ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. Справа№ 910/4843/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Чечотка Віктор Дмитрович

учасники справи:

від позивача: Горбунова М.П.

від відповідача: Освітня Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 (повний текст складено 10.07.2024)

у справі №910/4843/24 (суддя ГУМЕГА Оксана)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг"

про стягнення 507 514,05 грн та зобов`язання виконати зобов`язання

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" з вимогами:

- стягнути з ТОВ "Скай Хендлінг" на користь ДП МА "Бориспіль" 507 514,05 грн, що складається із: заборгованості із надання послуг з наземного адміністрування у розмірі 6 480,00 грн; пені у розмірі 1 076,97 грн; 3% у розмірі 100,26 грн; інфляційних втрат у розмірі 156,82 грн; штрафу за ненадання довідок щодо кількості рейсів у розмірі 499 700,00 грн; витрат на оплату судового збору у розмірі 8 512,57 грн;

- зобов`язати ТОВ "Скай Хендлінг" виконати зобов`язання, встановлені у пп. 2.2.24 п. 2.2 Угоди від 23.07.2019 № 02.1-14/4-08, а саме: надати ДП МА "Бориспіль" довідки про кількість рейсів за звітний місяць: липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/4843/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" (Україна, 03036, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, 77-А ЛІТ.(Г), нежиле приміщення офіс; ідентифікаційний код 35416116) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (Україна, 08300, Київська обл., Бориспільський р-н, село Гора, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬ-7; ідентифікаційний код 20572069) 6 480,00 грн (шість тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 коп.) заборгованості із надання послуг з наземного адміністрування, 100,26 грн (сто гривень 26 коп.) 3% річних, 156,82 грн (сто п`ятдесят шість гривень 82 коп.) інфляційних втрат, 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" подало апеляційну скаргу, у якій просило відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/4843/24. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/4843/24 в частині відмови у стягненні пені у розмірі 1 076,97 грн, штрафу за ненадання довідок щодо кількості рейсів у розмірі 499 700,00 грн, зобов`язанні надати довідки про кількість рейсів за звітний місяць: липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" в частині стягнення пені у розмірі 1 076,97 грн, штрафу за ненадання довідок щодо кількості рейсів у розмірі 499 700,00 грн, судового збору у розмірі 6 090,17 грн задовольнити. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" виконати зобов`язання, встановлені у пп. 2.2.24 п. 2.2 Угоди від 23.07.2019 № 02.1-14/4-08, а саме: надати Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" довідки про кількість рейсів за звітний місяць: липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" витрати на оплату судового збору у розмірі 12 647,59 за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/4843/24.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні частини його позовних вимог. Так, за твердженням позивача, угодою сторін установлено обов`язок Відповідача надавати до бухгалтерії Позивача довідку про кількість рейсів за звітний місяць. За таких обставин, обраний Позивачем спосіб захисту є ефективним способом для захисту порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах, оскільки згідно з п. 3.1 Угоди розмір плати, яку має сплачувати Відповідач за створення та підтримання Позивачем необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Відповідачем господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль» з надання послуг з наземного адміністрування з використанням Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.07.2024 13 інфраструктури Аеропорту напряму залежить від інформації, зазначеної в довідці про кількість рейсів. Відмовляючи у задоволенні вимог щодо зобов`язання Відповідача надати Позивачу довідки про кількість рейсів, суд першої інстанції фактично нівелює умови Угоди та позбавляє ДП МА «Бориспіль» на ефективний, справедливий, неупереджений та своєчасний захист прав у суді.

Також апелянт наголошує на тому, що відповідачем не заперечувався факт порушення визначеного умовами пп. 2.2.24. п. 2.2. Угоди зобов`язання з надання Довідок про кількість рейсів, а також судом першої інстанції установлено наявність у Відповідача заборгованості за створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення компанією господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль», вимоги про стягнення неустойки у розмірі 499 700,00 грн та пені у розмірі 1 076,97 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному розмірі.

ТОВ "Скай Хендлінг" подало відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд відмовити у її задоволенні у зв`язку із безпідставністю вимог апелянта.

Також, не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2027 у справі №910/4843/24 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 6 480,00 грн заборгованості із наданням послуг наземного адміністрування, 100,26 грн 3% річних, 156,82 грн інфляційних втрат та 2 422,40 судового збору. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" про стягнення 6 480,00 грн заборгованості із наданням послуг наземного адміністрування, 100,26 грн 3% річних, 156,82 грн інфляційних втрат та 2 422,40 судового збору відмовити. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2027 у справі №910/4843/24 залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль". Зокрема, апелянт стверджує, що починаючи з 24.02.2022, тобто після закриття повітряного простору України для цивільних користувачів, відповідач не здійснює авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури аеропорту. Апелянт наголошує, що у листуванні він повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, зокрема, надав Сертифікат №3000-23-2455 про форс-мажорні обставини, у зв`язку з чим, відповідно до п. 7.1 Угоди, він звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань. Також апелянт стверджує, що позивачем не надано доказів направлення рахунків на загальну суму 6 480,00 грн (з ПДВ), Актів від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023, від 31.10.2023 на офіційну електронну адресу відповідача. Крім того відповідач посилається на те, що відповідно до п. 3.2 Угоди у позивача наявне право на підставі власної інформації перевірити кількість рейсів, які були обслуговані компанією за звітний місяць.

12.08.2024 ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" через систему «Електронний суд» подало відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд відмовити у її задоволенні у зв`язку із необґрунтованістю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг". Розгляд справи ухвалено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розгляд апеляційних скарг Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" у справі №910/4843/24 призначено на 15.08.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2024 розгляд справи відкладено до 25.09.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 23.07.2019 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (аеропорт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" (компанія) укладено Генеральну угоду № 02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності (далі - Угода), відповідно до п. 1.1 якої передбачено, що аеропорт забезпечує компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури аеропорту, а компанія зобов`язується сплачувати аеропорту плату за це.

У відповідності до п. 1.2 Угоди, кожна із сторін повністю бере на себе витрати за виконання своїх обов`язків за цією Угодою.

Згідно з п. 2.1.1 Угоди, сторони зобов`язані виконувати цю Угоду та обов`язки, що встановлені цією Угодою, належним чином, на основі принципу добросовісності.

Відповідно до п. 2.2.23 Угоди, компанія додатково зобов`язана у строки, визначені параграфом 3 Угоди, сплачувати рахунки-фактури аеропорту та підписувати і повертати Акти приймання-здачі виконаних послуг, складені згідно з Угодою та Акти про забруднення перонів.

За умовами п. 2.2.24 Угоди, компанія зобов`язана у строки, визначені параграфом 3 Угоди, надавати до аеропорту Довідку про кількість рейсів за звітний місяць (далі - Довідка).

Відповідно до п. 3.1 Угоди розмір плати, яку має сплачувати компанія за створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення компанією господарської діяльності в ДП МА "Бориспіль" з надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури аеропорту у відповідності з Правилами та на умовах цієї Угоди становить: 1 350,00 грн (без ПДВ) за 1 рейс, на якому компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1350,00 грн (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.3. Угоди, протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання Довідки, аеропорт виписує компанії рахунок та Акт.

Відповідно до п. 3.4. Угоди, представник компанії самостійно отримує в бухгалтерії аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з п. 3.1 цієї Угоди та Акт в строк до 10 (десятого) числа місяця, що слідує за звітним. У разі неотримання представником компанії рахунків у строки, що вказані вище, аеропорт направляє рахунки та Акти компанії на адресу e-mail: , . Сторони домовились, що датою отримання рахунку та Акту буде вважатися кожне 10-е (десяте) число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником компанії.

За умовами п. 3.5. Угоди, оплата рахунків аеропорту здійснюється компанією протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідний поточний рахунок аеропорту, що вказаний в параграфі 11 Угоди.

Разом із рахунками представник компанії отримує складені аеропортом Акти. Підписані Акти або письмову мотивовану відмову від його підписання компанія зобов?язана повернути аеропорту протягом 5 (п?яти) робочих днів з дати його отримання.

Якщо протягом 5 (п?яти) робочих днів Акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені аеропорту, Акт вважається підписаний сторонами, а відмови, направлені компанією з порушенням п?ятиденного строку, не будуть прийматися аеропортом для розгляду (п. 3.6. Угоди).

