ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/637/24

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання - помічника судді Сінкіної Е.В. (яка за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання), розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області, місцезнаходження Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Небесної Сотні, 6, поштовий індекс - 88000 в інтересах держави в особі

позивача: Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04350211, місцезнаходження - Закарпатська область, Ужгородський район, село Сюрте, вулиця Ракоці, 2, поштовий індекс - 89432

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут, код ЄДРПОУ 39582749, місцезнаходження - Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Олександра Богомольця, 21, поштовий індекс - 88015

про визнання недійсними додаткових угод до договору № 41DB887-294-2 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, та стягнення 67 370,99 грн безпідставно сплачених коштів,

за участі представників сторін:

від прокуратури Романюк Д.В., прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури,

від позивача - не з`явився,

від відповідача не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут (далі відповідач) з позовними вимогами про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 23.02.2021, № 2/1 від 26.02.2021, № 4 від 14.05.2021, № 5 від 20.05.2021, № 6 від 18.06.2021, № 7 від 22.06.2021, № 8 від 13.07.2021, № 9 від 14.07.2021, № 10 від 15.07.2021, № 11 від 31.08.2021, № 12 від 01.09.2021, № 13 від 02.09.2021, № 14 від 28.09.2021, № 15 від 28.09.2021, № 16 від 29.09.2021, № 17 від 29.09.2021, № 18 від 30.09.2021, № 19 від 25.10.2021, № 20 від 26.10.2021, № 21 від 27.10.2021 до договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим (далі спірні додаткові угоди) та про стягнення 67370,99 грн безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до позовної заяви керівник Ужгородської окружної прокуратури також просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут на користь Закарпатської обласної прокуратури витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 63 588 грн.

Позов заявлено прокурором з підстав порушення вимог статті 5, частини 5 статті 41 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII Про публічні закупівлі, тут і далі в редакції станом на 21.12.2020 (далі Закон України «Про публічні закупівлі» або Закон України № 922-VIII), статті 180 Господарського кодексу України (далі ГК України), статті 652 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) при укладенні додаткових угод до договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим. Тому вказані додаткові угоди, на переконання прокурора, мають бути визнані судом недійсними і з відповідача підлягають стягненню безпідставно сплачені позивачем кошти в сумі 67 370,99 гривень.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/637/24 визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024.

Описова частина рішення

Ухвалою суду від 16.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 08.08.2024 на 11:00 годин. Учасникам справи судом встановлений строк для подання заяв по суті справи.

31.07.2024 через систему Електронний суд від ТОВ Закарпатгаз збут надійшло клопотання від 31.07.2024 (зареєстроване за вхідним номером 02.3.1.-02/5937/24), згідно з яким відповідач просить зупинити провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою ТОВ «Рейнір Бізнес Груп» щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів абзацу першого частини третьої, абзаців першого, другого, третього частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

01.08.2024 через систему «Електронний суд» від керівника Ужгородської окружної прокуратури надійшло заперечення від 01.08.2024 на клопотання відповідача про зупинення справи (зареєстроване за вхідним номером 02.3.1.-02/5971/24).

Згідно з ухвалою суду від 08.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.08.2024 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.08.2024 до 11 год. 30 хв.

У підготовчому засіданні 28.08.2024 суд згідно ухвали, постановленої, не виходячи до нарадчої кімнати та занесеної до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника відповідача (ТОВ Закарпатгаз збут) адвоката Горбатової А.А. про відкладення розгляду справи та призначив наступне підготовче засідання на 11 годину 09.09.2024. Про призначені дату, час та місце підготовчого засідання суд завчасно у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) повідомив учасників справи згідно з ухвалою від 28.08.2024.

05.09.2024 на адресу суду від відповідача через систему Електронний суд надійшло клопотання від 05.09.2024 (зареєстровано за вх.№02.3.1-02/6866/24), згідно з яким ТОВ Закарпатгаз збут повідомило, що воно не заперечує проти задоволення позову та просить здійснити розподіл судових витрат.

В підготовчому засіданні 09.09.2024 представник відповідача усно повідомила про визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим просила відкласти підготовче засідання на інший термін з метою подачі письмової заяви про визнання позову та одночасно заявила клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Згідно ухвали суду від 09.09.2024 задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання. Продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 16.09.2024.

09.09.2024 у суд через «Електронний суд» надійшла заява ТОВ Закарпатгаз збут від 09.09.2024 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/6967/24), у якій відповідач повідомив про визнання ним позову в справі про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 63370,99 грн надмірно сплачених коштів.

Поряд з цим, оскільки у письмовій заяві відповідача від 09.09.2024 ТОВ Закарпатгаз збут зазначено про визнання позову Ужгородської окружної прокуратури в інтересах Сюртівської сільської ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 63370,99 грн надмірно сплачених коштів, а предметом спору в даній справі є позовні вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод та стягнення іншої (більшої) суми безпідставно сплачених коштів 67370,99 грн, з метою дотримання судом вимог статей 2, 182, 185, 191 ГПК України, з врахуванням розбіжностей щодо розміру позовних вимог, які визнає відповідач згідно заяви про визнання позову від 09.09.2024 та встановлення, чи відповідачем визнаються позовні вимоги прокурора в повному обсязі, у підготовчому засіданні 16.09.2024 суд згідно ухвали, постановленої, не виходячи до нарадчої кімнати та занесеної до протоколу судового засідання, вирішив відкласти розгляд справи та призначити наступне підготовче засідання у справі на 09 годину 45 хвилин 19.09.2024. Про призначені дату, час та місце підготовчого засідання суд завчасно у порядку статті 120 ГПК України повідомив учасників справи згідно з ухвалою від 16.09.2024.

17.09.2024 у суд через «Електронний суд» надійшла заява ТОВ Закарпатгаз збут від 17.09.2024 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/7225/24), у якій відповідач повідомляє про визнання ним позову Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Сюртівської сільської ради Ужгородського району про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 67370,99 грн надмірно сплачених коштів. Одночасно відповідач зазначає, що йому відомі наслідки визнання позову. Враховуючи такі обставини, відповідач, серед іншого просить прийняти дану заяву про визнання позову, у зв`язку з цим здійснити розподіл судових витрат відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України та розглянути справу в судовому засіданні 19.09.2024 без участі представника ТОВ Закарпатгаз збут.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За змістом частини третьої статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

У постановах Верховного Суду від 09.09.2020 в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17), від 25.05.2022 в справі № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22) зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

19.09.2024 у підготовчому засіданні, проведеному за участі прокурора, суд згідно ухвали, постановленої, не виходячи до нарадчої кімнати та занесеної до протоколу судового засідання, вирішив продовжити підготовче засідання за відсутності представників позивача та відповідача, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та враховуючи подану заяву відповідача від 17.09.2024 про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

Розглянувши справу по суті в підготовчому засіданні та дослідивши матеріали справи; всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті; врахувавши усні пояснення представника відповідача в підготовчому засіданні 09.09.2024 про визнання позову відповідачем та письмову заяву відповідача від 17.09.2024 про визнання позову, в якій відповідач зазначив про відомі йому наслідки вчиненої процесуальної дії, про що також було роз`яснено представнику відповідача в підготовчому засіданні 09.09.2024; за результатами оцінки поданих сторонами доказів, суд у нарадчій кімнаті відповідно до положень частини третьої статті 185, частини четвертої статті 191 ГПК України, статті 219 ГПК України ухвалив рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПРОКУРОРА

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор покликається на те, що Ужгородською окружною прокуратурою опрацьовано інформацію, розміщену на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro», за результатами опрацювання якої з`ясовано, що Сюртівською сільською радою проведено закупівлю «Газове паливо» UA-2020-12-04-004993-b, за результатами якої 19.02.2021 укладено договір №41DB887-294-21 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз збут» на загальну суму 1 560 000 грн, з урахуванням ПДВ 260 000 грн, вартістю 1000 куб. м 7 800 грн. Запланований обсяг поставки природного газу у 2021 році складав 200 000 куб. м.

Згідно з пунктом 11.4 договору всі зміни до цього договору оформлюються письмовими додатковими угодами. Пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обгрунтування необхідності внесення таких змін договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування. Відповідь особи, якій адресована пропозиція щодо змін до договору, про її прийняття повинна бути повною і безумовною.

У подальшому до вказаного договору укладено 20 спірних додаткових угод, якими зменшено обсяги товару з урахуванням збільшення його ціни. Як підставу для підвищення ціни на одиницю товару у додаткових угодах є посилання на наявність коливання цін на ринку, при цьому, жодного належного документального підтвердження необхідності внесення змін до договору та документів, які б підтверджували факт коливання ціни товару на ринку не додано.

Обгрунтовуючи підстави визнання недійсними додаткових угод №1 від 23.02.2021, №2/1 від 26.02.2021, №4 від 14.05.2021, №5 від 20.05.2021, №6 від 18.06.2021, №7 від 22.06.2021, №8 від 13.07.2021, №9 від 14.07.2021, №10 від 15.07.2021, №11 від 31.08.2021, №12 від 01.09.2021, №13 від 02.09.2021, №14 від 28.09.2021, №15 від 28.09.2021, №16 від 29.09.2021, №17 від 29.09.2021, № 18 від 30.09.2021, № 19 від 25.10.2021, №20 від 26.10.2021, №21 від 27.10.2021 до договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 прокурор стверджує, що при укладенні спірних угод (без підтвердження коливання цін документами компетентної установи та з порушенням обмеження 10 % можливості збільшення ціни основного договору) відповідачем порушені вимоги статті 5, частини 5 статті 41 Закону України № 922-VIII, статті 180 ГКУ, статті 652 ЦК України. Прокурор наголошує, що внаслідок укладання між Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та ТОВ «Закарпатгаззбут» спірних угод зменшилися фактичні обсяги поставки природного газу без підтвердження коливання цін відповідними документами, передбаченими чинним законодавством, а вартість товару безпідставно збільшилася загалом на 383 %.

З посиланням на долучені до позовної заяви рахунки відповідача на оплату; акти приймання-передачі природного газу, підписані позивачем та відповідачем; платіжні доручення про сплату позивачем коштів за поставлений природний газ на виконання умов договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 з врахуванням укладених спірних додаткових угод, прокурор стверджує про надмірну сплату позивачем за поставлений відповідачем природний газ коштів у загальному розмірі 67370,99 грн.

