ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Справа № 915/352/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами, справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс", 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, б.77

електронна пошта:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОК-М", 54001, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Садова, буд.1/2

про: стягнення 227 662,36 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовної заявою №223 від 26.03.2024 (вх.№3862/24 від 01.04.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОК-М" про стягнення заборгованості у розмірі 227 662,36 грн., яка складається з:

- 151 603,73 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту;

- 37 776,30 грн. - заборгованість по відсоткам;

- 38 282,33 грн. - індекс інфляції та 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Додаткового Договору від 23.11.2017 про надання банківської послуги овердрафт "Гостинний" до Договору про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг №400/001941/17 від 23.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.04.2024 позовну заяву №223 від 26.03.2024 (вх.№3862/24 від 01.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказана ухвала була направлена до електронного кабінету позивача в системі "Електронний суд" та отримана останнім 10.04.2024, про зо свідчить довідка про доставку електронного листа.

Від позивача 25.04.2024 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшла заява №304 від 16.04.2024 про усунення недоліків з документами. В якій зазначає, що дійсно до позовної заяви було додано помилковий реєстр вимог до Договору відступлення права вимог №12/12/19/1 від 12.12.2019 та акт прийому - передачі кредитних документів та надає Реєстр вимог до Договору відступлення права вимоги №12/12/К від 12.12.2019 та Акт прийому - передачі кредитних документів.

Ухвалою суду від 30.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Встановлено учасникам справи строк для надання заяв по суті спору.

Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 30.04.2024, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Садова, буд.1/2, повернута поштовим відділенням зв`язку до суду з відміткою: "За закінченням терміну зберігання" зі штрих кодовим ідентифікатором 06 002 6437 66 42.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та неможливістю констатувати сплив строку на подання відзиву у даній справі, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2024 ухвалу суду від 30.04.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повторно направлено поштою на адресу із поміткою "Судова повістка".

Надіслане відповідачу поштове відправлення, повернулось до суду з зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч. 7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п.10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку № 270, дійшов до висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

У суду відсутня інформація щодо зміни місцезнаходження відповідача, ухвала суду надсилалась судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, яка відповідає відомостям, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 30.04.2024 та від 27.05.2024 були оприлюднені на офіційному вебпорталі судової влади України.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснено поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

23 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОК-М» було укладено Договір №400/001941/17 про відкриття рахунку, здійснення розрахунково - касового обслуговування та надання інших банківських послуг (далі - Договір №400/001941/17), відповідно до п.1.1 якого, банк відкриває клієнту поточний рахунок(и) (далі - Рахунок), а також виконує за Рахунком операції відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору.

Відповідно до п.1.3 Договору №400/001941/17, клієнт та банк погодились, що дія цього Договору рівною мірою поширюється на всі рахунки (крім карткових та депозитних рахунків), відкриті клієнтом у Банку.

23 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОК-М» (далі - клієнт) був Укладений Додатковий договір про надання банківської послуги Овердрафт «Гостинний» до Договору про відкриття рахунку, здійснення розрахунково - касового обслуговування та надання інших банківських послуг (надалі- Кредитний договір, Договір).

У відповідності до п.1.1 Кредитного договору, банк надає клієнту банківський кредит Овердрафт у валюті UAH, що є Банківською послугою, а Клієнт отримує його та зобов`язується повертати використану суму Овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим Овердрафтом в порядку, розмірі та строки, визначені цим договором та Правилами надання та користування банківського послугою овердрафт «Гостинний» (надалі - Правила). Банківська послуга надається у розмірі Ліміту Банківської послуги, який визначений у Правилах. На момент укладення цього Договору Доступний Ліміт Банківської послуги становить 113 200,00 UAH грн.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, за користування Банківською послугою Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі Стандартного розміру процентної ставки, розмір та порядок оплати якої визначаються Правилами. На дату укладення цього договору Стандартний розмір процентної ставки становить 19,9 % річних. Клієнт також сплачує банку комісійну винагороду, порядок нарахування та строк оплати якої визначається тарифами банку. Банківський рахунок, що використовується для надання банківської послуги: 7563.

Згідно п.1.3 Кредитного договору, підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Правилами, що розміщені на Інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua), погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними. Правила є невід`ємною частиною договору та не підлягають додатковому підписанню сторонами.

Пунктом 2.1 кредитного договору, договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом строку дії ліміту банківської послуги, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

За умовами п.2.2 Кредитного договору, підписанням договору сторони підтверджують, що укладення договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна зі сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. Клієнт приймає на себе ризик виконання умов договору при істотній зміні обставин, якими керувались сторони при укладенні договору.

У відповідності до п.2.3 Кредитного договору, банк має право відступити, повністю чи частково свої права вимоги за договором третій особі. Підписанням цього договору клієнт надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за Договором третій особі.

Згідно протоколу Наглядової ради ТОВ «ПРОК -М» від 22.11.2017 директору надано право підпису від імені ТОВ «ПРОК -М» Додаткового договору до договору про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг про надання банківської послуги овердрафт з Банком.

Згідно матеріалів справи, ТОВ «ПРОК-М» надало АТ «ОТП Банк» заяву №2941 від 22.11.2017, за підписом директора, про надання йому кредиту у формі Овердрафту на 1 (один) рік (365 календарних днів) в розмірі 500 000,00 грн. та в якій гарантував своєчасне повернення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості, відповідачу був наданий кредит у формі овердрафу в сумі 199 972,72 грн., який був часткового погашений 03.12.2018 в сумі 48 368,99 грн.

Відповідно до вказаного розрахунку, станом на 12.12.2019 загальна сума простроченої заборгованості по овердрафту становить 151 603,73 грн. та сума простроченої заборгованості по відсоткам становить 37 776,30 грн.

У подальшому, 12 грудня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (первісний кредитор) та "Товариством з обмежено відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УКРФІНАНС ГРУП (новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги №12/12/19/1 (далі - Договір відступлення).

Відповідно до п.2.1 Договору відступлення, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає (відступає) в повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно Додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення (далі за текстом - Право вимоги), за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

Згідно п.2.4 Договору відступлення, з цього Договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

У відповідності до п.2.5 Договору відступлення, права вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 3 цього договору.

Відповідно до п.2.6 Договору відступлення, новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги без згоди первісного кредитора.

Пунктом 2.7 Договору відступлення визначено, що передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі реєстру вимог. Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

У відповідності до п.3.1 Договору відступлення, сторони домовились, що сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку № 5 до цього договору.

Згідно п.3.2 Договору відступлення, новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 18 години дня в день підписання акту приймання-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора.

Відповідно до п.3.3 Договору відступлення, у випадку, якщо після переходу до нового кредитора права вимоги, первісний кредитор отримає від боржників/ майнових поручителів та поручителів за договорами забезпечення/або будь-яких третіх осіб будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості за кредитними договорами, первісний кредитор спрямовує ці кошти за наступними реквізитами нового кредитора. Перерахування грошових коштів буде здійснюватися тільки протягом 12 місяців з дати підписання договору. Після спливу 12 місяців, якщо від боржників будуть надходити кошти, то вони не будуть перераховуватись за вказаними вище реквізитами, а будуть повертатися на рахунок звідки прийшов платіж.

Пунктом 7.1 Договору відступлення визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписано додаток №1 до договору відступлення права вимоги №12/12/19/1 від 12.12.2019 «Реєстр вимог».

Також, сторонами підписано додаток № 2 «Акт № 1 прийому - передачі кредитних документів» до договору про відступлення права вимоги№12/12/19/1, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв згідно з вимогами п.4.1 Договору про відступлення права вимоги №12/12/19/1 від 12.12.2019 документацію боржників, перелічених в Таблиці №1 цього Акту, зокрема ТОВ «ПРОК-М» (п.26 Таблиці).

У подальшому, 12.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення права вимоги №12/12/К (далі - Договір відступлення №12/12/К).

Згідно п.2.1 Договору відступлення №12/12/К, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі вимог, наведеному у додатку 1 до цього договору, та за яким право вимоги належить первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги № 12/12/19/1 від 12.12.2019, укладеного між первісним кредитором та AT «ОТП Банк, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами, в розмірах, зазначених в Реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення (далі за текстом - право вимоги), за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

У відповідності до п.2.2 Договору відступлення №12/12/К, первісний кредитор передає та відступає новому кредитору сукупність прав, належних первісному кредитору за договорами поруки, перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору, що укладені між первісним кредитором та поручителями, з дати підписання цього договору, одночасно з переходом права вимоги за кредитними до говорами на підставі цього договору, без необхідності укладення окремого договору відступлення прав вимоги за договорами поруки.

Відповідно до п.2.4 Договору відступлення №12/12/К, новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору. Права вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 3 цього договору (п. 2.5. договору відступлення№12/12/К).

Згідно п.2.6 Договору відступлення №12/12/К, новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги без згоди первісного кредитора (п. 2.6. договору відступлення №12/12/К).

