

В судовому засіданні 09.09.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення проти таких вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За результатами проведення публічної закупівлі згідно ідентифікатора закупівлі UA-2021-02-27-000218-a, за ДК 021:20-3 Бензин, точне найменування палива (бензин А-92) між Благовіщенською міською радою (далі - замовник) та закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю товарів №48 від 29.03.2021 (далі - договір).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписи вказаної статті кореспондуються із нормами статті 712 ЦК України, частиною 2 якої передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується у 2021 році поставити Замовникові товари, зазначені в п. 1.2, а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування товару : Бензин А-92 Код за ДК 021:20-3 Бензин. Кількість товару: Бензин А-92 - 14 000 (чотирнадцять тисяч літрів) (п.1.2 договору).

Згідно з п. 1.4 договору продаж партії Товару здійснюється по одноразових відомостях (талонам - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС/АГЗП Замовника фіксованої кількості певного найменування і марки нафтопродукту, які позначенні на ньому). Термін дії талонів - не менше одного року з моменту продажу.

Відповідно до умов п. 3.1 договору, сума договору становить 378 000,00 грн. з ПДВ.

Ціна товару кожного найменування зазначається у специфікації, яка додається до договору і яка є його невід`ємною частиною (п.3.2 договору).

Ціна за одиницю товару (1л) становить: Бензин А-92 - 27,00 грн. з ПДВ. В ціну товару закладена вартість зберігання та видача на АЗС/АГЗП Замовника (п.4.1 договору).

Зазначені вище назва, ціна та кількість товару кореспондується зі специфікацією, яка є додатком 1 до договору.

Строк (термін) поставки (передачі) товарів - протягом 2021 року (з дня укладення договору до 31 грудня 2021 року) (п.5.1 договору).

Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Замовником з моменту підписання Сторонами витратної накладної (п.5.2.договору).

Пунктом 4.4 договору сторони погодили, що ціна за одиницю товару, зазначена у цьому договорі, може бути змінена не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення загальної суми, визначеної в цьому договорі, про що Замовник повідомляє Замовника у письмовій формі. При цьому Замовник зобов`язаний надати Замовнику документ, який свідчитиме про коливання ціни на пальне на ринку, виданий відповідним органом, організацією, установою, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Суд врахував, що по тексту договору допущено описку та відповідні положення договору від 29.03.2021 №48 шляхом логічного співставлення вищенаведені пункти мають стосуватись як замовника так і постачальника.

Згідно п.6.4.4 та п.6.4.5 договору постачальник має право не раніше ніж через 20 днів, з дня підписання договору, збільшувати ціну за одиницю товару, при цьому зменшуючи обсяг продукції, яка постачається в межах суми договору, але не більше ніж 10 % (десять відсотків) від ціни за одиницю товару, встановленої на день підписання договору. Така зміна ціни за одиницю товару повинна бути фінансово та економічно обґрунтованою в письмовому вигляді, з наданням документу від уповноваженого на те органу (Інспекції по цінам, Торгово-промисловою Палатою України (або її структурними підрозділами), та ін.). Не частіше ніж 15 днів з моменту останньої зміни ціни за одиницю товару збільшувати вартість товару, у разі коливання вартості товару на ринку та/або з інших причин, які впливають на формування ціни товару постачальника.

Згідно п. 10 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє в частині постачання з дня його підписання 2021 до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним.

Умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» (п.11.1 договору).

Усі зміни та доповнення до договору, а також його дострокове розірвання за згодою сторін є чинним лише у тому випадку, якщо оформлені письмово у вигляді додаткових угод, які підписуються обома сторонами. Усі додаткові угоди є невід`ємними частинами Договору (п.11.3 договору).

Листом № 255 від 18.05.2021 відповідач звернувся до Благовіщенської міської ради із пропозицією переглянути ціни за одиницю товару, відповідно до п.4.4 договору, які були зазначені у специфікації договору про закупівлю товарів №48 від 29.03.2021.

До зазначеного листа відповідач долучив висновок Кіровоградської торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №В-331 від 17.05.2021 про середню ринкову вартість, зокрема, на бензин марки А-92 на АЗС по Кіровоградській області станом на 15.04.2021 та 14.05.2021 та відсоток коливання за даний період, яка може становити.

На підставі чого, сторони уклали додаткову угоду №1 від 02.06.2021, згідно положень якої, ціну за одиницю товару збільшено на 4,354 %.

Відповідно до додаткової угоди №1 сторони виклали специфікацію в новій редакції, згідно якої ціну за 1 л бензину А-92 збільшено з 27,00 грн. до 28,18 грн., (що фактично складає 4,37% від початкової ціни договору). Обсяг бензину А-92 зменшено до 11 114,265 л, загальну ціну договору не змінено.

Листом № 399 від 04.08.2021 відповідач звернувся до Благовіщенської міської ради із пропозицією переглянути ціни за одиницю товару, відповідно до п.4.4 договору, які були зазначені у специфікації договору про закупівлю товарів №48 від 29.03.2021.

