ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. Справа№ 910/13199/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 (повний текст складено 25.01.2024)

у справі № 910/13199/23 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маккон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

про стягнення 147 554,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маккон" (далі - позивач, постачальник, ТОВ "Маккон") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" (далі - відповідач, покупець, ТОВ "Дієса") про стягнення 147 554,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Маккон" вказує, що ТОВ "Дієса", в порушення умов чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору №250221 від 25.02.2021, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати поставленого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 131 120,88 грн. Крім того, за неналежне виконання зобов`язань позивачем нараховано 13 945,03 грн пені, 1 479,30 грн інфляційних втрат та 1 009,27 грн 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маккон" заборгованість у розмірі 131 120,88 грн, пеню у розмірі 13 945,03 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 479,30 грн, 3% річних у розмірі 1 009,27 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 131 120,88 грн, відхиливши при цьому посилання відповідача на факт того, що момент оплати поставленого товару не настав.

Також судом встановлено, що заявлений позивачем до стягнення розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, а тому вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 13 945,03 грн, 3% річних у розмірі 1 009,27 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 479,30 грн підлягали задоволенню у заявленій позивачем сумі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" 14.02.2024 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити; судові витрати покласти на позивача.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що позивачем передано йому не всі передбачені договором документи на товар, в зв`язку з чим строк оплати не настав, тому відсутнє прострочення з боку відповідача та підстави для стягнення штрафних санкцій.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 справу № 910/13199/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13199/23.

Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23 до надходження до суду матеріалів справи.

19.02.2024 матеріали справи № 910/13199/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23. Надано скаржнику десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржником вчасно усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору у розмірі 3 220,80 грн.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці з 26.02.2024 по 08.03.2024 включно, тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 09.03.2024 по 18.03.2024 включно, процесуальні дії по справі не здійснювались.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23.

Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Встановлено учасникам справи строки для вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Позиції учасників справи.

27.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 залишити без змін.

В обґрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що при прийнятті товару, який на думку скаржника, відправлений без належного комплекту документів, останній прийняв товар без зауважень та не був позбавлений можливості відмовитися від прийому товару. Будь-яких зауважень та претензій зі сторони ТОВ "Дієса" щодо відсутності документів по партії товару за весь час дії даного Договору не надходило.

Позивач зазначає, що передав товар разом з усіма необхідними документами та не був зобов`язаний по кожній партії товару складати детальний опис таких документів, оскільки це призведе до порушення цілісності упаковки товару та, як наслідок, позбавить відповідача можливості здійснювати продаж товару.

Крім того, скаржником підписано акт звірки взаєморозрахунків, що в силу положень статті 264 Цивільного кодексу України, свідчить про визнання ним свого боргу за договором. Також про наявність заборгованості свідчить факт, що позивач включений до переліку кредиторів у справі № 910/3368/24 за заявою ТОВ "Дієса" про затвердження плану санації.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.02.2021 між ТОВ "Дієса" (покупець) та ТОВ "Маккон" (постачальник) укладено договір №250221 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товари народного споживання, а саме електропобутові товари (побутові холодильники, морозильники, машини і прилади для механізації побутових робіт, побутові прилади для очищення, зволоження, кондиціонування повітря, електроосвітлювальну арматуру і електролампи, електронагрівальні прилади, провідникові вироби і т.д і т.п.), телерадіотовари (електропрогравальну, звукозаписувальну апаратуру, апаратуру для відеозапису та відтворення зображення і звуку, носії для запису звуку, платівки, телевізійні приймачі, частини, вузли, а також деталі до них і т.д. і т.п.), комп`ютерну техніку (комп`ютерна техніка та її комплектуючі, носії інформації, очищуючі засоби), далі по тексту - "Товар", а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Товар поставляється партіями. Номенклатура партії Товару, його кількість і ціна встановлюються за погодженням Сторін на підставі заявки Покупця на поставку відповідної партії Товару (далі - Заявка) і вказуються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, які є специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України. (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.7. Договору датою поставки вважається дата підписання Сторонами відвантажувальних документів (видаткових накладних, ТТН) на Товар.

За умовами п. 2.8. договору право власності на Товар від Постачальника до Покупця переходить у момент підписання відвантажувальних документів (видаткових накладних, ТТН) Покупцем. До моменту підписання Покупцем відвантажувальних документів на Товар, всі ризики, пов`язані з пошкодженням або втратою Товару, несе Постачальник.

