ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2024 Справа №905/1027/24

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» (61108, місто Харків, вулиця Академіка Курчатова, будинок №12, квартира №132; )

до Державного підприємства «Селидіввугілля» (85401, Донецька область, місто Селидове, вулиця Карла Маркса, будинок №41; )

про стягнення 545 855,05 гривень

за участю представників:

від позивача: Межова К.П.

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» звернулось до Господарського суду Донецької області із позовною заявою до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення 846 822,98 гривень, з яких: 379 999,00 гривень основна заборгованість, 346 235,69 гривень штрафні санкції, 25 249,58 гривень 3% річних, 95 338,71 гривень інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №СП1/185-2021 від 10.11.2021 щодо сплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.08.2024. Також даною ухвалою встановлено строки на вчинення процесуальних дій.

Від представника позивача 09.08.2024 отримано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Від відповідача 21.08.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає позовні вимоги в розмірі 545 853,81 гривень, з яких: 307 885,99 гривень основна заборгованість, 140 265,00 гривень пеня, 20 457,92 гривень 3% річних, 77 244,90 гривень інфляційні втрати.

Від представника позивача 26.08.2024 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. Також, 28.08.2024 судом отримано клопотання про залишення заяви від 09.08.2024 без розгляду та проведення всіх наступних засідань в режимі відеоконференції.

У судове засідання 29.08.2024 представники сторін не з`явились, повідомлялись завчасно та належним чином.

Заяву представника позивача про участь в наступних засіданнях в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 29.08.2024 відкладено підготовче засідання на 10.09.2024, продовжено учасникам строк на подання заяв по суті справи.

Від позивача 03.09.2024 отримано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 545 855,05 гривень, з яких: 307 885,99 гривень основна заборгованість, 140 265,00 гривень пеня, 20 457,93 гривень 3% річних, 77 246,13 гривень інфляційні втрати. Також, позивачем подано до суду докази направлення вказаної заяви відповідачу на виконання вимог Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 10.09.2024 судом прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, вирішено розгляд справи в подальшому здійснювати з урахуванням прийнятих змін.

Враховуючи, що процесуальний строк на подання заяв по суті справи сплинув, судом здійснено усі можливі та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 10.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 23.09.2024, продовжено учасникам справи до дати судового засідання процесуальний строк на подання пояснень по суті справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі (з урахування заяви про зменшення ціни позову).

Відповідач участь свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлявся завчасно та належним чином.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті заявлених вимог за наявними у ній матеріалами в даному судовому засіданні, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

10.11.2021 між Державним підприємством «Селидіввугілля» (далі Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» (далі - Постачальник, позивач) був укладений договір поставки № СП1/185-2021, згідно з п.1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця наступний товар, а саме: «насоси та компресори» насоси ЦНС 300х120 код ЄЗС ДК 021:2015-42120000-6 за найменуванням, кількістю, ціною і в терміни узгодженими обома сторонами, відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до розділу 3 Договору, поставка товару здійснюється в кількості та за цінами згідно специфікації, протягом 30 календарних днів з моменту заявки. Поставка товару здійснюється транспортом Постачальника та за рахунок його коштів за адресою обумовленою в специфікації. Датою поставки вважається дата зазначена у видатковій накладній.

Відповідно до п.4.1 Договору, сума договору складає 379 999,00 грн. з урахуванням ПДВ, в тому числі ПДВ - 63 333,17грн.

Розрахунки за поставлений товар проводяться протягом 180 календарних днів з моменту поставки (п.4.2 Договору).

Зобов`язання Постачальника вважаються виконаними з моменту прийняття товару Покупцем у пунктах призначення поставки (п.5.3 Договору).

За приписами п.6.1 Договору сторони несуть відповідальність один перед одним за неналежне виконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства України.

При порушенні строків оплати за поставлений товар, згідно п.4.2. цього договору, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день затримки (п.6.2 Договору).

За умовами п.10.1 даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками товариств.

Також, між сторонами було підписано Специфікацію №1 до договору поставки №СП1/185-2021 від 10.11.2021, якою узгодили поставку Насосів ЦНС 300х120 у кількості 2шт. на суму 379 999,00 гривень на склад Покупця за адресою: ВП «Шахта Курахівська ДП ДП «Селидіввугілля», Донецька обл., м.Гірник, вул.Териконна, 1, 85487.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин першої, другої статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч.1 ст.174 ГК України).

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки товару, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

На виконання умов договору позивачем було поставлено Насос ЦНС 300х120 у кількості 2шт. за адресою відповідача: ВП «Шахта Курахівська ДП ДП «Селидіввугілля», Донецька обл., м.Гірник, вул.Териконна, 1, 8548 на суму 379 999,00 гривень.