До зазначеного листа відповідач долучив висновок Кіровоградської торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №В-485 від 15.07.2021 про середню ринкову вартість на АЗС, зокрема, на бензин марки А-92 станом на 16.06.2021 та 15.07.2021 та відсоток коливання за даний період, яка може становити.

На підставі чого, сторони уклали додаткову угоду №2 від 02.10.2021, згідно положень якої, ціну за одиницю товару збільшено на 3,033 %.

Відповідно до додаткової угоди №2 сторони виклали специфікацію в новій редакції, згідно якої ціну за 1 л бензину А-92 збільшено з 28,18 грн. до 29,03 грн. (що фактично складає 3% від ціни визначеної в додатковій угоді №1). Обсяг бензину А-92 зменшено до 6818,595 л, загальну ціну договору не змінено.

Листом № 480 від 05.10.2021 відповідач звернувся до Благовіщенської міської ради із пропозицією переглянути ціни за одиницю товару, відповідно до п.4.4 договору, які були зазначені у специфікації договору про закупівлю товарів №48 від 29.03.2021.

До зазначеного листа відповідач долучив висновок Кіровоградської торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №В-684 від 01.10.2021 про середню ринкову вартість на АЗС, зокрема, на бензин марки А-92 станом на 01.09.2021 та 30.09.2021 та відсоток коливання ціни за даний період, яка може становити.

На підставі чого, сторони уклали додаткову угоду №3 від 11.10.2021, згідно положень якої, ціну за одиницю товару збільшено на 1,296 %.

Відповідно до додаткової угоди №3 сторони виклали специфікацію в новій редакції, згідно якої ціну за 1 л бензину А-92 збільшено з 29,03 грн. до 29,40 грн. (що фактично складає 1,27% від ціни визначеної в додатковій угоді №2). Обсяг бензину А-92 зменшено до 4757,952 л, загальну ціну договору не змінено.

Таким чином сторони, уклавши додаткові угоди №1-3 збільшили ціну за 1 л бензину з 27,00 грн. до 29,40 грн, що складає 8,89%.

Отже суд дійшов висновку, що додаткові угоди № 1 від 02.06.2021, № 2 від 08.10.2021, № 3 від 11.10.2021 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48 укладені сторонами з дотриманням п.4.4 договору та п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

В подальшому, листом № 520 від 19.10.2021 відповідач звернувся до Благовіщенської міської ради із пропозицією переглянути ціни за одиницю товару, відповідно до п.4.4 договору, які були зазначені у специфікації договору про закупівлю товарів №48 від 29.03.2021.

До зазначеного листа відповідач долучив висновок Кіровоградської торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №В-735/2 від 18.10.2021 про середню ринкову вартість, зокрема, на бензин марки А-92 на АЗС по Кіровоградській області станом на 30.09.2021 та 18.10.2021 та відсоток коливання за даний період, яка може становити.

На підставі чого, сторони уклали додаткову угоду №4 від 26.10.2021, згідно пункту 1 якої, ціну за одиницю товару збільшено на 1,296 %. Пунктом 2 цієї угоди сторони дійшли згоди про виправлення помилок у специфікації до цього договору за результатами взаємної звірки постачання товару, а саме: в рядку 1 «Бензин А92» (по ціні 27,00 грн. за одиницю товару з ПДВ), кількість літрів становить 1500 літрів, на загальну суму 40 500,00 грн. Вільні кошти, що виявлені за результатами звірки, будуть використані на придбання Бензину А92 по ціні 29,94 грн. за одиницю товару з ПДВ.

Відповідно до додаткової угоди №4 сторони виклали специфікацію в новій редакції, згідно якої ціну за 1 л бензину А-92 збільшено з 29,40 грн. до 29,94 грн. (що фактично складає 1,84% від ціни визначеної в додатковій угоді №3). Обсяг бензину А-92 за ціною 29,40 грн. збільшено до 5483,761 л., загальну ціну договору не змінено.

Крім того додатковою угодою №4, обсяг бензину А-92 за раніше встановленою ціною 27,00 грн. за 1 л. (додаткова угода №1) зменшено до 1500 л, а обсяг бензину А-92 за раніше встановленою ціною 29,40 грн. за 1 л. (додаткова угода №3) зменшено до 0 л.

Таким чином після укладення додаткової угоди №4 фактично у період з 02.06.2021 по 26.10.2021 ціна за 1 літр бензину А-92 збільшилась на 10,89% від початкової ціни встановленої договором.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що сторонами укладено додаткову угоду №4 від 26.10.2021 з порушенням п.4.4 договору та п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Факт отримання бензину А-92 підтверджується наступними накладними: №С-00000293 від 06.04.2021 на суму 8 100,00грн., №С-00000327 від 15.04.2021 на суму 18 900,00грн., №С-00000461 від 14.05.2021 на суму 13 500,00грн., №С-00000480 від 01.06.2021 на суму 28 180,00грн., №С-00000481 від 01.06.2021 на суму 28 180,00грн., №С-00000618 від 01.07.2021 на суму 28 180,00грн., №С-00000619 від 01.07.2021 на суму 30 716,20 грн., №С-00000876 від 12.08.2021 на суму 58 060,00грн., №С-00001204 від 27.10.2021 на суму 164 183,80грн.

Благовіщенська міська рада на виконання умов договору та додаткових угод №1-4 до нього здійснила оплату поставленого бензину А-92 на загальну суму 378 000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 276 від 07.04.2021 на суму 8 100,00грн., № 29 від 15.04.2021 на суму 18 900,00грн., № 344 від 17.05.2021 на суму 13 500,00грн., № 375 від 01.06.2021 на суму 28 180,00грн., № 72 від 01.06.2021 на суму 28 180,00грн., № 422 від 01.07.2021 на суму 28 180,00грн., № 114 від 01.07.2021 на суму 30 716,20грн., № 707 від 13.08.2021 на суму 58 060,00грн., № 99 від 27.10.2021 на суму 10 000,00грн., № 36 від 27.10.2021 на суму 10 000,00грн., № 779 від 27.10.2021 на суму 143 980,00грн., № 231 від 27.10.2021 на суму 203,80 грн.

Згідно звіту про виконання договору про закупівлю UA-2021-02-27-000218-a сформованого 06.01.2022, зазначено обсяг поставленого бензину А-92 в кількості 14 000 л.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам

Відповідно до ч.4 статті 41 Закону №922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Необхідність укладення додаткових угод до договору обґрунтовано відповідачем збільшенням ціни товару (бензину А-92).

У абзаці 2 ч.3 ст.6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922-VIII) встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст.41 Закону №922-VIII, а саме за п.2 ч.5 наведеної норми - у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Таким чином, відповідачі повинні довести належними доказами наявність підстав для внесення змін до договору в частині збільшення ціни товару та для застосування п.2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 судом зроблено наступний висновок про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В інших випадках не досягається мета Закону №922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документальне підтверджене постачальником); ціна на одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним.

Також постачальник має довести, що підвищення ціни не є прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як зазначив Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19, метою регулювання Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що сторони уклавши додаткову угоду №4 від 26.10.2021 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48 допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи те, що додаткова угода №4 від 26.10.2021 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48 укладено із порушенням вимог ч.1 ст. 203 та п.2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, то в силу статті 215 ЦК України такі правочини є недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Щодо заявленої прокурором вимоги про стягнення з відповідача 25 008,25 грн. суд зазначає наступне.

Враховуючи, що судом визнано недійсною додаткову угоду від №4 від 26.10.2021 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 № 48 позовна вимога щодо стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів в розмірі 25 008,25 грн. є такою, що підлягає задоволенню частково.

Суд, здійснив перерахунок заявленої прокурором суми безпідставно отриманих коштів наступним чином:

5483,761 л. (обсяг бензину А-92 згідно додаткової угоди №4 від 26.10.2021) х 29,94 грн. (підвищена ціна за 1л. відповідно до обсягу згідно додаткової угоди №4 від 26.10.2021) = 164 183,804 грн.; 5483,761 л. х 29,40 грн. (підвищена ціна за 1л. відповідно до обсягу згідно додаткової угоди №3 від 11.10.2021) = 161 222,573 грн.; 164 183,804 грн. - 161 222,573 грн. = 2 961,23 грн.

Отже, за перерахунком суду сума безпідставно набутих коштів відповідачем становить 2 961, 23 грн. та підлягає задоволенню.

В частині стягнення 22 047,02 грн. суд відмовляє.

Стаття 13 ГПК України гарантує те, що господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи прокурора про те, що надані висновки Кіровоградської торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу є неналежними доказами підтвердження коливання цін на ринку, оскільки прокурором не надано жодних доказів спростування факту коливання цін на ринку.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

А отже решта доводів та доказів наданих сторонами на обґрунтування своїх вимог і заперечень судом відхиляються, як такі, що не мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір згідно зі ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, ч.1 ст.ст. 73,74, ч.1 ст.ст. 76,77, ст.ст. 79, 86 129, ст. 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати недійсною додаткову угоду від 26.10.2021 №4 до договору про закупівлю товарів від 29.03.2021 №48, укладеного між БЛАГОВІЩЕНСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ та закритим акціонерним товариством «РУР ГРУП С.А.».

3. Стягнути з закритого акціонерного товариства «РУР ГРУП С.А.» (03105, Україна, Київська область, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 92, ідентифікаційний код: 24714833) на користь БЛАГОВІЩЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (26400, КІРОВОГРАДСЬКА область, БЛАГОВІЩЕНСЬКИЙ район, місто БЛАГОВІЩЕНСЬКЕ, вулиця ПРОМИСЛОВА, будинок 23/54, ідентифікаційний код: 05402697) грошові кошти в сумі 2 961 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят одна) грн. 23 коп.

4. Стягнути з закритого акціонерного товариства «РУР ГРУП С.А.» (03105, Україна, Київська область, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 92, ідентифікаційний код: 24714833) на користь КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (25006, Україна, Кіровоградська область, м. Кропивницький, пр-т. Європейський, 4, ідентифікаційний код: 02910025) витрати по сплаті судового збору в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

5. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2024 року

Суддя Сергій БАЛАЦ