ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Справа№ 920/1008/23(920/243/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

представники учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року

у справі №920/1008/23(920/243/24) (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1:

1. Арбітражного керуючого Жмакіна Сергія Андрійовича

2.Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Рибалки Клавдії Дмитрівни

3.Нотаріальної палати України

про визнання недійсним шлюбного договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 09.05.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24) у задоволені позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24) задоволено частково заяву представника відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення та присуджено до стягнення з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату правової допомоги у сумі 25 000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Вердикт Капітал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_2 судових витрат - витрат на правничу допомогу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Євсіков О.О., судді: Алданова С.О., Пономаренко Є.Ю.

Головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алдінова С.О., Пономаренко Є.Ю. заявили самовідвід у справі №920/1008/23(920/243/24), за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 03.07.2024 вказану заяву про самовідвід суддів у справі задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії згідно до положень ГПК України.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Вердикт Капітал" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24) передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Сотнікова С.В., Отрюха Б.В.

Ухвалою суду від 08.07.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вердикт Капітал" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1008/23(920/243/24).

22.07.2024 супровідним листом Господарського суду Сумської області №920/1008/23(920/243/24)/248 від 17.07.2024 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 22.07.2024 року по 16.08.2024 року та 26.08.2024 перебував у відпустці, суддя Сотніков С.В. з 22.07.2024 року по 26.08.2024 року перебував у відпустці, а тому розгляд апеляційної скарги здійснюється після виходу суддів з відпустки - 27.08.2024.

Ухвалою суду від 27.08.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вердикт Капітал" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 у справі №920/1008/23 (920/243/24), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 12.09.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через систему "Електронний суд" відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 просить залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року для розгляду справи №920/1008/23(920/243/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

12.09.2024 року через систему "Електронний суд" від скаржника надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 12.09.2024 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №920/1008/23(920/243/24) за апеляційною скаргою ТОВ "Вердикт Капітал" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року.

Представники учасників провадження у справі в судове засідання 12.09.2024 року не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

12.09.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України інші судові витрати (не судовий збір), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Як вбачається із матеріалів справи, у відзиві на позов відповідачем-2 надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач-2 в зв`язку із розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

В подальшому, 10.05.2024 року відповідачем-2 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просив суд стягнути з позивача на користь відповідача-2 - 50 000,00 грн.

На підтвердження заявлених у заяві вимог відповідачем-2 надано та матеріали справи містять наступні докази:

- копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2024;

- договір про надання правничої допомоги від 21.03.2024 року;

- додатковий договір №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024 року;

- акт про надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024;

- звіт про надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024;

На підставі наданих документів судом встановлено, що 21.03.2024 року між адвокатом Булановим Олексієм Михайловичем і Хоменко Вікторією Василівною (відповідач-2) у даній справі укладено договір про надання правничої допомоги та додатковий договір №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024, за якими адвокат надає правничу допомогу клієнту по справі № 920/1008/23 (920/243/24) в Господарському суді Сумської області, вказану у п. 1 додаткового договору.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України внормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з п. 2 додаткового договору встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024 та на виконання даного додаткового договору сторони домовились, що вартість однієї години надання адвокатом правничої допомоги становить 2500,00 грн.

Пунктом 5 додаткового договору передбачено, що оплата загального розміру гонорару здійснюється після підписання акту про надання правничої допомоги протягом десяти робочих днів.

У своїй заяві відповідач-2 просив покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 Акту про надання правничої допомоги від 25.03.2024, сторони погоджують, що кількість витрачених адвокатом годин на надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024 всього становить 20 (двадцять) годин 00 хв.

Загальний розмір гонорару виходячи із загальної кількості годин, витрачених адвокатом на надання правничої допомоги, становить 50000 грн 00 коп. (п. 5 Акту про надання правничої допомоги).

Як вірно встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, надання послуг відповідачу-2 адвокатом Булановим О.М. підтверджується його присутністю в судових засіданнях та складанням й поданням від імені відповідача-2 процесуальних документів, які наявні в матеріалах справи №920/1008/23(920/243/24).

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що відповідачем-2 не надано документів, що визначені законом, на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги, а також відсутні документи на підтвердження оплати таких витрат.

З цього приводу колегія суддів вказує, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 04.06.2020 у справі №906/598/19, від 15.04.2021 у справі №905/717/20.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність документів на підтвердження оплати таких витрат.

Окрім цього, апелянт вказує на те, що місцевим судом не було враховано ст.124 ГПК України, за якою разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як встановлено колегією суддів, відповідні посилання скаржника на відсутність попереднього розрахунку судових витрат спростовуються матеріалами справи, в яких наявний відзив відповідача-2 на позовну заяву, в якому міститься посилання на орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які Хоменко В.В. очікує понести у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у сумі 50000,00 грн. (т.1 арк.с.194-199).

Також, як у поданому до суду першої інстанції клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, так і в апеляційній скарзі з додатковими письмовими поясненнями позивач вказує, що дана справа про визнання недійсним шлюбного договору не є складною та відноситься до категорії малозначних i доводи, наведені відповідачем-2 проти позову, ґрунтуються на загальновідомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорією таких справ слід вважати усталеною. Саме такі висновки покладені в основу відзиву, а тому гонорар адвоката в такому розмірі не відповідає критеріям співмірності (ч.4 ст. 126 ЦПК України).

Окрім того, звертає увагу на завищення розміру вартості наданих адвокатом послуг. Аналіз поданих представником відповідача-2 документів, на думку позивача, дають підстави зробити висновок, що для їх підготовки представник відповідача-2 витратив максимум 1 робочий день. Витрати в такому розмірі не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення становить надмірний тягар для позивача, який і так потерпів від зловмисних дій відповідачів, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Перевіривши матеріали справи та докази, на які посилаються сторони у своїх заявах та запереченнях, виходячи з критеріїв розумності та співмірності витрат, їх пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлений відповідачем-2 до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розмір гонорару, визначений відповідачем-2 та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Також судом правомірно враховано, що спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Враховуючий викладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про зменшення суми судових витрат до 25 000,00 грн., яка є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Скаржником в апеляційному порядку не доведено суду необхідність повної відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ "Вердикт Капітал" витрат на правничу допомогу.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що додаткове рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного додаткового рішення не вбачається.

Крім того, відповідачем-2 у відзиві на апеляційну скаргу у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України, тобто до закінчення судових дебатів, було зроблено заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 25 000,00 грн.

Отже, питання розподілу судових витрат відповідача-2 буде вирішено судом у додатковому рішенні після надання відповідних доказів.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства,, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24) залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2024 року у справі №920/1008/23(920/243/24) залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 23.09.2024 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков