Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг"
до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
про стягнення 3 702 727,73 грн.,
Представники сторін:
від позивача: Глова Н.Ю. за довіреністю від 01.06.2023 року;
від відповідача: Бойко Т.М. за довіреністю від 30.12.2023 року № 28.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" (далі - позивач, Товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (далі - відповідач, Агрохолдинг) про стягнення 3 578 490,84 грн., з яких: 2 694 875,12 грн. - основний борг, 3 434,88 грн. - пеня, 40 369,04 грн. - 0,01 % річних, 839 811,81 грн. - інфляційні втрати.
Також позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розмір його судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі складає 40 000,00 грн., а докази на підтвердження такого розміру будуть подані Товариством додатково.
Ухвалою від 28.06.2023 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення її недоліків.
30.06.2023 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.
25.07.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Агрохолдингу від 25.07.2023 року № 26 на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення вимог.
07.08.2023 року через відділ діловодства суду надійшла відповідь позивача від 04.08.2023 року на відзив на позовну заяву, в якій останній навів аргументи на спростування висловлених відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечень проти задоволення позову.
13.05.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача від 10.05.2024 року, в якій останній збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 2 694 875,80 грн. основного боргу, 3 434,88 грн. пені, 664,19 грн. 0,01 % річних та 1 003 752,86 грн. інфляційних втрат.
У підготовчому засіданні 15.05.2024 року суд прийняв до розгляду подану позивачем заяву від 10.05.2024 року про збільшення розміру позовних вимог та відклав підготовче засідання на 05.06.2024 року.
27.05.2024 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Агрохолдингу на позовну заяву, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.
30.05.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Товариства від 30.05.2024 року на відзив на позовну заяву, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.
Разом із тим, підготовче засідання, призначене у даній справі на 05.06.2024 року, не відбулося, у зв`язку з оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.
Рішенням від 07.08.2024 року господарський суд міста Києва частково задовольнив вимоги Товариства та стягнув з Агрохолдингу на користь позивача 2 694 875,80 грн. основного боргу, 3 434,88 грн. пені, 647,87 грн. процентів річних, 1 003 752,86 грн. інфляційних втрат, а також 44 432,53 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти вимог позивача суд відмовив.

Водночас, означеним рішенням суд призначив судове засідання для вирішення питання про витрати Товариства на професійну правничу допомогу на 18.09.2024 року, а також зобов`язав позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення ним заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

12.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/10139/23, в якій останній просив суд стягнути з Агрохолдингу на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 56 000,00 грн. До наведеної заяви позивач долучив копію укладеного між ним та адвокатом Гловою Наталією Юріївною договору про надання правової (правничої) допомоги № 06/23 разом із додатковою угодою від 01.06.2023 року № 1, а також акту приймання-передачі наданих послуг від 07.08.2024 року № 1 на суму 56 000,00 грн.

20.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача від 19.08.2024 року, в яких останній заперечив проти стягнення з нього заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції для кваліфікованого юриста, а також те, що спір у даній справі не є складним, а судом під час її розгляду не проводилися додаткові процесуальні дії. Крім того, Агрохолдинг вказав, що відображена у розрахунку та доданих документах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру в розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України; підготовка даної справи до розгляду в суді, складання позовної заяви не потребували значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи, зважаючи на те, що нормативно-правове регулювання спірних правовідносин після відкриття провадження у справі не змінювалося. За наведеного в сукупності відповідач констатував, що заявлені позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу не є співмірними та не відповідають категорії та складності справи.

У судовому засіданні 18.09.2024 року представник позивача підтримав вимоги заяви від 12.08.2024 року про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 56 000,00 грн. та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у наведеному судовому засіданні проти задоволення вимог заяви Товариства від 12.08.2024 року заперечив з підстав, зазначених у запереченнях від 19.08.2024 року, та просив суд зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши у судовому засіданні 18.09.2024 року заяву позивача від 12.08.2024 року про відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, у позовній заяві Товариство вказувало, що попередній (орієнтовний) розрахунок його витрат на професійну правничу допомогу в даній справі становить 40 000,00 грн.

Разом із тим, у заяві від 12.08.2024 року позивач просив суд стягнути з відповідача понесені Товариством витрати на оплату професійної правничої допомоги в справі № 910/10139/23 у розмірі 56 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За умовами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат позивача на оплату послуг адвоката в сумі 56 000,00 грн. Товариством до матеріалів справи долучено, зокрема, копію укладеного між ним (клієнт) та адвокатом Гловою Наталією Юріївною (адвокат) договору про надання правової (правничої) допомоги № 06/23 (далі - Договір), за змістом якого клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати необхідну клієнту правничу (правову) допомогу, зокрема, але не виключно: представляти та захищати інтереси клієнта перед фізичними, юридичними, посадовими особами, у будь-яких підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності та підпорядкування, органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до розділу 4 Договору розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у додаткових угодах до цього Договору.

При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний адвокату для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; необхідність виїзду адвоката у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення.

Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт, якщо сторони додатково не домовляться про інше.

За умовами пункту 6.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2025 року.

У додатковій угоді від 01.06.2023 року № 1 до Договору його сторони погодили, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу, підготувати та подати до суду процесуальні документи про стягнення з Агрохолдингу на користь Товариства боргу за договором поставки від 31.05.2021 року № 3105/01, з урахуванням штрафних санкцій, право вимоги за яким набув клієнт на підставі договору відступлення права вимоги № 26/09-2022/1 від 26.09.2022 року, а також забезпечити представництво клієнта у господарському суді міста Києва, відповідному апеляційному суді, Верховному Суді в господарській справі про стягнення боргу.

За змістом пунктів 2, 3 додаткової угоди від 01.06.2023 року № 1 до Договору вартість однієї години правової допомоги становить 4 000,00 грн. Орієнтовний гонорар адвоката за надання правової допомоги згідно з пунктом 1 даної додаткової угоди становить у розмірі, зокрема, 40 000,00 грн. (10 годин по 4 000 грн.) за консультування, підготовку всіх процесуальних документів до суду першої інстанції та представництво інтересів товариства в суді першої інстанції, клієнт зобов`язується сплатити адвокату протягом тридцяти днів з моменту підписання акту наданих послуг. Остаточний розмір гонорару визначається в актах наданих послуг в залежності від часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Відповідно до підписаного між позивачем та адвокатом 07.08.2024 року акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до Договору, адвокат надав клієнту наступну правничу допомогу на загальну суму 56 000,00 грн.:

- аналіз матеріалів, складення позовної заяви з розрахунками (тривалістю 3 години);

- підготовка та складання відповіді на відзив на позовну заяву № 910/10139/23 (тривалістю 2 години);

- складання пояснень на клопотання про зупинення провадження № 910/10139/23 (тривалістю 2 години);

- складання клопотання про поновлення провадження у справі № 910/10139/23 (тривалістю 1 година);

- складання заяви про збільшення позовних вимог з розрахунком № 910/10139/23 (тривалістю 3 години);

- підготовка заперечення на відзив з урахуванням збільшення позовних вимог № 910/10139/23 (тривалістю 2 години);

- участь адвоката у судових засіданнях у справі № 910/10139/23: 26.07.2023, 06.09.2023, 15.05.2024, 05.06.2024, 10.07.2024, 07.08.2024 (тривалістю 1 година).

Всього клієнту надано правова допомога тривалістю 14 годин загальною вартістю 56 000,00 грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року в справі № 910/906/18.

У той же час, при дослідженні матеріалів справи, суд, з урахуванням результатів розгляду відповідних заяв та клопотань сторін, а також їх обсягу та обґрунтування, дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про розподіл судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги в частині витрат на складання пояснень на клопотання про зупинення провадження (тривалістю 2 години), а також участі адвоката Глови Н.Ю. в судовому засіданні 05.06.2024 року, оскільки підготовче засідання, призначене у даній справі на 05.06.2024 року, не відбулося, у зв`язку з оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.

Суд констатує, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як було зазначено вище, у клопотанні від 19.08.2024 року відповідач заперечив проти стягнення з нього заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції для кваліфікованого юриста, а також те, що спір у даній справі не є складним, а судом під час її розгляду не проводилися додаткові процесуальні дії. Крім того, Агрохолдинг вказав, що відображена у розрахунку та доданих документах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру в розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України; підготовка даної справи до розгляду в суді, складання позовної заяви не потребували значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи, зважаючи на те, що нормативно-правове регулювання спірних правовідносин після відкриття провадження у справі не змінювалося. За наведеного в сукупності відповідач констатував, що заявлені позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу не є співмірними та не відповідають категорії та складності справи.

У той же час, об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року № 922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі судом також враховано вищенаведені приписи.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмета та підстав позовних вимог у даній справі, оцінюючи витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги мотиви заперечень відповідача від 19.08.2024 року і те, що заявлений Товариством до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, а також розумності, співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог Товариства, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 800,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" від 12.08.2024 року про розподіл судових витрат у справі № 910/10139/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 121В, офіс 106; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" (01133, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок, 18/7, офіс, 604; ) 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" від 12.08.2024 року про розподіл судових витрат у справі № 910/10139/23 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23.09.2024 року

Суддя В.С. Ломака