На підтвердження чого позивачем надано видаткову накладну №2883 від 11.11.2021, товарно-транспортну накладну №Р2883 від 11.11.2021, а також податкову накладну з доказами її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Видаткова накладна та товарно-транспортна накладна підписана з боку відповідача Хустовою О.І., яка діяла на підставі довіреності №392 від 10.11.2021, без зауважень.

Для оплати поставленого товару позивачем 10.11.2021 виставлено рахунок на оплату №2878 від 10.11.2021 на суму 379 999,00 гривень.

Як було встановлено під час розгляду справи, відповідачем 23.12.2021 здійснено оплату поставленого товару на суму 72 113,01 гривень.

Залишок несплаченої заборгованості склав 307 885,99 гривень.

Відповідач визнав позовні вимоги в цій частині.

Доказів оплати поставленого товару на момент прийняття рішення у справі суду не надано, а тому вказана сума є боргом відповідача та підлягає стягненню на користь позивача у заявленому розмірі (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

За несвоєчасну оплату відповідачем поставленого товару позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 140 265,00 гривень за період з 10.05.2022 по 26.07.2024.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За приписами п.6.1 Договору сторони несуть відповідальність один перед одним за неналежне виконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства України.

При порушенні строків оплати за поставлений товар, згідно п.4.2. цього договору, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день затримки (п.6.2 Договору).

Враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем умов договору та невиконання грошового зобов`язання, погодження між сторонами умов про відповідальність у вигляді пені, позивач має право на нарахування та стягнення означеної штрафної санкції.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнено пунктом 7, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 карантин на всій території України відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023.

Отже, вищевказаним законом строк, встановлений, зокрема, частиною 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо такий строк припадав на період дії карантину, був продовжений на строк дії карантину (до 30.06.2023), тобто вказана норма не обмежує нарахування штрафних санкцій шістьма місяцями.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд дійшов висновку, що він є арифметично та методологічно неправильним.

Судом встановлено, що відповідач повинен був сплатити вартість поставленого йому товару за видатковою накладною №2883 від 11.11.2021, з урахуванням положень п.4.2 Договору, до 10.05.2021 включно, а отже прострочення платежу настало з 11.05.2022.

Крім того, як зазначено вище, період нарахування пені, продовжений на строк дії карантину, закінчився 30.06.2023, а отже нарахування пені з 01.07.2023 є безпідставним.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», за порушення строків оплати розмір пені становить:

на суму боргу 307 885,99 гривень за період з 11.05.2022 по 30.06.2023 розмір пені 84 816,26 гривень.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 20 457,93 гривень та інфляційних втрат в розмірі 77 246,13 гривень нарахованих за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором за період з 10.05.2022 по 26.07.2024.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, позивачем не правильно визначено початок виникнення заборгованості.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», за порушення строків оплати розмір 3% становить 20 432,62 гривень.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині задовольняються у визначеному судом розмірі.

Розрахунок інфляційних втрат визнано обґрунтованим.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до положень статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 12 702,34 гривень виходячи з первісної ціни позову 846 822,98 гривень.

Від позивача 03.09.2024 отримано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 545 855,05 гривень, а також вирішити питання про повернення судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

На час розгляду справи по суті позовна заява містить вимогу майнового характеру про стягнення 545 855,05 гривень, отже розмір судового збору, який підлягав сплаті становить 8 187,83 гривень.

Відтак судовий збір в розмірі 4 514,51 гривень підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 8 187,83 гривень покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення 545 855,05 гривень, з яких: 307 885,99 гривень основна заборгованість, 140 265,00 гривень пеня, 20 457,93 гривень 3% річних, 77 246,13 гривень інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» (85401, Донецька область, місто Селидове, вулиця Карла Маркса, будинок №41; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» (61108, місто Харків, вулиця Академіка Курчатова, будинок №12, квартира №132; ) 307 885,99 гривень заборгованості, 84 816,26 гривень пені, 20 432,62 гривень 3% річних, 77 246,13 гривень інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 355,72 гривень.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» (61108, місто Харків, вулиця Академіка Курчатова, будинок №12, квартира №132; ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4 514,51гривень.

В частині стягнення 55 448,74 гривень пені, 25,31 гривень 3% річних відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у

відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 23.09.2024 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Плазма» (61108, місто Харків, вулиця Академіка Курчатова, будинок №12, квартира №132; )

Відповідач: Державне підприємство «Селидіввугілля» (85401, Донецька область, місто Селидове, вулиця Карла Маркса, будинок №41; )

Суддя С.М. Фурсова