ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

25.09.2024м. СумиСправа № 920/1191/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вх. № 4244 від 23.09.2024) про забезпечення позову у справі № 920/1191/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, а/с № 8, м. Київ, 04052) до відповідача Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009) про стягнення 112 096 223 грн 19 коп.

УСТАНОВИВ:

23.09.2024 позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 112 096 223 грн 19 коп., в тому числі: 53 500 000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 1 363 150 грн 68 коп. заборгованості за процентами за правомірне користування кредитними коштами за період з 31.07.2021 до 30.09.2021, 3 947 140 грн 65 коп. пені, 4 280 000 грн 00 коп. заборгованості за процентами за неправомірне користування кредитними коштами за період з 01.10.2021 до 23.02.2022, 23 466 525 грн 38 коп. інфляційних втрат, 25 539 406 грн 48 коп. комісії за обслуговування кредитного договору відповідно до договору фінансового кредиту № 29/07/21 від 29.07.2021, укладеного між сторонами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024, справу призначено до розгляду судді Вдовенко Д.В.

Ухвалою від 25.09.2024 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/1191/24, призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 24.10.2024, 12:30; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

23.09.2024 позивач подав заяву (вх. № 4244 від 23.09.2024) про забезпечення позову, в якій просить суд: 1) заборонити територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла (код за ); 2) заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, належного на праві приватної власності Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг», а саме: 1) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, тип об`єкта: нежитлове приміщення, будівлі та споруди стенду випробовування газотурбінних установок (ЕГТУ-16), який знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Суми, проспект Курський, будинок 30; номер об`єкта в РПВН: 6664354; розмір частки:1; 2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, тип об`єкта: громадський будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Суми, вулиця Іллінська, будинок 13; розмір частки:1; 3) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01, тип об`єкта: нежитлове приміщення під літ. «А» загальною площею 4955,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Суми, вулиця Горького , будинок 5; номер об`єкта в РПВН: 25213000; розмір частки:1; 4) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, тип об`єкта: інше будівлі та споруди майнового комплексу котельні Північного промвузла, що знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Суми, вулиця Ковпака, будинок 6; номер об`єкта в РПВН: 7911984; розмір частки:3/100; 3) заборонити державним реєстраторам прав на рухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на рухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо рухомого майна, належного на праві приватної власності Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг».

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідач всіляко ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за договором і добровільно їх не виконує. Будь-якої суми за весь час кредитних правовідносин від позичальника на рахунок кредитора не надійшло. Відповідач всіляко ігнорує вимоги позивача, тому існує ймовірність вжиття відповідачем будь-яких заходів із своїм рухомим та нерухомим майном з метою уникнення відповідальності, що у випадку задоволення позову істотно ускладнить виконання рішення суду в майбутньому та може зокрема зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав і інтересів позивача.

Позичальник ігнорує вимоги кредитора та тривалий час не виконує взяті на себе зобов`язання, тому позивач вважає, що після пред`явлення даного позову відповідач вчинятиме активні дії для виведення грошових коштів зі своїх рахунків та вчинятиме дії направлені на відчуження як рухомого так і нерухомого майна та/або його приховування на шкоду ТОВ «ФК «Геліос».

Станом на 23.09.2024, за інформацією з доступних джерел зокрема із Автоматизованої системи виконавчих проваджень за відповідачем відкрито 1735 виконавчих проваджень за якими останній є боржником.

Предметом позову є майнові вимоги, а захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач спрямований на недопущення відчуження відповідачем, як особою, яка володіє рухомим та нерухомим майном, за рахунок якого в примусовому виконанні рішення можуть бути задоволені позовні вимоги позивача.

Заборона здійснення реєстраційних дій щодо частки у статутному капіталі товариства та щодо нерухомого та рухомого майна товариства не позбавляє права власності на таку частку та не обмежує поточну господарську діяльність. Застосування такого заходу забезпечення позову як заборона здійснення реєстраційних дій, не спричинить жодних збитків відповідачу, оскільки вказаний спосіб забезпечення позову спрямований на забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не позбавляє Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» права власності на частку у статутному капіталі зазначеної юридичної особи, так і не позбавляє права власності на належне відповідачу нерухоме та рухоме майно, не обмежує поточну господарську діяльність зазначеного товариства.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За приписами ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №922/2928/17 та від 05.08.2019 у справі №922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18 та від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.08.2024 у справі № 916/719/24.

В цій же постанові Верховний Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 такого змісту:

« 34. Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

35. Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20)»;

« 37. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18)»;

« 46.Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

47. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

48. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив, що в обґрунтування заяви позивач вказує на те, що відповідач, враховуючи ухилення від виконання договірних зобов`язань, може вчиняти активні дії для виведення грошових коштів зі своїх рахунків та дії направлені на відчуження як рухомого так і нерухомого майна та/або його приховування на шкоду ТОВ «ФК «Геліос»; можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач спрямований на недопущення відчуження відповідачем рухомого та нерухомого майна, за рахунок якого в примусовому виконанні рішення можуть бути задоволені позовні вимоги позивача.

Водночас позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову не шляхом накладення арешту на майно відповідача чи заборони останньому вчиняти дії щодо його відчуження, а застосувати такі заходи забезпечення позову як: заборона територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам реєстрації за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла (код за ); 2) заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, належного на праві приватної власності відповідачу; 3) заборона державним реєстраторам прав на рухоме майно та органам реєстрації (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на рухоме майно) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо рухомого майна, належного на праві приватної власності відповідачу.

Вжиття таких заходів шляхом заборони іншим особам вчиняти реєстраційні дії щодо майна відповідача, яке не є предметом спору у справі, у заяві про забезпечення позову позивачем жодним чином не обґрунтовано, в тому числі з урахуванням критеріїв співмірності, ціни позову та вартості майна.

Суд також вважає, що такі заходи забезпечення позову не відповідають критерію адекватності, можуть призвести до порушення прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» не є учасником справи, заборона здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно цього товариства може призвести до порушення його прав.

Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в інформаційній довідці від 23.09.2024, що додана позивачем до заяви, належне відповідачу нерухоме майно щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій обтяжене, зокрема арештом та забороною. Крім цього, Реєстр містить відомості про державну реєстрацію іпотек на об`єкти нерухомого майна відповідача за реєстраційними номерами 01, 101.

З урахуванням викладеного, виходячи з обраного заходу забезпечення позову, предмета та підстав позову, вимог та обґрунтування заяви про забезпечення позову, з урахуванням критеріїв адекватності заходу забезпечення, співвідношення виду такого заходу, його співмірності та збалансованості, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вх. № 4244 від 23.09.2024) про забезпечення позову у справі № 920/1191/24 за її необґрунтованістю.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вх. № 4244 від 23.09.2024) про забезпечення позову у справі № 920/1191/24 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана суддею 25.09.2024.

Суддя Д.В. Вдовенко