ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24 вересня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/5118/23
Суддя Господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович, розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика, м. Київ

до фізичної особи-підприємця Орфанеску Максима Васильовича, Чернівецька обл.

про стягнення заборгованості в сумі 161931,48 грн

представники сторін не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Орфанеску Максима Васильовича про стягнення заборгованості за договором №181631-КС-005 про надання кредиту від 07.05.2021 в сумі 161931,48 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 справу №926/5118/23 передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Ухвалою від 29.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Рішенням суду від 20.02.2024 позов задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця Орфанеску Максима Васильовича на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика заборгованість в розмірі 161931,48 грн., (з яких 64445,28 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 97486,20 грн - сума прострочених платежів по процентах) та 2147,20 грн судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 11.03.2024 (вх. суду від 15.03.2024 №01-05/778/24) залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2024 у справі № 926/5118/23 залишено без змін.

02.09.2024 для виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2024 видано відповідний наказ.

16.09.2024 до суду від відповідача надійшла заява про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення. Відповідач просить відстрочити виконання рішення суду від 20.02.2024 на 3 місяці та розстрочити виконання рішення суду від 20.02.2024 на 12 місяців.

Ухвалою від 16.09.2024 повернуто відповідачу без розгляду заяву про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 12.09.2024.

23.09.2024 до суду від відповідача надійшла заява про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення. Відповідач просить відстрочити виконання рішення суду від 20.02.2024 на 3 місяці та розстрочити виконання рішення суду від 20.02.2024 на 12 місяців.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 19.09.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

18.10.2023 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами від 29.06.2023 року №3200-ІХ на підставі якого внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, належними доказами надіслання копії заяви учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей (п. 17 Правил надання поштового зв`язку).

Таким чином, належним доказом направлення копії заяви з додатками учасникам справи в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фіскального чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів заяви, у якості доказів на підтвердження надіслання на адресу позивача копії заяви про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 19.09.2024 та доданих до неї матеріалів надано фіскальний чек та опис вкладення на ім`я Господарського суду Чернівецької області. Проте, не додано опис вкладення до поштового відправлення щодо надісланої заяви від 19.09.2024 на адресу позивача.

Наданий заявником фіскальний чек про відправлення не дає суду змогу дійти висновку, що заяву від 19.09.2024 було направлено на адресу позивача, як і не відображає вміст такого поштового відправлення, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в тому, що позивачу було надіслано заяву, з якою звернувся до суду заявник.

Отже, заявник при зверненні до суду з заявою про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 19.09.2024 не додав належних доказів, які підтверджують відправлення позивачу копії заяви від 19.09.2024.

Таким чином, подана відповідачем заява про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 19.09.2024 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України в частині її надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне заяву відповідача про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 19.09.2024 повернути без розгляду.

Водночас, суд роз`яснює відповідачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу відповідача про неприпустимість зловживання процесуальними правами з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2024 відповідач вже звертався до суду з аналогічною заявою про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення. Проте, ухвалою від 16.09.2024 повернуто заяву без розгляду з підстав зазначених у вказаній ухвалі.

Однак, судом встановлено, що звертаючись повторно з вищевказаною заявою відповідачем не усунуто недоліків, зазначених в ухвалі суду від 16.09.2024.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 5 статті 13 ГПК України, саме на суд покладається обов`язок щодо керування ходом судового процесу, сприяння учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Водночас, зазначений перелік не є вичерпним, а прийняття рішення щодо наявності у діях учасників процесу ознак зловживання правами належить до повноважень суду та здійснюється ним з урахуванням конкретних обставин справи, оцінки дій учасників процесу та інших осіб тощо.

Виходячи з вищенаведеного, суд попереджає відповідача про неприпустимість зловживання процесуальними правами та можливість застосування судом засобу реагування на таке зловживання.

Керуючись ст. 6, 42, 43, 170, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути фізичній особі-підприємцю Орфанеску Максиму Васильовичу заяву про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення від 19.09.2024 та додані до неї документи без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 24.09.2024.

Суддя С.О.Миронюк