У п. 2.9. Договору сторони погодили, що Постачальник разом з Товаром зобов`язується передати Покупцеві наступні документи:

2.9.1. оригінал рахунку-фактури із зазначенням товару, кількості, ціни за огдиницю та вартості всієї партії товару. Рахунок-фактура, який виставляється Постачальником, якщо дозволяють технічні можливості Постачальника, повинен містити посилання на номер та дату укладення цього договору;

2.9.2. товарно-транспорту накладну або інший рівнозначний транспортний документ;

2.9.3. видаткову накладну (при розбіжностях у фактичній кількості прийнятого товару з кількістю товару, зазначеного в супровідній документації, невід`ємною частиною видаткової накладної є акт приймання товару, складений за формою, погодженою сторонами в Додатку №1 до договору);

2.9.4. копію декларації відповідності та/або сертифіката відповідності продукції вимогам технічних регламентів (по кожному найменуванню товару). При наступних поставках таких найменувань товару допускається надання додатків до товаросупровідних первинних документів, що містять відомості про реєстрацію декларації (реєстраційний номер, дата видачі, інформація про термін дії, орган видачі), паспорт якості, санітарно-гігієнічне свідоцтво, екологічні висновки, якщо такі документи потрібні до певного виду товару відповідно до законодавства України;

2.9.5. інформацію про продукцію (гарантійний талон від виробника на кожну одиницю товару; інструкцію з експлуатації українською мовою на кожну одиницю товару; документи, які підтверджують якість товару та інші документи, необхідні відповідно до чинного законодавства України).

Відповідно до п.3.5. Договору Покупець оплачує кожну партію фактично прийнятого Товару протягом 21 календарних днів з дати поставки відповідної партії Товару, але в кожному разі не раніше дати отримання повного комплекту документів на Товар (партію Товару), зазначеного в п.2.9. цього Договору. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

Позивачем, на виконання умов Договору, було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 144 921,42 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №3573 від 20.04.2023 на суму 5 399,04 грн; №3580 від 21.04.2023 на суму 15 362,82 грн; №3672 від 24.04.2023 на суму 7 118,10 грн; №3627 від 24.04.2023 на суму 17 070,00 грн; №3772 від 26.04.2023 на суму 17 725,68 грн; №3818 від 27.04.2023 на суму 234 грн; №3820 від 27.04.2023 на суму 5 177,04 грн; №3924 від 01.05.2023 на суму 5 716,50 грн; №3891 від 01.05.2023 на суму 36 435,12 грн; №3975 від 02.05.2023 на суму 19 931,22 грн; №4029 від 03.05.2023 на суму 14 751,90 грн; товарно-транспортними накладними №Р3573 від 20.04.2023; №Р3580 від 21.04.2023; №Р3627 від 24.04.2023; №Р3672 від 24.04.2023; №Р3772 від 26.04.2023; №Р3820 від 27.04.2023; №Р3818 від 27.04.2023; №Р4029 від 03.05.2023; №Р3924 від 01.05.2023; №Р3891 від 01.05.2023; №Р3975 від 02.05.2023 та рахунками на оплату №5089 від 30.05.2023 на суму 14 751,90 грн; №5009 від 02.05.2023 на суму 19 931,22 грн; №4979 від 01.05.2023 на суму 5 716,50 грн; №4938 від 01.05.2023 на суму 36 435,12 грн; №4830 від 27.04.2023 на суму 5 177,04 грн; №4860 від 27.04.2023 на суму 234 грн; №4794 від 26.04.2023 на суму 17 725,68 грн; №4676 від 24.04.2023 на суму 7 118,10 грн; №4570 від 24.04.2023 на суму 17 070,00 грн; №4560 від 21.04.2023 на суму 15 362,82 грн; №4549 від 20.04.2023 на суму 5 399,04 грн.

Вказані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані представниками та скріплені печатками сторін. Факт поставки та отримання товару відповідачем не заперечувався.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено тільки часткову оплату за товар у розмірі 13 800,54 грн по видатковій накладній №3580 від 21.04.2023 на суму 15 362,82 грн.

В порушенням умов Договору та вимог чинного законодавства, відповідач не здійснив повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар по іншим видатковим накладним.

09.06.2023 позивач надіслав відповідачу досудову вимогу про сплату заборгованості за Договором, однак погашення боргу відповідачем не відбулось.

Так, за відповідачем утворилась заборгованість з оплати поставленого позивачем товару на загальну суму 131 120,88 грн, що також підтверджується підписаним між сторонами Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.05.2023 за період з січня 2023 по травень 2023.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п.7.4. Договору за прострочення оплати за поставлений Товар Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який оплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення, але не більше 20% від вартості поставленої партії Товару.

Тому позивачем було нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 13 945,03 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 479,30 грн та 3% річних у розмірі 1 009,27 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Умовами ст. 664 Цивільного кодексу України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті поставленого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 131 120,88 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, на виконання умов укладеного Договору №250221 від 25.02.2021, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято передбачений договором товар, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріплені їх печатками видатковими накладними.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником своїх зобов`язань за договором.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що відповідач в порушення умов Договору №250221 від 25.02.2021 та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 131 120,88 грн, що також не було спростовано відповідачем, зокрема ним не надано суду доказів оплати товару на суму 131 120,88 грн.

З огляду на вищенаведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 131 120,88 грн є обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що в порушення положень п. 2.9. Договору позивач не надав покупцю повного комплекту документів на товар, що є обов`язковою умовою для оплати поставленого за договором товару, а також доводи, що строк оплати вартості поставленого товару не настав, тому позов є передчасним з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, відповідно до п. 2.9. Договору сторони погодили, що Постачальник разом з товаром зобов`язується передати Покупцеві наступні документи: оригінал рахунку-фактури із зазначенням товару, кількості, ціни за огдиницю та вартості всієї партії товару. Рахунок-фактура, який виставляється Постачальником, якщо дозволяють технічні можливості Постачальника, повинен містити посилання на номер та дату укладення цього договору; товарно-транспорту накладну або інший рівнозначний транспортний документ; видаткову накладну (при розбіжностях у фактичній кількості прийнятого товару з кількістю товару, зазначеного в супровідній документації, невід`ємною частиною видаткової накладної є акт приймання товару, складений за формою, погодженою сторонами в Додатку №1 до договору); копію декларації відповідності та/або сертифіката відповідності продукції вимогам технічних регламентів (по кожному найменуванню товару). При наступних поставках таких найменувань товару допускається надання додатків до товаросупровідних первинних документів, що містять відомості про реєстрацію декларації (реєстраційний номер, дата видачі, інформація про термін дії, орган видачі), паспорт якості, санітарно-гігієнічне свідоцтво, екологічні висновки, якщо такі документи потрібні до певного виду товару відповідно до законодавства України; інформацію про продукцію (гарантійний талон від виробника на кожну одиницю товару; інструкцію з експлуатації українською мовою на кожну одиницю товару; документи, які підтверджують якість товару та інші документи, необхідні відповідно до чинного законодавства України).

Відповідно до п. 4.4. Договору, претензії по кількості/якості Товару (партії) Товару, або по недолікам проданого Товару направляються Покупцем Постачальнику з урахуванням встановлених строків позовної давності (по комплектності і якості) і розглядаються Постачальником протягом 7 (семи) календарних днів з моменту їх отримання. Протягом цього ж строку Сторони обумовлюють умови заміни (повернення вартості) по Товару неналежної якості. У разі передачі Товару (партії Товару) неналежної якості Покупець має права, передбачені ст.678 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 4.8. Договору, у разі поставки некомплектного товару Покупець має право вимагати від постачальника на свій розсуд: або пропорційного зменшення ціни, або доукомплектування товару в термін до 7 календарних днів з дати повідомлення постачальника про некомплектність товару. Якщо Постачальник у цей строк не доукомплектує Товар, Покупець має права, передбачені п. 2 ст. 684 Цивільного кодексу України. У разі поставки Товару неналежної якості (Товар, який має приховані недоліки), Покупець має права, передбачені ст. 678 Цивільного кодексу України. У разі заміни Товару на ідентичний, Постачальник зобов`язаний у термін до 7 (семи) календарних днів або в інший обумовлений астрономами термін замінити Товар на ідентичний.

Разом із тим, відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Матеріалами справи документально підтверджується, що обумовлений Договором товар був прийнятий відповідачем без жодних зауважень, що, не заперечувалось самим відповідачем. При цьому, умовами договору не вимагається будь-яке письмове оформлення факту передання покупцю документів за переліком, визначеним п. 2.9. Догорову. Доказом відсутності будь-яких претензій та зауважень з боку відповідача щодо "комплектності" товару та документів, що мають бути надані разом з товаром, є саме підписані відповідачем видаткові накладні. Всі видаткові накладні підписані представниками обох сторін та скріплені печатками, мають посилання на укладений між сторонами Договір. Доказів існування спору між сторонами з приводу якості та кількості переданого товару матеріали справи не містять.

Відтак, наведені скаржником заперечення щодо ненастання строку оплати товару не були належним чином підтверджені під час розгляду справи та спростовуються її матеріалами.

У зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті поставленого товару, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 13 945,03 грн пені, 1 479,30 грн інфляційних втрат та 1 009,27 грн 3% річних.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо сплати вартості поставленого товару не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.4. Договору за прострочення оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який оплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 20% від вартості поставленої партії товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим погоджується з судом першої інстанції, що позовна вимога про стягнення з відповідача 13 945,03 грн пені, 1 479,30 грн інфляційних втрат та 1 009,27 грн 3% річних підлягає задоволенню.

В свою чергу слід зазначити, що відповідач в апеляційній скарзі правильність здійснених розрахунків пені, інфляційних втрат та 3% річних не заперечує і не спростовує.

Відтак, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Твердження скаржника, що він не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в якому відбувся розгляд справи по суті та прийнято оскаржуване рішення, відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на те, що в попередньому судовому засідання Господарського суду міста Києва був присутній представник відповідача адвокат Півак О.А., якому і було повідомлено про дату та час наступного судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача адвокат Півак О.А. був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, а зміна представника відповідача не є поважною причиною для відкладення розгляду справи. Відповідач не був позбавлений можливості направити у судове засідання свого повноважного представника.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Доводи скаржника не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог повністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/13199/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13199/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко