ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Справа № 903/98/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Філіпова Т.Л.., суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Захарова М.О.

за участю представників сторін :

позивача Луцької міської ради - предст. Іщик В.А.

відповідача Приватної фірми "Скорпіон-сервіс" - адв. Симчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги позивача Луцької міської ради та відповідача Приватної фірми "Скорпіон-сервіс"

на рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2024 р.

постановлене у м. Луцьк, повний текст складено 27.05.2024 р.

у справі № 903/98/24 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом Луцької міської ради

до відповідача Приватної фірми "Скорпіон-сервіс"

про усунення перешкод у користуванні майном та розірвання договору оренди землі

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 15.05.2024 р. Господарський суд Волинської області частково задоволив позов Луцької міської ради у справі № 903/98/24. Судом ухвалено рішення про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по вулиці Карпенка-Карого, 1 у м. Луцьку, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку шляхом зобов`язання Приватної фірми "Скорпіон-сервіс" утриматися від вчинення дій, які полягають у перешкодах проїзду земельною ділянкою по вулиці Карпенка-Карого, 1 у м. Луцьку яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку.

Суд відмовив у задоволені позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по вулиці Карпенка-Карого, 1 у м. Луцьку, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку шляхом зобов`язання Приватної фірми "Скорпіон-сервіс" знести незаконно нанесену розмітку для паркування транспортних засобів на земельній ділянці по вулиці Карпенка-Карого, 1 у м. Луцьку яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку та про розірвання договору оренди землі від 02.02.2007 р.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач Луцька міська рада звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у позовній вимозі про розірвання договору оренди землі, укладеного Луцькою міською радою та Приватною фірмою Скорпіон-сервіс 02.02.2007 р., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу про розірвання договору оренди землі від 02.02.2007 р.

Вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, містить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Посилається на норми п. е ч. 1 ст. 96, 103, ч. 6 ст. 106 ЗК України, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та пункт 25 договору оренди землі від 02.02.2007 р. і звертає увагу, що відповідач у своїх заявах по суті спору вказував на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :22:065:0017 використовується останнім у господарській діяльності для платного паркування транспортних засобів. Доводить, що у зв`язку з цим відповідач має дотримуватися і облаштовувати майданчики для паркування відповідно до п. 12-15 Правил паркування транспортних засобів, які затверджені постановою Кабінетів Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342 як правил у сфері дорожнього руху.

Також зазначає, що згідно зі статтею 268-1 Податкового кодексу України "Збір за місця для паркування транспортних засобів" платниками збору є юридичні особи, їх філії (відділення, представництва), фізичні особи - підприємці, які згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках. Натомість відповідач не звертався ні до Луцької міської ради ні до її виконавчих органів, і його не визначали як оператора платного паркувального майданчика. Тому відповідач надає послуги з паркування та не сплачує відповідний збір за місця для паркування транспортних засобів, чим чинить як порушення обов`язків за договором, так і створює ненадходження до місцевого бюджету відповідних коштів.

Доводить, що відповідач, розміщуючи тимчасові споруди в 2015 році, теж порушував умови договору, зокрема пункту 24 (викладеного в новій редакції про поновлення договору оренди землі додатковою угодою № 2 від 14.02.2018 р.), згідно з яким орендар має право зводити у встановленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження лише за письмовою згодою орендодавця, чого зроблено не було. Стверджує, що факт такого порушення підтверджується рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.11.2021 р. № 935-2 "Про демонтаж тимчасової споруди та шлагбаумів на вул. Карпенка-Карого, 1".

Вважає, що все вищенаведене свідчить про систематичне порушення відповідачем умов договору та законодавства України, але не було враховано судом при прийнятті рішення, а тому є підстави для його скасування.

Відповідач Приватна фірма «Скорпіон-сервіс» подав відзив на апеляційну скаргу позивача Луцької міської ради.

Звертає увагу, що фактичними підставами позовних вимог щодо розірвання договору оренди були зазначені: здійснення господарської діяльності поза межами орендованої земельної ділянки без належних на те правових підстав, внаслідок чого мешканці та гості міста Луцька позбавляються можливості щодо безкоштовного паркування авто та унеможливлюється право вільного проходу (проїзду) земельною ділянкою комунальної власності; неправомірне отримання коштів за паркування на земельній ділянці комунальної власності, яка не перебуває в оренді відповідача; розміщення тимчасових споруд без письмової згоди орендодавця, які були усунуті після огляду 01.11.2021 р.

Натомість правовою ж підставою позову було заявлено ст. 651 ЦК України та ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі».

Доводить, що позивач у тексті пред`явленого позову не зазначав про порушення відповідачем Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342, як і не зазначав про несплату збору за місця для паркування транспортних засобів чи «порушення п. 25 договору оренди земельної ділянки» як підставу позову, що свідчить про те, що розглядати покликання Луцької міської ради на такі обставини в тексті апеляційної скарги є недоречно, враховуючи, що позивач не подавав до суду першої інстанції заяв про зміну (доповнення) підстав позову.

Разом з тим доводить, що орендована земельна ділянка не є спеціально відведеним майданчиком для паркування в розумінні п.4 Правил, оскільки не розміщена в межах проїзної частини вулиці або дороги і вона не входить до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Луцьку, який затверджений рішенням Луцької міської ради.

Заперечує доведення позивачем істотне порушення договору. Звертає увагу, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 р. у справі № 903/616/22 договір оренди землі було поновлено до 25.06.2027 р. і суд встановив, що ПФ «Скорпіон-сервіс» належними та допустимими доказами довела добросовісність виконання своїх обов`язків за договорами оренди земельної ділянки.

Посилаючись на видані Приватною фірмою «Скорпіон-сервіс» накази № 14 від 01.12.2021 р. «Про затвердження вартості перебування автомобільного транспорту на земельній ділянці ТЦ «Ювант» та № 5 від 01.06.2023 р. «Про затвердження вартості перебування автомобільного транспорту на земельній ділянці ТЦ «Ювант», якими передбачено вартість стоянки транспортних засобів та вартість проїзду транспортних засобів по території земельної ділянки ТЦ «Ювант» за адресою м. Луцьк вул. Карпенка-Карого, 1Д, відповідач пояснює, що з доданих позивачем відеозаписів вбачається, що невідомій особі, не перешкоджалось припаркувати транспортний засіб на земельній ділянці комунальної власності, водночас було звернуто увагу на тому, що в такому разі керманичу транспортного засобу слід буде оплатити вартість проїзду земельною ділянкою, яка перебуває у власності ПФ «Скорпіон-сервіс».

Зауважує, що маршрут руху зображеного на відеозаписі транспортного засобу пролягав в зворотньому напрямку земельною ділянкою, яка належить на праві приватної власності відповідачу. У зв`язку з наведеним з останнього було стягнуто плату не за паркування транспортного засобу, а за проїзд земельною ділянкою приватної власності, про що свідчать відповідні відомості, які зображені у фіскальному чеку. Водієві ніхто не забороняв паркувати свій транспортний засіб на земельній ділянці комунальної власності і якби останній рухався лише комунальною землею, то плати з нього ніхто б не стягував, що в свою чергу свідчить про спростування тверджень позивача про заборону безкоштовного транзитного проїзду, тим більше, що плата стягувалася в момент виїзду з території парковки, а не заїзду на неї для паркування транспортного засобу на земельній ділянці комунальної власності, яка не перебуває ні у власності, ні в оренді відповідача.

Просить апеляційну скаргу Луцької міської ради на рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2024 р. у справі № 903/98/24 залишити без задоволення.

Відповідач Приватна фірма "Скорпіон-сервіс" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення рішенням суду першої інстанції, у якій просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині ухвалене судом без повного з`ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до визнання встановленими фактів, які не були підтверджені належними та допустимими доказами та висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вказане рішення є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що відповідачем у негаторному позові є особа, яка своїми діями перешкоджає власнику користуватися належним йому майном. Водночас як свідчать матеріали справи, Луцькою міською радою не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що саме ПФ «Скорпіон-сервіс» чинить будь-які перешкоди, позивачу у користуванні земельною ділянкою внаслідок чого унеможливлюється її використання.

Не погоджується з мотивами суду першої інстанції про те, що Приватна фірма «Скорпіон-сервіс» самовільно зайняла частину земельної ділянки позивача по вулиці Карпенка-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області, шляхом розташування на ній своїх працівників та об`єкту рухомого майна (столик з парасолею) без згоди власника земельної ділянки» та вважає такі мотиви суду суперечливими, оскільки в одній частині взаємопов`язаних вимог суд констатує, що доказів того, що відповідач чинить будь-які перешкоди не надано, а з іншого боку зазначає про нібито розміщення на комунальній землі якихось об`єктів, які нібито чинять перешкоди у її використанні.

Звертає увагу, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, заявляв на нібито наявності перешкод у вільному проході/проїзді земельною ділянкою.

Доводить, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів того, що такі об`єкти рухомого майна чи працівники відповідача розташовуються на комунальній земельній ділянці, яка не орендується відповідачем, а навпаки в судовому засіданні було констатовано той факт, що «столик з парасолею» розміщений на орендованій відповідачем земельній ділянці і саме тому він не може перешкодити у проїзді земельною ділянкою по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області і межує з орендованою. Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції безпідставно визнає такий факт встановленим і на основі цього покликається в судовому рішенні про самовільне захоплення земельної ділянки.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що нібито працівники відповідача вимагають плату з усіх транспортних засобів, що заїжджають на територію, а з тих, хто не бажає оплачувати вартість паркування стягують плату за проїзд земельною ділянкою приватної власності. Наголошує, що відповідачем здійснюється господарська діяльність в межах чинного законодавства та проводиться паркування транспортних засобів виключно в межах орендованої та/або власної земельної ділянки. Заїжджаючи на дану територію сама особа обирає де їй розмістити власний транспортний засіб з урахуванням вільних паркомісць. ПФ «Скорпіон-сервіс» не стягує жодної плати з осіб, які проїжджають земельною ділянкою комунальної власності, яка перебуває в оренді, як і не вимагають оплати послуг паркування від осіб, які припаркували транспортний засіб на суміжних з орендованою земельних ділянках комунальної власності.

Стверджує, що стягнення плати за проїзд земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності не може розцінюватися судом як один з беззаперечних доказів перешкод у вільному виїзді, якщо особа, окрім земельної ділянки, що знаходиться у приватній власності відповідача, може виїхати з території як по орендованій земельній ділянці, так і по земельній ділянці, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області та проїзді водіям транспортних засобів земельною ділянкою, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області, якщо між зазначеними ділянками взагалі немає спільної межі.

Висновки суду, на думку відповідача, грунтуються на помилковій оцінці судом обставин справи та наявних в ній доказів, а тому оскаржуване судове рішення в цій частині підлягає до однозначного скасування.

Також зауважує, що обраний позивачем спосіб судового захисту, а саме вимога про зобов`язання відповідача утриматись від вчинення дій, є невизначеним та абстрактним, розрахованим на майбутнє, не містить в собі доводів підтверджених доказами щодо конкретного випадку порушеного його права саме відповідачем; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Просить рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2024 р. у справі № 903/98/24 в частині задоволення позовної вимоги Луцької міської ради до приватної фірми «Скорпіон-сервіс» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області шляхом зобов`язання Приватної фірми «Скорпіон-сервіс» утриматися від вчинення дій, які полягають у перешкодах проїзду земельною ділянкою по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Позивач Луцька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу відповідача Приватної фірми «Скорпіон-Сервіс» з урахуванням поданого відповідачем відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Зазначає, що між орендованою відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :22:065:0017 та зеленою зоною (клумбою) є несформована земельна ділянка комунальної власності, по якій мають право проїзду, проходу всі громадяни. Проте, це є не можливим, оскільки відповідач здійснює свою господарську діяльність на цій ділянці, про що свідчить паркування транспортних засобів та нанесення розмітки у тому місці, де має бути проїзд шириною 2,5 метри, чим чинить перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою уже фактично більше 9 років.

Вважає, що діяльність, яку здійснює відповідач за формою є спеціально обладнаним майданчиком для паркування, яку останній не облаштував відповідно до вимог Правил паркування і сам це підтверджує.

Зауважує, що всі підстави позову, які лягли в основу апеляційної скарги позивача є в заявах по суті спору, що ними і підтверджується.

Просить апеляційну скаргу Луцької міської ради задовольнити, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

12.07.2024 р. відповідач Приватна фірма «Скорпіон-Сервіс» подав письмові пояснення щодо відзиву Луцької міської ради на його апеляційну скаргу.

Зауважує, що позивач, звинувачуючи відповідача в «самовільному захоплені суміжної земельної ділянки» чи здійсненні там господарської діяльності та заборону вільного проїзду, не надає будь-яких підтверджуючих документів, зокрема чеків за оплату такої парковки (на суміжній з орендованою земельній ділянці), не надає доказів, що працівники відповідача змушують чи вказують будь-якій особі там припаркувати транспортний засіб, що в цілому свідчить про те, що такі звинувачення є бездоказовими та голослівними, а доводи не підтверджені належними засобами доказування.

В судових засіданнях 13.09.2024 р. та 15.09.2024 р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити. Проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та просив задоволити свою апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача Луцької міської ради не підлягає задоволенню, натомість апеляційна скарга відповідача Приватної фірми Скорпіон-Сервіс підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

02.02.2007 р. Луцька міська рада як орендодавець та Приватна фірма Скорпіон-сервіс як орендар уклали договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :22:065:0017 площею 0,1140 га по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області /а.с.21-23 у т.1/, який був зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 27.03.2007 р. за № 93.

У відповідності до п. 14 договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування денної стоянки автомобілів (мета використання).

Згідно з п. 30 договору оренди землі від 02.02.2007 р. орендар Приватна фірма Скорпіон-сервіс зобов`язаний, зокрема, додержуватись екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; використовувати земельну ділянку тільки за цільовим призначенням, вказаним в п.15 цього договору; своєчасно вносити орендну плату. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря, сплатити орендну плату за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; забезпечувати доступ на земельну ділянку відповідних служб для обслуговування і ремонту об`єктів загального користування та інженерної інфраструктури та виконувати технічні умови міських служб; виконувати роботи по прибиранню та благоустрою прилеглої території та наданої території (в тому числі санітарної зони) згідно з планом землекористування; утримувати орендовану територію у повній справності та у відповідності до вимог правил, стандартів, норм, положень з охорони праці, невиробничого травматизму, дорожнього руху, виробничої і побутової санітарії, протипожежного захисту і охорони навколишнього середовища, передбачених чинним законодавством України.

02.02.2007 р. сторонами підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки /а.с.24 у т.1/.

14.02.2018 р. Луцька міська рада та Приватна фірма "Скорпіон-сервіс" уклали додаткову угоду № 2, згідно з п.7 якої сторони погодили, що договір укладений на 5 років з дати закінчення договору оренди землі (до 25.06.2022 р.), і після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк /а.с. 60 62 у т.1/.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 р. у справі № 903/616/22 договір був поновлений до 25.06.2027 р.

За доводами позивача у позовній заяві та апеляційній скарзі, відповідач чинить перешкоди у користуванні несформованою земельною ділянкою комунальної власності по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області та заїзд на яку можливий через орендовану земельну ділянку. За доводами позивача перешкоди полягають у тому, що на земельній ділянці комунальної власності нанесена дорожня розмітка, якою позначені місця для паркування, і проїзд автомобілем у вказаному місці неможливий, через інші транспортні засоби які там паркуються.

Суду позивачем наданий акт про огляд земельної ділянки, складений 01.11.2021 р. представниками департаменту муніципальної варти та департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами /а.с. 15 у т.1/. У акті зазначено, що за результатом обстеження земельної ділянки Луцької міської ради з кадастровим номером :22:065:0017, яка передана в оренду ПФ «Скорпіон-Сервіс», та прилеглої до вказаної земельної ділянки території комунальної власності виявлено, що передана в оренду земельна ділянка використовується під паркову для автомобілів, і при заїзді на дану паркову розміщені тимчасова споруда та два шлагбауми, на встановлення яких, дозвіл виконавчими органами Луцької міської ради не видавався. Також виявлено, що прилегла земельна ділянка комунальної власності теж використовується ПФ «Скорпіон-сервіс» для стоянки автомобілів. На земельній ділянці комунальної власності нанесена дорожня розмітка, якою позначені місця для паркування. Таким чином, проїзд автомобілем у вказаному місці неможливий, через інші транспортні засоби, які там паркуються.

У акті констатується, що таким чином ПФ «Скорпіон-сервіс» захопило частину земельної ділянки комунальної власності з метою використання її під стоянку для автомобілів та збільшило кількість паркувальних місць за рахунок території загального користування.

Також зазначено, що під час попередніх виїздів інспекторами департаменту муніципальної варти неодноразово фіксувались випадки коли шлагбауми були закриті, що в свою чергу унеможливлювало проїзд транспортних засобів земельною ділянкою комунальної власності.».

Додатком до зазначеного акту є матеріали фотофіксації /а.с. 16 20 у т.1/.

Також суду надана копія заяви ОСОБА_1 від 09.08.2021 р., адресована міському голові І.Поліщуку /а.с. 119 у т.1/, за змістом якої заявник пояснив, що 07.08.2021 р. по вул. Карпенка-Карого у м. Луцьк він заїхав до ТЦ «Ювант», де дружина має два власних магазини. На в`їзді представники ПФ «Скорпіон-Сервіс» його зупинили і почали вимагати грошові кошти за проїзд по їх території. Територія ПФ «Скорпіон-Сервіс» на місці не виділена, шлагбаум стоїть з порушенням.

В подальшому 16.08.2021 р. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали ВП ГУНП у м. Луцьку спільну заяву про ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 197-1, ст. 356 КК України /а.с. 121 122 у т.1/, яка за своїм змістом є аналогічною заяві ОСОБА_1 від 09.08.2021 р.

Відповідно до рішення від 17.11.2021 р. № 935-2 Виконавчий комітет Луцької міської ради зобов`язав ПФ «Скорпіон-Сервіс» протягом семи днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати тимчасову споруду та два шлагбауми, які розташовані без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 , та відновити благоустрій території /а.с. 66 у т.1/.

Таке рішення виконавчого комітету Луцької міської ради було виконане ПФ «Скорпіон-Сервіс», що сторони у даному спорі не заперечують.

19.01.2024 р. представниками департаменту муніципальної варти та департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами повторно обстежено земельну ділянку Луцької міської ради з кадастровим номером :22:065:0017 і за результатами обстеження складений акт огляду земельної ділянки /а.с. 12 у т.1/.

19.01.2024 р. при обстеженні виявлено, що орендована земельна ділянка використовується під паркову для автомобілів ПФ «Скорпіон-сервіс»; при заїзді на парковку знаходяться працівники ПФ «Скорпіон-сервіс», які здійснюють пропуск транспортних засобів і збирають плату за паркування. Також виявлено, що прилегла до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 земельна ділянка, яка перебуває в комунальній власності та не передана в оренду, використовується ПФ «Скорпіон-сервіс» для стоянки автомобілів. На цій земельній ділянці нанесена дорожня розмітка, якою позначені місця для паркування. Проїзд автомобілем у вказаному місці через земельну ділянку комунальної власності, яка прилегла до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017, неможливий через інші транспортні засоби, які там паркуються. У акті зазначено, що таким чином ПФ «Скорпіон-сервіс» захопило частину земельної ділянки комунальної власності з метою використання її під стоянку для автомобілів та збільшило кількість паркувальних місць за рахунок території загального користування. Працівники ПФ «Скорпіон-сервіс» забороняють безкоштовний транзитний проїзд до земельної ділянки комунальної власності поруч з ТЦ «Ювант» та вимагають за це кошти.

Додатком до зазначеного акту є матеріали фото та відеофіксації та фіскальний чек /а.с. 13 14, 43, 67 зв. у т.1/.

Надавши суду відеоматеріал і фіскальний чек від 19.01.2024 р. позивач доводить, що працівники відповідача ПФ «Скорпіон-сервіс» вимагають плату 50,00 грн. за проїзд комунальною земельною ділянкою, яка не перебуває в оренді відповідача.

У позові Луцька міська рада доводить, що відповідач порушує правила добросусідства та чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою комунальної власності по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області, тому позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом:

- зобов`язання ПФ "Скорпіон-сервіс" знести незаконно нанесену розмітку для паркування транспортних засобів на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання ПФ "Скорпіон-сервіс" утриматися від вчинення дій, які полягають у паркуванні транспортних засобів та перешкодах у проїзді, проході земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку АДРЕСА_1 ;

- розірвати договір оренди землі, укладений Луцькою міською радою та Приватною фірмою "Скорпіон-сервіс" 02.02.2007 р.

Суд визнав необгрунтованими належними доказами твердження позивача, що розмітку для паркування транспортних засобів на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області, нанесено саме відповідачем і останній чинить перешкоди у знесенні нанесеної невстановленою особою розмітки для паркування транспортних засобів. На переконання суду, у позивача відсутні перешкоди для самостійного знесення нанесеної розмітки за межами орендованої земельної ділянки.

Колегія суддів, враховуючи, що в цій частині оскаржуване рішення не оскаржується, керуючись нормами ст. 269 ГПК України, не переглядає рішення суду першої інстанції в такій частині. Натомість надає оцінку доводам позивача з точки зору інших позовних вимог - про розірвання договору і усунення перешкод в користуванні.

Суд першої інстанції відмовив у задоволені позовної вимоги про розірвання договору оренди землі через безпідставність по обраному способу захисту з підстав істотного порушення відповідачем саме умов договору та необґрунтованістю. Судом враховано, що що підставою позову позивачем було визначено факт істотного порушення договору (ст.651 ЦК України), а не факт істотної зміни обставин (ст.652 ЦК України) після продовженого договору за рішенням суду.

Натомість суд першої інстанції визнав доведеним, що Приватна фірма Скорпіон-сервіс самовільно зайняла частину земельної ділянки позивача по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області, шляхом розташування на ній своїх працівників та об`єкту рухомого майна (столик з парасолею) без згоди власника земельної ділянки.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, натомість вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими.

Відповідно до норм частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець зобов`язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця, попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу тощо.

За змістом частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до норм ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, тобто у зв`язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладанні договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Частинами 1, 2 статті 103 Земельного кодексу України визначено зміст добросусідства, а саме власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо); власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

На підставі матеріалів справи колегія суддів встановила, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач доводить про порушення відповідачем правил добросусідства, яке полягає, за твердженнями позивача, у захопленні суміжної земельної ділянки, яка не є сформованою і не належить ні до приватної ні до державної власності, тому є комунальною. Також позивач, посилаючись на норми ст.. 651 ЦК України, стверджує про порушення відповідачем/орендарем договору, яке полягає у тому, що з початку дії договору відповідач неправомірно отримував кошти за паркування на земельній ділянці комунальної власності і своїми діями унеможливив проїзд, проход по земельній ділянці та отримував кошти за проїзд земельною ділянкою, яка у нього не перебувала в оренді.

Луцька міська рада пояснила, що при укладенні договору Луцька міська рада розраховувала, що орендар буде використовувати земельну ділянку в її межах, разом з тим наявність вільної суміжної земельної ділянки комунальної власності забезпечувало суспільний баланс у використанні майна Луцької міської територіальної громади з метою надання альтернативної можливості мешканцям та гостям міста Луцька щодо безкоштовного паркування авто. У зв`язку з таким Луцька міська рада значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому вбачає підстави для розірвання договору у судовому порядку.

Колегія суддів оцінює такі доводи позивача, викладені в позовній заяві, як суперечливі, і не встановила підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вважає вимоги безпідставними та такими, що не підстверджені доказами в порядку ст..74 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Норми ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, у справі відсутні, суду не надані будь-які докази на підтвердження саме захоплення відповідачем суміжної земельної ділянки, яка не є сформованою і не належить ні до приватної ні до державної власності, тому є комунальною, як стверджує у позовній заяві Луцька міська рада. Так само відсутні докази істотних порушень умов договору як підстави для розірвання договору .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що є недоведеним та обставина, що розмітку для паркування транспортних засобів на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м.Луцьку Волинської області нанесено саме відповідачем і останній таким чином чинить перешкоди у знесенні нанесеної розмітки для паркування транспортних засобів. Позивач таких висновків суду не спростовує.

Так само відсутні будь які належні, допустимі, достовірні докази про те, що відповідач отримував кошти за паркування на земельній ділянці комунальної власності і своїми діями унеможливив проїзд, проход по земельній ділянці та отримував кошти за проїзд земельною ділянкою, яка у нього не перебувала в оренді.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 14 договору оренди землі земельна ділянка передана в оренду відповідачеві для обслуговування денної стоянки автомобілів, і договір не містить умов щодо обмеження (обтяження) чи інших прав третіх осіб (п. 25 договору оренди землі) у вигляді необмеженого проїзду/проходу до інших ділянок/об`єктів як загального користування. Окремо умовами договору визначено, що з мотивів суспільної необхідності земельна ділянка може бути викуплена чи примусово відчужена в порядку, встановленому законом, із компенсацією орендарю витрат на поліпшення земельної ділянки (п. 24 договору оренди).

Не встановлено судом використання відповідачем орендованої земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору (для обслуговування денної стоянки автомобілів), як порушення відповідачем істотних умов договору. Навпаки за змістом актів огляду земельної ділянки від 19.01.2024 р. і 01.11.2021 р. підтверджено, що орендована земельна ділянка використовується під парковку для автомобілів.

Надані позивачем заяви ОСОБА_1 від 09.08.2021 р., яка адресована міському голові /а.с. 119 у т.1/, та спільна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 16.08.2021 р. /а.с. 121 122 у т.1/, яка подана ВП ГУНП у м. Луцьку про ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 197-1, ст. 356 КК України /а.с. 121 122 у т.1/, на переконання колегіі суддів не можуть бути належними доказами у спорі з огляду на таке.

Такі заяви є аналогічними за змістом свідченнями фізичних осіб, скерованими до різних компетентних органів влади, стосовно дій ПФ «Скорпіон-Сервіс» щодо встановлення тимчасової споруди та шлагбаума без відповідних дозволів та щодо вимагання плати за проїзд по їхній території.

Так, ОСОБА_1 у заяві, адресованій міському голові І.Поліщуку /а.с. 119 у т.1/, пояснив, що 07.08.2021 р. по АДРЕСА_1 він заїхав до ТЦ «Ювант», де дружина має два власних магазини. На в`їзді представники ПФ «Скорпіон-Сервіс» його зупинили і почали вимагати грошові кошти за проїзд по їх території; територія ПФ «Скорпіон-Сервіс» на місці не виділена, шлагбаум стоїть з порушенням.

Суду не надані відомості про результати розгляду таких заяв, вивчення обставин компетентними органами та реагування, зокрема, складені протоколи, порушені провадження ВП ГУНП у м.Луцьку тощо. До суду перелічені фізичні особи не звертались для захисту своїх порушених прав чи інтересів - відомості про таке відсутні.

Натомість встановлено, що відповідно до рішення від 17.11.2021 р. № 935-2 Виконавчий комітет Луцької міської ради зобов`язав ПФ «Скорпіон-Сервіс» протягом семи днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати тимчасову споруду та два шлагбауми, які розташовані без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 і відновити благоустрій території /а.с. 66 у т.1/.

Таке рішення виконавчого комітету Луцької міської ради було виконане ПФ «Скорпіон-Сервіс», тимчасова споруда та шлагбауми демонтовані, що сторони у даному спорі не заперечують.

Таким чином, стверджуване порушення усунуто орендарем до звернення з даним позовом до суду.

Разом з тим, відповідно до постанови від 14.03.2023 р. Північно-західний апеляційний господарський суд задовольнив апеляційну скаргу Приватної фірми Скорпіон-сервіс на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2022 р. у справі № 903/616/22 за позовом Приватної фірми Скорпіон-сервіс до відповідача Луцької міської ради про визнання укладеними додаткових угод. Північно-західний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Волинської області про відмову у позові, ухвалив нове рішення про задоволення позову та визнання укладеною додаткової угоди № 3 до договору оренди землі від 02.02.2007 р., поновленого додатковою угодою до договору оренди землі, викладеною у новій редакції згідно додаткової угоди № 2 про поновлення договору оренди землі від 14.02.2018 р., у відповідній редакції, яка викладена в резолютивній частині постанови.

Постановою Верховного Суду від 31.05.2023 р. касаційну скаргу Луцької міської ради залишено без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 р. у справі № 903/616/22 залишено без змін.

Отже, постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 р. набрала законної сили та є чинною.

Суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині постанови встановив, що позивач Приватна фірма «Скорпіон-Сервіс» належними та допустимими доказами довів добросовісність виконання своїх обов`язків за договорами оренди земельної ділянки. Задоволивши позов у справі № 903/616/22, Північно-західний апеляційний господарський суд, з яким погодився суд касаційної інстанції, виснував, що позивачем Приватною фірмою Скорпіон-сервіс належним чином відповідно до умов договорів оренди та законодавства виконувалися умови договору оренди.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні суду, тому немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили.

Отже, колегія суддів встановила, що на час вирішення спору у справі № 903/616/22 (листопад 2022 року березень 2023 року) судом вже встановлено і не потребує доказування, що Приватна фірма «Скорпіон-Сервіс» належним чином відповідно до умов договорів оренди та законодавства виконувала умови договору оренди земельної ділянки від 02.02.2007 р.(поновленого додатковою угодою до договору оренди землі, викладеною у новій редакції згідно додаткової угоди № 2).

Тому доводи позивача Луцької міської ради про порушення відповідачем/орендарем договору як підставу для розірвання договору оренди відповідно до норм ст..651 ЦК України з посиланням на вищенаведені докази - акт від 01.11.2021 р. та заяви громадян відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Так само відсутні будь які належні, допустимі, достовірні докази про те, що відповідач на час звернення позивачем до суду із позовом у даній справі 30.01.2024 р. порушував істотні умови договору чи створював перешкоди у користуванні земельною ділянкою комунальної власності по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку, що могло б бути підставою для розірвання договору та підставою для задоволення позовної вимоги про усунення перешкод.

Колегія суддів відзначає, що на підтвердження таких вимог позивач надав суду акт огляду земельної ділянки від 19.01.2024 р., за змістом якого працівники Луцької міської ради представники департаменту муніципальної варти та департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами (посади працівників не зазначені) за результатом обстеження земельної ділянки без участі орендаря (про участь представників орендаря не зазначено) виявили, що орендована земельна ділянка з кадастровим номером :22:065:0017 використовується під паркову для автомобілів ПФ «Скорпіон-сервіс»; при заїзді на парковку знаходяться працівники ПФ «Скорпіон-сервіс», які здійснюють пропуск транспортних засобів і збирають плату за паркування.

Також у акті зазначено, що прилегла до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 земельна ділянка, яка перебуває в комунальній власності та не передана в оренду, використовується ПФ «Скорпіон-сервіс» для стоянки автомобілів. На цій земельній ділянці нанесена дорожня розмітка, якою позначені місця для паркування. Проїзд автомобілем у вказаному місці через земельну ділянку комунальної власності, яка прилегла до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017, неможливий через інші транспортні засоби, які там паркуються.

У акті зазначено, що таким чином ПФ «Скорпіон-сервіс» захопило частину земельної ділянки комунальної власності з метою використання її під стоянку для автомобілів та збільшило кількість паркувальних місць за рахунок території загального користування. Працівники ПФ «Скорпіон-сервіс» забороняють безкоштовний транзитний проїзд до земельної ділянки комунальної власності поруч з ТЦ «Ювант» та вимагають за це кошти.

Як зазначено вище, колегія суддів за відсутності у акті конкретних фактичних відомостей не вбачає підстав для висновку про захоплення відповідачем частини земельної ділянки комунальної власності по вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку. Жодним належним та допустимим доказом не підтверджено, що працівники відповідача отримують кошти за паркування на земельній ділянці комунальної власності та певними конкретними діями унеможливлюють проїзд, проход по земельній ділянці комунальної власності.

Так само наданий суду фіскальний чек від 19.01.2024 р. /незавірена копія на а.с.43 у т.1/ містить інформацію про оплату 50,00 грн. Приватній фірмі «Скорпіон-сервіс» за проїзд авто по земельній ділянці торгівельного центру «Ювант», тобто - по земельній ділянці, належній відповідачеві.

Колегія суддів вважає, що єдина та не засвідчена належним чином в порядку ст.91 ГПК України копія фіскального чеку не може бути належним та достовірним доказом перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017, у розумінні обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із запереченнями відповідача, що за відсутності посилань у позовній заяві як на підставу вимог на п. 12-15 Правил паркування транспортних засобів, які затверджені постановою Кабінетів Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342, та статтю 268-1 Податкового кодексу України "Збір за місця для паркування транспортних засобів", скаржник в апеляційній скарзі не вправі зазначати нові підстави для обґрунтування позовних вимог і доводів для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, висновки про порушення таких норм як правил у сфері дорожнього руху чи податкового законодавства мали б підтверджуватись не поясненнями міської ради в апеляційній скарзі, а актами/рішеннями компетентних органів.

Відповідач заперечує, що ним створюються перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017, та звертає увагу на відсутність доказів про такі перешкоди.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів не погоджується із викладеною судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення критичною оцінкою збору коштів відповідачем за проїзд (транзит) власною приватною земельною ділянкою у відповідності до свого ж наказу ПФ «Скорпіон - сервіс» № 14 від 01.12.2021, у випадку небажання водіїв платити за паркування на комунальній земельній ділянці, оскільки право користування (сервітут) чужою земельною ділянкою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Колегія суддів не вбачає підстав для таких висновків з точки зору обґрунтованості позовної вимоги про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області шляхом зобов`язання Приватної фірми Скорпіон-сервіс (вул.Карпенка-Карого,1-Д, м.Луцьк, Волинська область, 43024, ) утриматися від вчинення дій, які полягають у перешкодах проїзду земельною ділянкою по вулиці Карпенко-Карого,1 у м. Луцьку Волинської області, яка є прилеглою до земельної ділянки з кадастровим номером :22:065:0017 з боку вулиці Карпенка-Карого у м. Луцьку Волинської області.

Колегія суддів констатує, що позовна вимога не містить чітких вказівок щодо конкретних дій, яких має відповідач утриматися і які, за висновками суду, полягають у перешкодах проїзду земельною ділянкою по вулиці Карпенко-Карого,1. Тому колегія суддів вважає безпідставним задоволення позовної вимоги про таке усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою комунальної власності по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Приватної фірми Скорпіон-сервіс (вул.Карпенка-Карого,1-Д, м.Луцьк, Волинська область, 43024, ) утриматися від вчинення дій, які полягають у перешкодах проїзду земельною ділянкою по вулиці Карпенко-Карого,1.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду ( аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 р. у справі № 908/976/19, від 19.01.2021 р. у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 р. у справі № 522/1528/15-ц, від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20.

Підсумовуючи викладене з урахуванням наведених норм і стандартів доказування, колегія суддів вважає, що надані суду докази не дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи усунення виявленого порушення ПФ «Скорпіон-сервіс» та висновки суду у справі № 903/616/22 про відсутність порушень умов договору, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання договору.

Натомість вважає недоведеними також інші позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні комунальним майном. При цьому колегія суддів відзначає, що обраний позивачем спосіб судового захисту, а саме вимога про зобов`язання відповідача утриматись від вчинення дій, є абстрактним, розрахованим на майбутнє, не містить обґрунтування щодо факту у певний спосіб порушеного права. Луцька міська рада у позові не пояснює, яким чином, в разі задоволення такої позовної вимоги, має відбуватися виконання рішення суду.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, натомість апеляційна скарга відповідача Приватної фірми «Скорпіон-сервіс» підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2024 р. у справі № 903/98/24 - скасуванню в частині задоволення позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відповідно до п.2 ч.1 ст.277 ГПК України.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача та залишенням без задоволення апеляційної скарги позивача судові витрати на оплату судового збору за подання відповідачем апеляційної скарги покладаються на позивача у відповідності до ст. 129 ГПК України. Судові витрати на оплату судового збору за подання позивачем апеляційної скарги залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу позивача Луцької міської ради залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу відповідача Приватної фірми "Скорпіон-сервіс" задоволити.

3. Рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2024 р. у справі № 903/98/24 скасувати в частині задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні майном та в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2422,4 грн. судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги відмовити.

В іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 15.05.2024 р. у справі № 903/98/24 залишити без змін.

4. Стягнути з Луцької міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, Волинська обл., Луцький р-н, 43025, ) на користь Приватної фірми Скорпіон-сервіс (вул. Карпенка-Карого, 1-Д, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43024 ) 3633,60 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 903/98/24 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 26.09.2024 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.