На підтвердження повноважень щодо представництва прокурором інтересів Сюртівської сільської ради у позовній заяві прокурор з посиланням на багаточисельну практику Верховного Суду зазначає, що в судовому процесі, держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

З урахуванням таких доводів прокурор стверджує, що Сюртівською сільською радою (як споживачем) укладено з ТОВ «Закарпатгаз збут» (як постачальником) спірні додаткові угоди всупереч нормам Закону України «Про публічні закупівлі», що є прямим порушенням вимог законодавства і наносить матеріальний збиток, що не може не відобразитись на державних інтересах та авторитеті держави. Проводячи відкриті торги на закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, спеціально уповноважені органи, які здійснюють закупівлі, а також контролюють їх законність, мають забезпечити реалізацію вимог законодавства про публічні закупівлі в частині законності, прозорості, добросовісності конкуренції тощо. При цьому, вказані вимоги мають реалізовуватися не лише на стадії укладення основного договору про закупівлю товару, а й під час внесення відповідних змін до договору, аж до повного його виконання сторонами. Держава як гарант верховенства права в Україні гарантує, що укладення договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти відповідно до вимог законодавства про публічні закупівлі сприятиме ефективному, прозорому та цільовому використанню бюджетних коштів. Реалізація вказаних гарантій впроваджується через діяльність спеціально уповноважених органів. Правовідносини, пов`язані з використанням коштів місцевого бюджету, становлять суспільний інтерес, а витрачання цих коштів за нікчемними угодами такому інтересу не відповідає і порушує права та інтереси територіальної громади в особі Сюртівської сільської ради, яка не вживала заходів для повернення зазначених коштів, хоча була обізнана про стверджуванні порушення.

Підсумовуючи наведене, прокурор стверджує, що підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є порушення економічних інтересів держави, що виразилась у вчиненні незаконного правочину і, як наслідок, проведення бюджетного фінансування з порушенням законодавчо встановленого порядку. З урахуванням положень частин 1 і 2 статті 53 Конституції України, Закону України «Про публічні закупівлі», статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прокурор стверджує, що указаний інтерес держави є так званим «охоронюваним законом інтересом» (захист якого повинен здійснювати прокурор у межах компетенції, про що зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 15.01. 2020 у справі № 698/119/18, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20).

Так, прокурор зазначає, що Ужгородською окружною прокуратурою у порядку передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Сюртівської сільської ради 21.05.2024 направлено запит № 07.53.-107-4207вих-24, яким повідомлено про виявлене порушення закону, наведено вимогу про витребування необхідних копій документів та необхідність повідомити про вжиті заходи з метою усунення виявлених порушень. За результатами розгляду запиту окружної прокуратури, Сюртівською сільською радою листом від 24.05.2024 № 659/02-37 надано копії запитуваних документів та повідомлено, що заходи представницького характеру не вживались. Вказане свідчить про нездійснення Сюртівською сільською радою захисту інтересів держави, яке проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - який обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Порушення процедури державних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів територіальної громади і здатне спричинити істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади. Зволікання зі зверненням уповноважених органів до суду з вимогою про визнання недійсним внесення змін до договорів постачання енергії щодо збільшення вартості одиниці товару призводить до зайвих витрат замовників та необгрунтованих прибутків постачальника, що у свою чергу, завдає шкоди економічним інтересам держави у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, а також свідчить про порушення державної політики та принципів у сфері публічних закупівель.

На виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Ужгородською окружною прокуратурою листом від 31.05.2024 №07.53.-107-4380вuх-24 повідомлено Сюртівську сільську раду про намір звернутися до господарського суду в її інтересах із зазначеним позовом. Згідно інформації сільської ради, вона не має можливості на звернення з даним позовом. Наведене свідчить про те, що Сюртівська сільська рада, будучи обізнаною про порушення законодавства в сфері публічних закупівель, протягом тривалого часу не вжила заходів щодо звернення з відповідним позовом до суду з метою захисту інтересів держави. Сам факт не звернення Сюртівською сільською радою з цим позовом до суду свідчить про те, що остання неналежно виконують свої повноваження.

Отже, на переконання прокурора, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач Сюртівська сільська рада Закарпатської області, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної справи, шляхом направлення судом ухвал про відкриття провадження у справі та про призначення і відкладення призначень підготовчих засідань, не уповноважив свого представника для участі в даній справі та не скористався своїм правом на подачі заяв по суті справи, пояснень, заяв чи клопотань.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Як було вказано вище, у підготовчому засіданні 09.09.2024 представник відповідача усно повідомила про визнання позову відповідачем та враховуючи положення статті 191 ГПК України просила відкласти підготовче засідання для надання можливості відповідачу подати письмову заяву про визнання позову.

Крім цього, 09.09.2024 і 17.09.2024 у суд надходили письмові заяви відповідача ТОВ Закарпатгаз збут від 09.09.2024 і від 17.09.2024 (зареєстровані відповідно за вх.№02.3.1-02/6967/24, вх.№02.3.1-02/7225/24), у яких відповідач повідомляв про визнання ним позову в справі про визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених коштів.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Врахувавши усні пояснення представника відповідача в підготовчому засіданні 09.09.2024 про визнання позову відповідачем та письмові заяви відповідача від 09.09.2024 і від 17.09.2024 про визнання позову, в яких відповідач зазначив про відомі йому наслідки вчиненої процесуальної дії, про що також було роз`яснено представнику відповідача в підготовчому засіданні 09.09.2024; не встановивши обставин, які би вказували, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб; суд розглянув справу з врахуванням позиції відповідача про визнання ним позову, пред`явленого до нього керівником Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Сюртівської сільської ради Ужгородського району про визнання недійсними додаткових угод до договору № 41DB887-294-2 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, та стягнення 67 370,99 грн безпідставно сплачених коштів.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

19.02.2021 за результатами проведеної закупівлі «Газове паливо природний газ» UA-2020-12-04-004993-b на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» - Сюртівською сільською радою укладено договір №41DB887-294-21 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз збут» (далі договір).

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз збут» (у договорі постачальник) зобов`язується протягом його строку дії передавати Сюртівській сільській раді (у договорі споживач) в загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи оператора ГРМ на території ліцензованої діяльності якої знаходяться об`єкти споживача за предметом: ДК 021:2015, код 09120000-6-Газове паливо (природний газ), включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати природний газ на умовах договору. Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 200 000 куб. м.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. договору ціна за 1000 куб. м природного газу на момент укладення договору становить 6363,424 грн за 1000 куб. м, крім того компенсація послуги замовленої потужності становить 136,576 грн. Ціна за 1000 куб. м природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності становить 6500 грн, крім того ПДВ 1 300 грн, всього з ПДВ 7800 грн. Загальна вартість договору складає 1560000 грн, з урахуванням ПДВ 260 000 грн. Ціна договору може змінюватися протягом строку дії договору та зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди.

Відповідно до пункту 11 договір вступає в силу з моменту його підписання і діє в частині постачання природного газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Закарпатгаз збут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків до повного їх закінчення.

Згідно з пунктом 11.4 договору всі зміни до нього оформлюються письмовими додатковими угодами. Пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обгрунтування необхідності внесення таких змін договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування. Відповідь особи, якій адресована пропозиція щодо змін до договору, про її прийняття повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до підпункту 11.6.2 пункту 11.6 договору істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в пункті 3.1. договору. На підтвердження збільшення ціни постачальник зобов`язаний надати споживачеві довідку про ціну/середньозважену ціну на товар на внутрішньому ринку України, видану Торгово-Промисловою Палатою або ДІ «Держзовнішінформ». В довідці ціна визначається в гривнях України з урахуванням ПДВ за 1000 куб.м з урахуванням вартості транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами, на дату/місяць укладання цього договору та /або останньої додаткової угоди до цього договору на підставі якої було внесено останні зміни до договору та станом не більше ніж за дві доби до дати письмового звернення постачальника з пропозицією про зміну (збільшення) ціни за 1000 куб.м. природного газу, а також про зміну ціни в гривнях. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Таким чином, під час укладання договору сторони домовилися про всі істотні умови договору, у тому числі щодо ціни, при цьому ТОВ «Закарпатгаз збут» володіло інформацією про ціну на ринку природного газу.

У подальшому сторонами укладено 20 додаткових угод до договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, які укладені між Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут, а саме: №1 від 23.02.2021, №2/1 від 26.02.2021, №4 від 14.05.2021, №5 від 20.05.2021, №6 від 18.06.2021, №7 від 22.06.2021, №8 від 13.07.2021, №9 від 14.07.2021, №10 від 15.07.2021, №11 від 31.08.2021, №12 від 01.09.2021, №13 від 02.09.2021, №14 від 28.09.2021, №15 від 28.09.2021, №16 від 29.09.2021, №17 від 29.09.2021, № 18 від 30.09.2021, № 19 від 25.10.2021, №20 від 26.10.2021, №21 від 27.10.2021. З врахуванням умов додаткових угод та змісту основного договору передбачено зменшення обсягів товару з урахуванням збільшення його ціни.

Так, як підставу для підвищення ціни на одиницю товару у додаткових угодах є посилання на наявність коливання цін на ринку.

Так, сторонами 23.02.2021 укладено додаткову угоду № 1, якою підвищено ціну на одиницю товару, а саме: пунктами 1-2 передбачено: «керуючись Законом України «Про ринок природного газу», положеннями ЦК України, ГК України, Законом України «Про публічні закупівлі» сторони домовились про узгодження ціни на газ. У зв`язку з цим сторони дійшли згоди доповнити пункт 3.1 договору абзацом наступного змісту: «ціна газу у лютому 2021 року становить 7,010091 грн, крім того компенсація послуги замовленої потужності становить 0,1365760 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності становить 7,1416667 грн. Податок на додану вартість становить 1,4283333 грн. Всього ціна одного метру природного газу становить 8,57 грн».

Підставою укладення даної додаткової угоди №1 від 23.02.2021 був лист ТОВ «Закарпатгаз збут» від 22.02.2021 № 88707, відповідно до якого, постачальник інформує споживача про коливання ціни на ринку природного газу та має намір у лютому підвищити ціну за 1 куб. м природного газу пропорційно відсотку коливання ціни на ринку України і встановити на рівні 8,57 грн за куб.м. До листа долучено цінову довідку Закарпатської Торгово-промислової палати №Ц-06 від 02.02.2021.

Оцінивши зміст додаткової угоди №1 від 23.02.2021 та документів, на підставі якого було укладено таку угоду, суд погоджується з доводами прокурора, що інформація, яка неведена в листі ТОВ «Закарпатгаз збут» від 22.02.2021 № 88707 не підтверджує факту коливання ціни товару на ринку за період дії договору, а саме: з дати його укладення та дати ініціювання укладення додаткової угоди, а містить лише інформацію про стан цін станом на 01.01.2021 та на 01.02.2021 за результатами укладання електронних біржових торгів на ТБ «Українська товарна біржа», тобто ще до укладання договору. З наведеного судом встановлено, що відповідач ще до укладання договору володів інформацією про таку ціну на ринку, про яку зазначено у листі від 22.02.2021 № 88707, оскільки за результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» (згідно інформації, яка розміщена на зазначеному веб-сайті www.ueex.com.ua/exchange) середньозважена ціна газу - ресурс лютого 2021 року станом на 19.02.2021 (тобто на дату укладання договору ) складала 8188,77 грн/тис. куб.м.

На підставі цього ж листа ТОВ «Закарпатгаз збут» від 22.02.2021 №88707 та цінової довідки Закарпатської Торгово-промислової палати №Ц-06 від 02.02.2021 сторонами укладено додаткову угоду №2/1 від 26.02.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 9,12 грн (7, 60 грн без ПДВ). Аналогічно укладено наступні додаткові угоди:

- №4 від 14.05.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 9,99 грн (8, 325 грн без ПДВ);

- №5 від 20.05.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 10,9638912 грн (9, 136576 грн без ПДВ);

- №6 від 18.06.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 12,06 грн (10,05 грн без ПДВ);

- №7 від 22.06.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 12,77389 грн (10, 644908 грн без ПДВ);

- №8 від 13.07.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 14,04 грн (11, 70 грн без ПДВ);

- №9 від 14.07.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 15,42 грн (12, 85 грн без ПДВ);

- №10 від 15.07.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 15,6738912 грн (13,06157600 грн без ПДВ);

- №11 від 31.08.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 17,235 грн (14,3625 грн без ПДВ);

- №12 від 01.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 18,957 грн (15, 7975 грн без ПДВ);

- №13 від 02.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м -19,9 грн (16,583333 грн без ПДВ);

- №14 від 28.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 21,87 грн (18, 225 грн без ПДВ);

- №15 від 28.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 24,03 грн (20, 025 грн без ПДВ);

- №16 від 29.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 26,4 грн (22,00 грн без ПДВ);

- №17 від 29.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 29,01 грн (24, 175 грн без ПДВ);

- №18 від 30.09.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 29,8638912 грн (24,886576 грн без ПДВ);

- №19 від 25.10.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 32,82 грн (27,35 грн без ПДВ);

- №20 від 26.10.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 36 грн (30 грн без ПДВ);

- №21 від 27.10.2021, де визначено вартість 1 куб. м - 37,67389 грн (31, 3949084 грн без ПДВ).

З урахуванням наведеного встановлено, що у зв`язку з укладенням спірних додаткових угод загальне збільшення ціни за одиницю природного газу склало з 6,5 грн (7,8 грн з ПДВ) до 31, 3949084 грн (37,67389 грн з ПДВ) за 1 куб.м газу, що становить 383 % від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю.

Вказані додаткові угоди укладені на підставі листів постачальника (відповідача) від 22.02.2021, 29.04.2021, 02.06.2021, 01.07.2021, 20.08.2021, 21.09.2021, 28.09.2021 з долученням цінових довідок Закарпатської Торгово-промислової палати № Ц-27 від 13.04.2021 (зазначено стан цін станом на 01.03.2021, 01.04.2021, 09.04.2021), №Ц-34 від 30.04.2021 (зазначено стан цін станом на 12.04.2021, 17.04.2021, 22.04.2021), №Ц-36 від 30.04.2021 (зазначено стан цін 5 станом на 01.05.2021, 06.05.2021, 11.05.2021), №Ц-47 від 04.06.2021 (зазначено стан цін станом на 20.05.2021, 01.06.2021, 01.06.2021, 02.06.2021), №Ц-48 від 14.06.2021 (зазначено стан цін станом на 03.06.2021, 11.06.2021, 01.06.2021, 02.06.2021), №Ц-54 від 02.07.2021 (зазначено стан цін станом на 19.06.2021, 23.06.2021, 01.07.2021, 02.07.2021), №Ц- 62 від 23.07.2021 (зазначено стан цін станом на 26.06.2021, 12.07.2021), №Ц-72 від 19.08.2021 (зазначено стан цін станом на 01.07.2021 та 06.07.2021), № Ц-73 від 20.08.2021 (зазначено стан цін станом на 06.07.2021 та 03.08.2021), №Ц-74 від 25.08.2021 (зазначено стан цін станом на 03.08.2021 та 12.08.2021), № Ц-77 від 01.09.2021 (зазначено стан цін станом на 01.08.2021 та 01.09.2021), № Ц-81 від 14.09.2021 (зазначено стан цін станом на 01.09.2021 та 08.09.2021), №Ц-82 від 15.09.2021 (зазначено стан цін станом на 08.09.2021 та 14.09.2021), №Ц-85 від 20.09.2021 (зазначено стан цін станом на 01.09.2021 та 16.09.2021), №Ц-90 від 30.09.2021 (зазначено стан цін станом на 01.09.2021 та 28.09.2021), №Ц-93 від 05.10.2021 (зазначено стан цін станом на 01.09.2021 та 01.10.2021).