Ця Угода набуває чинності з 01 серпня 2019 року та діє до 31 грудня 2019 року (включно) (п. 4.1. Угоди).

Згідно з п. 4.2. Угоди, якщо за 60 днів до закінчення терміну дії Угоди жодна із сторін офіційно не повідомить іншу сторону про припинення строку дії Угоди, Угода вважається продовженою на кожний наступний календарний рік.

На виконання умов Генеральної угоди № 02.1-14/4-08 від 23.07.2019 позивачем було виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 6 480,00 грн за надані послуги з наземного адміністрування за період з липня 2023 року по жовтень 2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами №72/79 від 31.07.2023 на суму 1 620,00 грн, №72/88 від 31.08.2023 на суму 1 620,00 грн, №72/94 від 30.09.2023 на суму 1 620,00 грн, №72/103 від 31.10.2023 та Актами приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023, від 31.10.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Сторони не вносили змін до Генеральної угоди № 02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з наземного адміністрування від 23.07.2019 в частині прав та обов`язків сторін, зокрема, щодо внесення плати.

З матеріалів справи убачається, що відповідач звертався до позивача з листом № 05/57.22 від 19.05.2022, у якому просив до закінчення воєнного стану та відновлення можливості проводити фінансово-господарську діяльність в аеропорту призупинити нарахування платежів за послуги, зокрема, за Генеральною угодою № 02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з наземного адміністрування від 23.07.2019. Проєкту додаткової угоди до вказаного листа відповідачем не надавалося.

Таким чином сторони не вносили зміни до Генеральної угоди №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з наземного адміністрування від 23.07.2019 в частині обов`язків сторін на період воєнного стану, і, відповідно, передбачені угодою зобов`язання відповідача, зокрема, щодо внесення плати, є чинними.

У п. 4.5 Угоди сторони узгодили, що при невиконанні своїх зобов`язань однією із сторін протягом більше, ніж трьох місяців підряд, інша сторона може вимагати дострокового розірвання Угоди в установленому законодавством порядку.

В матеріалах справи відсутні докази розірвання сторонами Угоди, отже дана Угода є чинною.

Умовами пункту 3.4 Угоди сторони погодили порядок направлення позивачем рахунків-фактур та Актів із актуальними електронними адресами відповідача.

Відповідно до п. 9.1 Угоди, у разі зміни банківських реквізитів, адреси сторони зобов`язані негайно в письмовому вигляді інформувати одна одну про такі зміни шляхом направлення офіційного листа, який буде вважатись невід`ємною частиною цієї Угоди. При цьому, сторони визнають юридичну силу такого листа та не здійснюють жодних додаткових дій щодо внесення змін в Угоду.

Будь-яке офіційне повідомлення чи інформація, що вимагаються чи дозволяються за цією Угодою (крім повідомлення, що вказане у п. 3.4), має надсилатися рекомендованим листом на адресу, зазначену в пункті 10.1 Угоди (п.10.1 Угоди).

Згідно з п. 10.2 Угоди, вci документи (листи, повідомлення, інша кореспонденція, тощо), що будуть відправлені однією стороною іншій стороні на адресу, вказану в Угоді, вважаються такими, що були відправлені належним чином належному отримувачу до тих пір, поки сторона - отримувач письмово не повідомить сторону-відправника про зміну свого місцезнаходження (із доказами про отримання стороною-відправником такого повідомлення).

У матеріалах справи наявна довідка про реквізити відповідача станом на 01.01.2021 із зазначенням нової зміненої електронної адреси, однак в матеріалах справи відсутні докази направлення даної довідки рекомендованим листом на адресу позивача відповідно до умов п. 10.1 Угоди.

Водночас, в матеріалах справи наявний лист відповідача про зміну реквізитів до Угоди №10.35-23 від 11.10.2023 із зазначенням нових змінених електронних адрес із доказами направлення позивачу даного листа рекомендованим повідомленням.

Отже, лише листом №10.35-23 від 11.10.2023 відповідач у належний спосіб повідомив позивача про зміну електронної адреси.

З наявного в матеріалах справи листування між сторонами убачається, що станом на кінець грудня 2023 року відповідач був обізнаний про наявну заборгованість перед позивачем за Угодою.

