УХВАЛА

м. Київ

20.09.2024Справа № 910/11458/24

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

заяву Фізичної особи - підприємця Масола Дениса Васильовича

про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Масол Денис Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" укладати будь-які договори, підписувати акти приймання-передачі та/або вчиняти будь-які інші дії, пов`язані з передачею права користування фіксованими місцями для паркування, а саме: 21 (двадцять одним) місцем для платного паркування транспортних засобів, а також 2 (двома) спеціальними місцями для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, за адресою: м. Київ, вул. Чавдар, 3-5, в межах ІІІ територіальної зони паркування в м. Києві;

- заборони Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Подорожуйте з нами" чинити перешкоди Фізичній особі - підприємцю Масолу Денису Васильовичу в користуванні фіксованими місцями для паркування, а саме: 21 (двадцять одним) місцем для платного паркування транспортних засобів, а також 2 (двома) спеціальними місцями для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, за адресою: м. Київ, вул. Чавдар, 3-5, в межах ІІІ територіальної зони паркування в м. Києві, у тому числі заборонити чинити перешкоди в допуску працівників та/або представників Фізичної - особи підприємця Масола Дениса Васильовича та в проїзді (виїзді) транспортних засобів до вказаних місць для паркування.

Як зазначає заявник, Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" було порушено право заявника на пролонгацію укладеного між ними договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування та укладено відповідний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "Подорожуйте з нами".

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує, що він має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, укладеного між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подорожуйте з нами" та про спонукання Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" до пролонгації договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, укладеного з заявником. Заявник зазначає, що Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" вчиняє дії, що свідчать про невизнання ним прав заявника та має намір розпоряджатися спірним паркувальним майданчиком на власний розсуд, зокрема передавати в користування іншим особам.

Розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Масола Дениса Васильовича про забезпечення позову до подання позовної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За приписами частин 1, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник має намір звернутись до суду із позовом про визнання недійсним Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2024-05/04 від 03.05.2024 та спонукання Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" до пролонгації укладеного з заявником Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2021-03/02 від 05.03.2021.

Під час вирішення питання забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

При цьому, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

З наведеного слідує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник вказує на те, що Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" вважає укладений з ним Договір розірваним та вчиняє (та/або може вчиняти в майбутньому) дії щодо передачі спірного паркувального майданчику в користування іншим особам.

Однак заявник не надав обґрунтування того, як саме невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Дорани проти Ірландії").

Суд звертає увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити заявнику реальний та ефективний захист або поновлення порушених його прав (інтересів), якщо рішення буде прийняте на його користь, в тому числі задля забезпечення можливості захисту порушених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Кюблер проти Німеччини").

В контексті обставин спору, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, жодним чином не вливає на подальше виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заявником у встановленому процесуальним законом порядку не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Відтак заява Фізичної особи - підприємця Масола Дениса Васильовича про забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Масола Дениса Васильовича про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Нечай