ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2796/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши заяву Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт від 10.09.2024р. за вх.№2-1438/24 про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/2796/24
про стягнення 211 708,82грн.
Рішенням господарського суду від 04.09.2024р. в задоволенні позову Акціонерного товариства „ДТЕК Одеські електромережі до Фізичної особи підприємця Товариства з обмеженою відповідальністю Містобудівельний загін №112 до Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт про стягнення 211 708,82грн. було відмовлено повністю.

10.09.2024р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява від Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 700грн.

Згідно ч.3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про таке:

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, відповідачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір № 46-ВД/23 від 07.09.2023, укладений між Державним підприємством Білгород-Дністровський морський торговельний порт та адвокатом Поліщук О., за умовами якого адвокат зобов`язалась надавати Державному підприємству Білгород-Дністровський морський торговельний порт послуги з юридичного консультування та юридичного представництва, в т.ч. адвокатські (правові) послуги) (п. 1.1).

Згідно з п. 3.2, 3.3 договору загальна вартість послуг становить 150000грн без ПДВ, Вартість розраховується із 700грн за 1 годину роботи адвоката без ПДВ. Вартість може бути визначена і фіксовано, про що укладається додаткова угода.

Повноваження адвоката підтверджуються ордером від 18.04.2024 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

07.08.2024 відповідач та адвокат Поліщук О. підписали акт надання послуг на суму 7 700грн, наданих при розгляді Господарським судом Одеської області справи №916/2796/24.

В цьому акті зазначено, що адвокатом надано послуги:

1. Вивчення матеріалів, підготовка позовної заяви, розрахунків до позову та додатків 3години-2 100грн;

2. Вивчення первісних бухгалтерських документів відповідача щодо взаємовідносин з позивачем за укладеним договором 3год 2 100грн;

3. Аналіз судової практики, підготовка відзиву на позовну заяву та додатків до відзиву 5год-3 500грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що надані докази в їх сукупності підтверджують надання відповідачу його адвокатом послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у заявленому обсязі на суму 7 700 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні заперечення відповідача проти покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі за розгляд справи в Господарському суді Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, співмірність розміру витрат з наданими послугами, відсутність клопотання позивача про зменшення судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати відповідача на правову допомогу в сумі 7 700 грн. є обґрунтованими та покладаються на позивача.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт за вх. №2-1438/24 від 10.09.2024р. про ухвалення додаткового рішення по справі №916/2796/24 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт за вх. №2-1438/24 від 10.09.2024р. про ухвалення додаткового рішення по справі №916/2796/24 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Містобудівельний загін №112 (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 2, ) на користь Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 700 (сім тисяч сімсот)грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення з урахуванням перебування судді Погребної К.Ф. з 17.09.2024р. по 20.09.2024р. (включно) у відрядженні складено 25.09.2024р.

Суддя К.Ф. Погребна