Пунктом 2.7 Договору відступлення №12/12/К визначено, що передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту приймання- передачі Реєстру вимог. Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

У відповідності до п.3.1 Договору відступлення №12/12/К, сторони домовились, що сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги згідно цього договору, зазначена в додатку № 5 до цього договору.

За умова п.3.2 Договору відступлення №12/12/К, новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 18 години дня в день підписання акту приймання-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора.

Відповідно до п.3.3 Договору відступлення №12/12/К, у випадку, якщо після переходу до нового кредитора права вимоги, первісний кредитор отримав від боржників/ майнових поручителів та поручителів за договорами забезпечення/або будь-яких третіх осіб будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості за кредитними договорами, первісний кредитор спрямовує ці кошти за реквізитами нового кредитора. Перерахування грошових коштів буде здійснюватися тільки протягом 12 місяців з дати підписання договору. Після спливу 12 місяців, якщо від боржників будуть надходити кошти, то вони не будуть перераховуватися за вказаними вище реквізитами, а будуть повертатися на рахунок звідки прийшов платіж.

Згідно п.4.1 Договору відступлення №12/12/К, після здійснення оплати, передбаченої Розділом 3 цього договору, первісний кредитор повинен передати новому кредитору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за актом прийому-передачі кредитних документів (додаток 3 до цього договору) в день внесення оплати. Розкриття банківської таємниці у зв`язку з передачею кредитного портфелю та, зокрема, кредитних договорів новому кредитору вважається дозволеним розкриттям банківської таємниці та не є порушенням чинного законодавства України.

Відповідно до п.4.2 Договору відступлення №12/12/К, первісний кредитор зобов`язаний підготувати та передати по два примірники письмових повідомлень (листи) боржникам та поручителям/майновим поручителям про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення за формою, погодженою сторонами в додатку 5 до цього договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати внесення оплати у відповідності до п.3.2. цього договору. Новий кредитор самостійно не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту передачі первісним кредитором повідомлень (листів) про відступлення права вимоги здійснює таке повідомлення за власний рахунок. Сторони погодились, що письмові повідомлення (листи) боржникам та поручителям про відступлення права вимоги за кредитними договорами, зареєстроване місце проживання яких на непідконтрольній українській владі території зони проведення АТО, новий кредитор направить не пізніше 20 робочих днів з моменту відновлення роботи УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території.

Пунктом 7.1 Договору відступлення №12/12/К визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно матеріалів справи, між сторонами підписано додаток №1 до договору про відступлення права вимоги №12/12/К від 12.12.2019 «Реєстр вимог».

Також, сторони підписали додаток №2 «Акт № 1 прийому-передачі кредитних документів» до договору про відступлення права вимоги№12/12/К, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв згідно з вимогами п.4.1 Договору про відступлення права вимоги №12/12/К від 12.12.2019 документацію боржників, зокрема ТОВ «ПРОК-М» (п.26 Таблиці).

На виконання умов договору відступлення №12/12/К позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги вимогу-претензію № 12/12/К-16 від 19.12.2019, яким повідомив про відступлення права вимог та вимагав сплатити заборгованість у розмірі 189 380,03 грн.

Як зазначає позивач, ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» відступило, а ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОК-М" у розмірі 189 380,03 грн., однак позичальник не виконав умови договору та не сплатив заборгованість.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтями 6 і 627 Цивільного Кодексу України передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ч.1 ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст.193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач доказів сплати заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 151 603,73 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 37 776,30 грн. не надав, та матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по основній суми кредиту у розмірі 151 603,73 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 37 776,30 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд зауважує, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 10 018,00 грн. нараховані за період з 12.12.2019 по 23.02.2022 на суму 151 603,00 грн..

Судом за допомогою програми "ipLex" перевірений розрахунок 3% річних за період з 12.12.2019 по 23.02.2022 та визначено що розмір 3% річних становить 10 018,26 грн., але враховуючи принцип диспозитивності стягненню підлягають 3% річних у розмірі 10 018,00 грн., які заявлені позивачем у позовній заяві.

Також, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 28 264,33 грн. нараховані за період з грудня 2019 року по лютий 2022 року на суму заборгованості 151 603,00 грн., розмір яких є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання, відповідач у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОК-М" (вул.Садова, буд.1/2, м.Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, б.77, ) заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 151 603,73 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 37 776,30 грн., 3% річних у розмірі 10 018,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 28 264,33 грн. та судовий збір у розмірі 3 414,94 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О. Семенчук