Матеріали справи не містять письмової мотивованої відмови відповідача від підписання вищезгаданих Актів.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення даної статті ЦК України свідчить, що з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припиненні зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 Цивільного кодексу України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Судом не установлено, а відповідачем, у свою чергу, не надано суду жодних доказів припинення зобов`язань сторін за Угодою.

При цьому зупинення діяльності не звільняє від обов`язків, передбачених Угодою, як і наявність чи відсутність рейсів не звільняє відповідача від обов`язку виконати договірні зобов`язання в частині здійснення плати, що передбачена п. 3.1 Угоди.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, Ураховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача плати за послуги з наземного адміністрування за період з липня 2023 року по жовтень 2023 року на загальну суму 6480,00 грн.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача виконати зобов`язання, встановлені у пп. 2.2.24 п. 2.2 Угоди, а саме: надати позивачу довідки про кількість рейсів за липень 2023 року - жовтень 2023 колегія суддів відзначає наступне.

Згідно з п.3.2 Угоди, кількість рейсів визначається із Довідки, яка надається компанією за звітний місяць. Дана Довідка повинна бути підписана керівником, головним бухгалтером компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, аеропорт має право перевірити кількість рейсів, які були обслуговані Компанією за звітний місяць, на підставі власної інформації (згідно з Заявками компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання компанією) Довідки у визначені строки, аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків.

Тож, за умовами укладеної між сторонами Угоди відповідач до 3 числа місяця, що слідує за звітним зобов`язаний надавати позивачу довідки, з яких визначається кількість рейсів.

Апелянт стверджує, що такі довідки не були надані відповідачем у строк, встановлений Угодою.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 ГПК України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод установлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про неефективність обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача виконати зобов`язання, встановлені у пп. 2.2.24 п. 2.2 Угоди, а саме: надати позивачу довідки про кількість рейсів за липень 2023 року - жовтень 2023. При цьому суд виходить з того, що у п. 3.2 Угоди передбачено, що інформація про кількість рейсів необхідна саме для визначення плати, яку відповідач має сплачувати на користь позивача. Сторони передбачили право позивача перевіряти кількість рейсів, які були обслуговані відповідачем за звітний місяць, на підставі власної інформації та виставляти рахунки, у разі якщо Довідки не будуть надані відповідачем. Також, умовами Угоди (п.3.8) передбачена можливість нарахування штрафу за порушення строків надання Довідок.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач самостійно розрахував розмір плати, яку має сплатити відповідач та просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 499 700,00 грн відповідно до п. 3.8. Угоди. За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача виконати зобов`язання, встановлені у пп. 2.2.24 п. 2.2 Угоди, а саме: надати позивачу довідки про кількість рейсів, є неефективним способом захисту та в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1 076,97 грн, 3% у розмірі 100,26 грн, інфляційних втрат у розмірі 156,82 грн та неустойки у розмірі 499 700,00 грн відповідно до п. 3.8. Угоди суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 610, частини 1 статті 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 216, статтею 218 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 230 ГК України установлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України установлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Згідно із п. 3.7 Угоди, у разі наявності простроченої заборгованості у компанії перед аеропортом, аеропорт нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку, установленому чинним законодавством України, та до повного погашення заборгованості за цією Угодою.

Відповідно до п. 3.8 Угоди, з урахуванням укладеної сторонами Додаткової угоди №1 від 26.12.2019, у випадку порушення строків надання Довідки за звітний місяць компанія сплачує аеропорту неустойку у розмірі 100,00 грн (без ПДВ) за кожен календарний день прострочення терміну.

Згідно з нормами статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15) для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (ч.1).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч. 2).

Торгово-промислова палата України (ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований Всім кого це стосується, згідно якого на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Ураховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 в справі № 917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України введено воєнний стан указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні", та в подальшому указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 на сайті Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, яке є провайдером аеронавігаційного обслуговування та яке утворене з метою надання безпечного і економічно ефективного аеронавігаційного обслуговування користувача у повітряному просторі, що включає організацію повітряного руху, зв?язок, навігацію, спостереження (радіотехнічне забезпечення), було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України. У зв?язку із військовим вторгненням російської федерації, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положенням про використання повітряного простору України повідомлено, що органами Об?єднаної цивільно-військової системи та Державною авіаційною службою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Зокрема, повідомлено, що надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено.