При оцінці таких доказів (листів ТОВ «Закарпатгаз збут» на адресу Сюртівської сільської ради і долучених до листів цінових довідок Закарпатської Торгово-промислової палати, які були підставами укладення сторонами спірних додаткових угод), суд зазначає, що у примітках до вказаних цінових довідок Закарпатської Торгово-промислової палати зазначено, що вони носять виключно інформаційний характер, а тому не можуть розглядатися як підтверджуючий документ. Вищевказані документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на природний газ, в них відсутній аналіз вартості ціни газу на дату укладення договору та додаткових угод, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, у зв`язку з чим такі довідки не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору щодо збільшення ціни товару. Таким чином, вказані документи за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру та фактично дублюють дані із сайтів НАК «Нафтогаз Україна» та ТБ «Українська товарна біржа», в якому не міститься точної інформації про коливання цін на газ станом як на момент звернення товариства про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод.

При наданні оцінки спірним правовідносинам суд враховує, що відповідно до преамбули до Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За змістом частин 1 та 5 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

За частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону № 922-VIII вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, провадження № 12-57гс23 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Наведене підтверджується також історичним тлумаченням норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII. У цьому Законі в редакції до 19 квітня 2020 року норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 була викладена в статті 36 та мала такий зміст: «Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі».

Отже, вказана норма Закону № 922-VIII в редакції до 19 квітня 2020 року не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати (не було обмежень щодо строків зміни ціни) таку ціну протягом дії договору в межах встановлених 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Зазначена норма була змінена Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114-IX від 18 вересня 2019 року (далі - Закон № 114-ІХ), яким Закон № 922-VIII було викладено в новій редакції. У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, в новій редакції норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не змінила свого змісту щодо розміру зміни ціни за одиницю товару (не більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю), проте була доповнена умовою, яка обмежила строки зміни такої ціни, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів.

Як убачається з пояснювальної записки до проєкту Закону № 114-ІХ, метою його прийняття було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії «ціновому демпінгу» коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

За такої мети очевидно, що зміни, внесені законодавцем Законом № 114-ІХ у вказану норму пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель використовувати «ціновий демпінг» з подальшим збільшенням ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручи до уваги такі приписи частини четвертої статті 236 ГПК України, при ухваленні рішення у справі суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, провадження № 12-57гс23, у пунктах 88 90 якої зазначено, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. Іншими словами Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

За таких обставин, суд погоджується з доводами прокурора, що долучені відповідачем до листів на обгрунтування підняття ціни природного газу з пропозицією укласти додаткові угоди на адресу Сюртівської сільської ради довідки Закарпатської Торгово-промислової палати не підтверджують коливання ціни природного газу у сторону збільшення. Таким чином, внесення зазначених змін до ціни товару не можна вважати обгрунтованим та таким, що підтверджено документально, що свідчить про відсутність істотних змін щодо обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з врахуванням положень статті 652 ЦК України такі довідки Закарпатської Торгово-промислової палати не могли бути підставами укладення спірних додаткових угод. А тому внесення змін до договору та підписання додаткових угод без наявності підстав та документального підтвердження про коливання та підняття ціни за природній газ на ринку на дату укладання відповідних додаткових угод здійснено з порушенням пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII.

Крім цього, суд зазначає, що внаслідок укладання між Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та ТОВ «Закарпатгаззбут» спірних додаткових угод № № 1, 2/1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 вартість товару збільшилася загалом на 383 %, що є істотним порушенням пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, згідно з яким загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Враховуючи такі обставини справи, суд дійшов висновку, що внаслідок укладення з порушенням вимог статті 5, частини 5 статті 41 Закону України № 922-VIII Про публічні закупівлі і статті 652 ЦК України Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та ТОВ «Закарпатгаз збут» спірних додаткових угод № № 1, 2/1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 істотно зменшилися фактичні обсяги поставки природного газу, поставка якого була передбачена договором №41DB887-294-21 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, а відповідач відповідно безпідставно отримав від позивача кошти за поставлений товар на суму необгрунтованого збільшення вартості товару.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

При ухваленні рішення судом були досліджені рахунки відповідача на оплату, акти приймання-передачі природного газу, платіжні доручення про сплату позивачем коштів за поставлений природний газ, які складені сторонами за період з лютого по жовтень 2021 року на виконання умов договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 та укладених спірних додаткових угод.

Так, відповідно до акту №33К81005748 приймання передачі природного газу у лютому 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 22 574, 08 куб. м природного газу за ціною 7,60 грн без ПДВ на загальну суму 205 875,61 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61007370 від 09.03.2021. Рахунок №61007370 сплачено сільською радою платіжними дорученнями № 31 від 09.03.2021 на суму 23 514, 86 грн, № 21 від 21.03.2021 на суму 41 803,59 грн, №24 від 09.03.2024 на суму 140 557,16 грн.

Відповідно до акту №33К81006767 приймання передачі природного газу у березні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 15 530,56 куб. м природного газу за ціною 7,60 грн без ПДВ на загальну суму 141 638,71 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61009352 від 06.04.2021. Рахунок №61009352 сплачено сільською радою платіжними дорученнями №28 від 06.04.2021 на суму 36 661,39 грн, №75 від 06.04.2021 на суму 83 092,32 грн, №98 від 06.04.2024 на суму 21 885,00 грн.

Відповідно до акту №33К81006767 приймання-передачі природного газу у квітні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 11 419, 13 куб. м природного газу за ціною 7,6 грн без ПДВ на загальну суму 104 142,47 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61013107 від 11.05.2021. Рахунок №61013107 сплачено сільською радою платіжними дорученнями №113 від 11.05.2021 на суму 323 109,78 грн, №83 від 11.05.2021 на суму 62 103 грн, №43 від 11.05.2024 на суму 18 929,69 грн.

Відповідно до акту №33К81006767 приймання-передачі природного газу у травні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 16,85 куб. м природного газу за ціною 9,136576 грн без ПДВ на загальну суму 184,74 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61015512 від 10.06.2021. Рахунок №61015512 сплачено сільською радою платіжним дорученням №119 від 11.06.2021 на суму 184, 74 грн.

Відповідно до акту №33К81006767 приймання-передачі природного газу у червні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 16,02 куб. м природного газу за ціною 10,644909330 грн без ПДВ на загальну суму 204,64 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61017556 від 22.07.2021. Рахунок №61017556 сплачено сільською радою платіжним дорученням №76 від 22.07.2021 на суму 204,64 грн.

Відповідно до акту №33К81006767 приймання-передачі природного газу у липні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 16,55 куб. м природного газу за ціною 13, 0615760 грн без ПДВ на загальну суму 259,4 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61019066 від 16.08.2021. Рахунок №61017556 сплачено сільською радою платіжним дорученням №166 від 16.08.2021 на суму 259,4 грн.

Відповідно до акту №33К81018307 приймання-передачі природного газу у серпні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 16,85 куб. м природного газу за ціною 16,5833333 грн без ПДВ на загальну суму 15 335,32 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61021070 від 04.10.2021. Рахунок №61021070 сплачено сільською радою платіжним дорученням № 131 від 06.10.2021 на суму 335,32 грн.

Відповідно до акту №33К81019400 приймання-передачі природного газу у вересні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 16,31 куб. м природного газу за ціною 24,8886576 грн без ПДВ на загальну суму 487,08 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61021841 від 04.10.2021. Рахунок №61021841 сплачено сільською радою платіжним дорученням №132 від 06.10.2021 на суму 487,08 грн.

Відповідно до акту № 33К81019400 приймання-передачі природного газу у жовтні 2021 року Сюртівській сільській раді поставлено 39,25 куб. м природного газу за ціною 31,3949093 грн без ПДВ на загальну суму 1478,7 грн. На вказану суму виставлено рахунок на оплату №61024369 від 04.11.2021. Рахунок №61024369 сплачено сільською радою платіжним дорученням № 141 від 04.11.2021 на суму 1478,70 грн.

Оскільки суд дійшов висновку, що укладення спірних додаткових угод відбулося без наявності документального підтвердження відомостей про коливання та підняття ціни за природній газ на ринку на дату укладання відповідних додаткових угод, а при укладенні спірних додаткових угод було порушено приписи пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII про заборону збільшення ціни товару більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, а тому суд вважає, що спірні додаткові угоди № 1 від 23.02.2021, № 2/1 від 26.02.2021, № 4 від 14.05.2021, № 5 від 20.05.2021, № 6 від 18.06.2021, № 7 від 22.06.2021, № 8 від 13.07.2021, № 9 від 14.07.2021, № 10 від 15.07.2021, № 11 від 31.08.2021, № 12 від 01.09.2021, № 13 від 02.09.2021, № 14 від 28.09.2021, № 15 від 28.09.2021, № 16 від 29.09.2021, № 17 від 29.09.2021, № 18 від 30.09.2021, № 19 від 25.10.2021, № 20 від 26.10.2021, № 21 від 27.10.2021 до договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону №922-VIII, тому підлягають визнанню недійсними.

Поряд з цим, оскільки зазначені спірні додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни природного газу, поставленого за договором №41DB887-294-21 від 19.02.2021, мали регулюватись цим основним договором, підписаним сторонами при укладенні зазначеного договору, згідно з яким ціна за 1000 куб. м природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності становить 6500 грн, з ПДВ 7800 грн.

Отже, упродовж виконання договору за період з лютого по грудень 2021 року постачальник (відповідач) поставив 49 645,6 куб. м. При ціні газового палива згідно договору закупівлі №41DB887-294-21 від 19.02.2021, що складала 7,8 грн. за 1 куб. м, споживач (позивач у справі) за спожитий газ за період з лютого по грудень 2021 року мав здійснити оплату у сумі 387235,68 грн. Однак, у результаті безпідставного укладення додаткових угод та підвищення ціни, всього сплачено - 454606,67 грн. Таким чином, сільською радою надмірно сплачено за газове паливо у період з лютого - жовтень 2021 року суму 67370,99 грн.

Таким чином, з врахуванням наведених вище доводів грошові кошти в сумі 67370,99 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Щодо представництва інтересів позивача прокурором.

Суд зазначає, що згідно положень статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках та у порядку, що визначені законом.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" необхідністю захисту порушених законних економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади та, як наслідок, інтересів держави у цілому.

Поряд з цим, суд враховує, що перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі №924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

У даному спорі уповноваженим суб`єктом владних повноважень є Сюртівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області.

За змістом статті 142 Конституції України, частини 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з частиною 1 статті 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Частиною 5 статті 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України грунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері (стаття 22 Бюджетного кодексу України).

Згідно зі статтею 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обгрунтованих управлінських рішень (пункт З частини 1 статті 26).

Відповідно до частини 3 статті 26 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до частини 3 статті 140 Конституції України, статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, Сюртівська сільська рада до компетенції якої віднесені повноваження контролю за використанням бюджетних коштів, усупереч вимогам п. 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" неналежним чином реалізувала свої повноваження у бюджетній сфері, укладаючи додаткові угоди якими безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, що призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів.

Крім цього, оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку Сюртівської сільської ради, у повноваженнях якої входить контроль за використанням бюджетних коштів, та враховано, що бездіяльність позивача призводить до недотримання безпідставно отриманих відповідачем бюджетних коштів на підставі укладених спірних додаткових угод, що суттєво послаблює дохідну частину місцевого бюджету.

Так, суд зазначає, що Ужгородською окружною прокуратурою було направлено позивачу запит у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 31.05.2024 №07.53-107-4380вих-24, в якому прокурор навів обставини укладення спірних додаткових угод з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», що призвело до надмірно сплачених коштів у сумі 67 370,99 грн. У зв`язку з цим прокурор звертав увагу позивачу на необхідність вжиття заходів із вказаного питання, зокрема шляхом звернення в суд з позовом про стягнення таких коштів і визнання спірних угод недійсними.

У відповідь на такий запит прокуратури, Сюртівська сільська рада листом від 04.06.2024 №680/02-37 зазначила про відсутність можливості звернутися в суд із цього питання.

Враховуючи все вищевикладене, судом встановлено, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" і оскільки компетентний орган, а саме: Сюртівська сільська рада, протягом розумного строку після отримання повідомлення прокурора самостійно не звернулась до суду з позовом до відповідача, то це є достатнім аргументом для підтвердження її бездіяльності і достатньою підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом у інтересах держави в особі позивача.

Поряд з цим, встановивши наявність підстав для звернення в суд з позовом, Ужгородська окружна прокуратура попередньо, до звернення до суду згідно з листом від 08.07.2024 № 07.53-107-5408вих-24 у порядку абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила позивача Сюртівську сільську раду про вжиття заходів представницького характеру шляхом звернення в суд з позовною заявою в інтересах органу місцевого самоврядування ТОВ «Закарпатгаз збут» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Щодо обґрунтованості рішення.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями статті 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених прокурором у позовній заяві обставин суду не надав, а згідно із письмовою заявою зазначив про визнання позову та про відомі йому наслідки вчиненої такої процесуальної дії.

Розподіл судових витрат.

Частиною четвертою статті 191 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ГПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вказані положення кореспондуються з частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що визнання позову відповідачем відповідає вимогам статті 191 ГПК України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд, задовольнивши позовні вимоги прокурора у справі, відповідно до статті 129 і частини першої статті 130 ГПК України дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь Закарпатської обласної прокуратури 31794 грн судового збору за подання позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов та враховуючи приписи статті 130 ГПК України, суд дійшов висновку про повернення Закарпатській обласній прокуратурі з Державного бюджету України судового збору в розмірі 31794 грн, сплачений за подання позову відповідно до платіжної інструкції №816 (внутрішній номер 355532463) від 03.07.2024.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 130, 185, 191, 221, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 23.02.2021, №2/1 від 26.02.2021, №4 від 14.05.2021, №5 від 20.05.2021, №6 від 18.06.2021, №7 від 22.06.2021, №8 від 13.07.2021, №9 від 14.07.2021, №10 від 15.07.2021, №11 від 31.08.2021, №12 від 01.09.2021, №13 від 02.09.2021, №14 від 28.09.2021, №15 від 28.09.2021, №16 від 29.09.2021, №17 від 29.09.2021, № 18 від 30.09.2021, № 19 від 25.10.2021, №20 від 26.10.2021, №21 від 27.10.2021 до договору № 41DB887-294-21 від 19.02.2021 про постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, які укладені між Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області (, місцезнаходження 89432, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сюрте, вулиця Ракоці, 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут (код , місцезнаходження 88015, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Олександра Богомольця, 21).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут (код ЄДРПОУ - 39582749, місцезнаходження 88015, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Олександра Богомольця, 21) на користь Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (код ЄДРПОУ - 04350211, місцезнаходження - 89432, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сюрте, вулиця Ракоці, 2) 67370,99 грн (шістдесят сім тисяч триста сімдесят гривень 99 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут (код ЄДРПОУ - 39582749, місцезнаходження 88015, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Олександра Богомольця, 21) на користь Закарпатської обласної прокуратури (, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Коцюбинського, 2А) 31794 грн (тридцять одну тисячу сімсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок) судового збору за подання позову.

Повернути Закарпатській обласній прокуратурі (, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Коцюбинського, 2А) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 31794 грн (тридцять одну тисячу сімсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок), сплачений за подання позову відповідно до платіжної інструкції №816 (внутрішній номер 355532463) від 03.07.2024.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 23.09.2024.

Суддя С.В.Сисин