24.02.2022 на сайті Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" було розміщено інформацію, яка свідчить, що роботу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" призупинено, аеропорт не працює, всіх пасажирів аеропорту евакуйовано, злітно-посадкова смуга заблокована.

У зв`язку із військовим вторгненням російської федерації на територію України, Украероцентром з 24.02.2022 повітряний простір України був закритий для польотів цивільних повітряних суден шляхом повідомлень для польотів NOTAM, копії яких долучені відповідачем до пояснень, а також з 10.05.2022 за поданням Генерального штабу Збройних сил України установлено заборону використання повітряного простору шляхом видання повідомлення для пілотів NOTAM стосовно закриття повітряного простору України для польотів всіх повітряних суден окрім державних повітряних суден та польотів, що виконуються з дозволу Генерального штабу Збройних сил України.

Відповідно до п. 7.1 Угоди, сторони звільняються від відповідальності за повне та/або часткове невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цією Угодою, якщо таке невиконання чи неналежне виконання сталися внаслідок настання зовнішніх і надзвичайних обставин відсутніх на момент підписання даної угоди, які не можна було ані передбачити, ані запобігти жодними розумними заходами. До таких обставин відносяться стихійні лиха, екстремальні погодні умови, пожежі, страйки, військові дії, громадські безпорядки тощо.

Згідно з п. 7.2 Угоди, достатнім доказом дії зазначених обставин є документ, виданий уповноваженим органом України, і лише наявність такого документа буде свідчити як доказ існування форс-мажорних обставин та їх тривалість.

З матеріалів справи убачається, що листом №05.57-22 від 19.05.2022 відповідач проінформував позивача про настання форс-мажорних обставин та просив зупинити нарахування платежів за послуги, зокрема, передбачені Генеральною угодою №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності від 23.07.2019 з посиланням на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

В матеріалах справи наявний сертифікат Київської Торгово-промислової палати № 3000-23-2455, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні, прийняття Об`єднаною цивільно-військовою системою організації повітряного руху України рішення щодо закриття з 00.45 utc (02.45 за київським часом) 24.02.2022 повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору та призупинення діяльності ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" - Товариству з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" щодо здійснення авіаційної діяльності (надання послуг з наземного адміністрування на території ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" з використанням інфраструктури аеропорту відповідно до п. 1.1 та пп. 2.2.1. Генеральної угоди № 02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності від 23.07.2019. Строк дії обставин з 24.02.2022 і зазначено, що вони тривають станом на 22.05.2023.

Листом №05.23-23 від 24.05.2023 відповідач в доповнення до листа №05.57-22 від 19.05.2022 надав позивачу копію вищезгаданого сертифікату.

Таким чином, відповідачем доведено факт виникнення та наявності форс-мажорних обставин, а також їх надзвичайність та невідворотність, що об`єктивно унеможливили належне виконання ним своїх обов`язків за Угодою.

З огляду на викладене відповідач на підставі п.7.1, п. 7.2 Угоди звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за Угодою, що сталося не з вини відповідача, а у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) - військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; закриття ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

Отже, суд відзначає наявність причинно-наслідкового зв`язку між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконати відповідачем свої зобов`язання за Угодою.

Встановлення судом вищевказаної обставини свідчить про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за порушення ним строків виконання своїх зобов`язань за Угодою у вигляді стягнення пені у розмірі 1 076,97 грн та штрафу за ненадання довідок щодо кількості рейсів у розмірі 499 700,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені у розмірі 1 076,97 грн та штрафу у розмірі 499 700,00 грн за ненадання довідок щодо кількості рейсів.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Щодо 3% річних та інфляційних втрат, то нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є спеціальним заходом відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

При цьому 3% річних та інфляційні витрати не є неустойкою або штрафними санкціями, в розумінні ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України, з огляду на що, у суду відсутні підстави для звільнення відповідача від обов`язку сплатити ці суми на користь позивача, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

Приписами статті 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% у розмірі 100,26 грн та 156,82 грн інфляційних втрат.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилаються скаржники - ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та ТОВ "Скай Хендлінг", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/4843/24, а тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/4843/24 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/4843/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/4843/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та на Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" відповідно.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.09.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов