ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. Справа№ 910/7485/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 24.09.2024 у справі №910/7485/24 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024

про забезпечення позову

у справі № 910/7485/24 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ»

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/7485/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ» до Акціонерного товариства «Укргазвидобування», предметом розгляду у якій є вимоги про визнання укладеною нової додаткової угоди №5 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, в редакції, що викладена в позові.

Під час розгляду вказаної справи позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив заборонити Акціонерному товариству «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 по будь-яким вимогам Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ» про забезпечення позову та, з метою забезпечення позову, заборонено Акціонерному товариству «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 по будь-яким вимогам Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що:

- якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

- предметом даної справи є вимоги немайнового характеру про визнання укладеною додаткової угоди №5 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, в редакції, що викладена в позові (вказана редакція передбачає зміну строків оплати 80 % від договірної вартості газу з 21.06.2024 на 28.02.2026 - примітка суду);

- відповідно до умов додаткової угоди №2 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, позивачем були надані відповідачу банківські гарантії АТ «Банк Альянс» №4492-22 від 26.10.2022 на суму 19 478 794,52 грн. та №4493-22 від 26.10.2022 на суму 140 000 000,00 грн.;

- позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача із проектами додаткових угод, однак останній повідомив про те, що не має наміру укладати додаткові угоди до індивідуального договору, натомість має намір після 21.06.2024 вжити заходів щодо виконання банківських гарантій, які були видані АТ «Банк Альянс»;

- на переконання позивача, строк оплати по договору не настав (відповідно не настав гарантійний випадок по гарантіях) у зв`язку з продовженням дії правового режиму воєнного стану на території України, а у випадку задоволення позовних вимог у даній справі про визнання укладеною додаткової угоди, графік оплати по договору буде змінено, а також цією додатковою угодою передбачено видачу нової банківської гарантії для забезпечення грошових зобов`язань за нею;

- у випадку невжиття заходів забезпечення позову, гарант (АТ «Банк Альянс») може в безспірному порядку перерахувати на користь бенефіціара (АТ «Укргазвидобування») суму банківських гарантій, (не дивлячись на те, що строк та порядок виконання гарантії може бути змінено в разі задоволення позовних вимог), а відтак, ефективний захист в даному судовому процесі втрачає свій зміст, оскільки виплата коштів гарантом за банківською гарантією, знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову, тобто в такому випадку для ефективного захисту останньому необхідно буде ініціювати новий судовий спір про стягнення з бенефіціара безпідставно отриманих грошових коштів;

- також у разі сплати гарантом на користь бенефіціара грошових коштів по банківським гарантіям гарант набуває право на зворотну вимогу (регрес) до боржника (принципала) в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, і оскільки позивачем не визнається законність вимог відповідача, ним не будуть задоволенні регресні вимоги гаранта, в зв`язку з чим останнім будуть нараховуватись штрафні санкції в вигляді пені та штрафу за порушення принципалом зобов`язання відшкодування гаранту витрат по банківським гарантіям;

- отже, невжиття заходів забезпечення позову в даній справі зумовить нарахування штрафних санкцій, відповідальність за які буде покладено на позивача в даній справі та зумовить виникнення інших судових спорів, що у свою чергу не відповідає принципам господарського судочинства та ефективному захисту порушеного права;

- обраний заявником захід забезпечення позову є тимчасовими, на період вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду;

- тимчасова (до вирішення спору по суті) заборона АТ «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати на виконання банківських гарантій за певним переліком вимог бенефіціара не є втручанням в господарську діяльність АТ «Банк Альянс`у розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльності»;

- запропонований позивачем захід забезпечення позову не призведе до зупинення господарської діяльності АТ «Укргазвидобування», так само як не припинить права на банківську гарантію. Разом з тим, такий захід спрямований на зменшення ризику порушення майнових прав позивача, пов`язаного із перерахуванням грошових коштів за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 до вирішення справи по суті;

- вжиття заходів забезпечення позову, якими встановлюється тимчасова заборона виконання гарантом вимог бенефіціара за банківською гарантією в позасудовому порядку, до вирішення цього спору судом є розумним і жодним чином не порушить права відповідача, оскільки в разі відмови в задоволенні позову, такі заходи забезпечення перестануть діяти та бенефіціар може отримати від гаранта гарантійну суму, яка може бути стягнута судом.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції не з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що

- позивач жодним чином не обґрунтовує, як виконання банком-гарантом свого зобов`язання перед бенефіціаром стосовно виплати суми гарантії вплине на виконання рішення суду, яким може бути визнана укладеною додаткова угода №5 від 03.06.2024 за результатами розгляду справи №910/7485/24;

- виконання Акціонерним товариством «Банк Альянс» своїх зобов`язань перед АТ «Укргазвидобування» за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022, жодним чином не впливає на права та обов`язки позивача, які передбачені індивідуальним договором №ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, а також не вплине на них і у тому випадку якщо додаткова угода №5 від 03.06.2024 буде визнана судом укладеною;

- односторонній правочин щодо видачі гарантії створює обов`язки лише для гаранта, а бенефіціар є кредитором у відповідному грошовому зобов`язанні. Вказане свідчить про те, що банківські гарантії №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 не створюють для позивача прав та обов`язків, а тому виконання банком-гарантом своїх зобов`язань за вказаними банківськими гарантіями жодним чином не вплине на виконання рішення суду у справі №910/7485/24 так і на ефективний захист прав та інтересів позивача;

- заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 по будь-яким вимогам Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24, обмежує апелянта в праві на отримання суми банківських гарантій на підставі відповідних договорів банківських гарантій у випадку настання гарантійних випадків, що фактично є втручанням у господарську діяльність відповідача та вказує на безпідставне порушення прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024, справу № 910/7485/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Євсіков О.О. - головуючий суддя; судді: Кропивна Л.В., Алданова С.О..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 задоволено заяву судді Євсікова О.О про самовідвід, а матеріали апеляційної скарги у справі № 910/7485/24 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 справу № 910/7485/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А, витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7485/24, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 910/7485/24.

25.07.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.09.2024 о 9:45 год.

01.08.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач, з посиланням на те, що права позивача можуть бути реально захищені лише за допомогою вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони АТ «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати на виконання банківських гарантій №4492-22 та №4493-22 від 26.10.2022 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24, а тому оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 по справі №910/7485/24 є цілком і повністю справедливою та законною, тому не може були скасованою в апеляційному порядку, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

08.08.2024 до суду від АТ «Банк Альянс» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів зазначає про те, що хоча позивачем у позові зазначено АТ «Банк Альянс» як третю особу, проте судом першої інстанції вказану особу до участі у справі залучено не було, що вбачається зі змісту всіх ухвал.

За таких обставин при вирішенні апеляційної скарги, колегія суддів не враховує поданий АТ «Банк Альянс» відзив на апеляційну скаргу

09.08.2024 до суду від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому апелянт зазначив про те, що наведені позивачем у відзиві доводи не спростовують порушення судом першої інстанції положень ст.136 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю., який не є головуючим суддею, на лікарняному розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3126/23 від 03.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7485/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Гончаров С.А., Станік С.Р..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 прийнято до свого провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Гончаров С.А., Станік С.Р., розгляд апеляційної скарги призначено на 24.09.2024 об 11:15 год.

Станом на 24.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, відповіді на відзив, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/7485/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ» до Акціонерного товариства «Укргазвидобування», предметом розгляду у якій є вимоги про визнання укладеною нової додаткової угоди №5 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, в редакції, що викладена в позові (вказана редакція передбачає зміну строків оплати 80 % від договірної вартості газу з 21.06.2024 на 28.02.2026 - примітка суду);

Позовні вимоги мотивовані тим, що в силу погоджених сторонами у додатковій угоді № 2 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022 положень (п. 5), у разі кожного продовження дії воєнного стану в Україні після 21.11.2022, сторони вносять зміни до індивідуального договору та узгоджено порядок виконання грошових зобов`язань шляхом укладення додаткової угоди (додаткових угод) стосовно продовження термінів (строків) оплати фактичного залишку грошового зобов`язання покупця (не змінюючи кратність/період погашення фактичного залишку грошового зобов`язання покупця, а також розміру процентів за користування грошовими коштами, які визначені в орієнтовному графіку щомісячних платежів на підставі положень пункту 2 додаткової угоди №2), проте, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача із проектами додаткових угод, останній повідомив про те, що не має наміру укладати додаткові угоди до індивідуального договору.

Під час розгляду вказаної справи позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив заборонити Акціонерному товариству «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 по будь-яким вимогам Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник послався на те, що:

- відповідно до умов додаткової угоди №2 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, позивачем були надані відповідачу відповідні банківські гарантії АТ «Банк Альянс» №4492-22 від 26.10.2022 на суму 19 478 794,52 грн. та №4493-22 від 26.10.2022 на суму 140 000 000,00 грн.;

- позивач неодноразово звертався до відповідача із проектами додаткових угод, однак останній повідомив про те, що не має наміру укладати додаткові угоди до індивідуального договору, натомість має намір після 21.06.2024 вжити заходів щодо виконання банківських гарантій, які були видані АТ «Банк Альянс»;

- на переконання позивача строк оплати по договору не настав (відповідно не настав гарантійний випадок по гарантіях) у зв`язку з продовженням дії правового режиму воєнного стану на території України, а у випадку задоволення позовних вимог у даній справі про визнання укладеною додаткової угоди, графік оплати по договору буде змінено, а також цією додатковою угодою передбачено видачу нової банківської гарантії для забезпечення грошових зобов`язань за нею, що буде мати безпосередній вплив на обов`язки АТ «Банк Альянс» за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 на суму 19 478 794,52 грн. та №4493-22 від 26.10.2022 на суму 140 000 000,00 грн.;

- у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, гарант (АТ «Банк Альянс») може в безспірному порядку перерахувати на користь бенефіціара (відповідача) суму банківських гарантій, (не дивлячись на те, що строк та порядок виконання гарантії може бути змінено в разі задоволення позовних вимог), а відтак, ефективний захист в даному судовому процесі втрачає свій зміст, оскільки виплата коштів гарантом за банківською гарантією, знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову позивача, тобто в такому випадку для ефективного захисту останньому необхідно буде ініціювати новий судовий спір про стягнення з бенефіціара безпідставно отриманих грошових коштів;

- також у разі сплати гарантом на користь бенефіціара грошових коштів по банківським гарантіям гарант набуває право на зворотну вимогу (регрес) до боржника (принципала) в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, і оскільки позивачем не визнається законність вимог відповідача, ним не будуть задоволенні регресні вимоги гаранта, в зв`язку з чим останнім будуть нараховуватись штрафні санкції в вигляді пені та штрафу за порушення принципалом зобов`язання відшкодування гаранту витрат по банківським гарантіям;

- невжиття заходів забезпечення позову в даній справі зумовить нарахування штрафних санкцій, відповідальність за які буде покладено на позивача в даній справі та зумовить виникнення інших судових спорів, що у свою чергу не відповідає принципам господарського судочинства та ефективному захисту порушеного права;

- обраний заявником захід забезпечення позову є тимчасовими, на період вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду та не матиме наслідком втручання у господарську діяльність як АТ «Банк Альянс», так і відповідача або її зупинення;

- захід забезпечення позову, запропонований позивачем, не призведе до зупинення господарської діяльності відповідача, так само як не припинить права на банківську гарантію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ» про забезпечення позову та з метою забезпечення позову заборонено Акціонерному товариству «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 по будь-яким вимогам Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, предметом розгляду у якій є правомірність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позовні вимоги про визнання якого таким, що не підлягає виконанню, має розглядатися судами:

- оскільки у даному разі Фірма мала намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- при цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, згідно з вказаним правовим висновком при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову, поданої у спорах, предметом у яких є немайнові вимоги, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, судами не повинна взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду та те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як встановлено вище, звертаючись до суду з цим позовом позивач зазначає про те, що наявні підстави визнання укладеною нової додаткової угоди №5 до індивідуального договору № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022, в редакції, що викладена в позові (вказана редакція передбачає зміну строків оплати 80 % від договірної вартості газу з 21.06.2024 на 28.02.2026 - примітка суду).

При цьому, з огляду на зміну строків оплати фактично буде змінено строк та порядок виконання гарантії, яка забезпечує виконання позивачем зобов`язань за індивідуальним договором № ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до рамкового договору купівлі-продажу природного газу № ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач проти задоволення позову заперечує, що свідчить про те, що відповідач вважає, що строк оплати 80 % від договірної вартості газу сплив 22.06.2024.

Вказане свідчить про те, що, як вірно встановлено судом першої інстанції:

- у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, гарант (АТ «Банк Альянс») може в безспірному порядку перерахувати на користь бенефіціара (АТ «Укргазвидобування») суму банківських гарантій, (не дивлячись на те, що строк та порядок виконання гарантії може бути змінено в разі задоволення позовних вимог), а відтак, ефективний захист в даному судовому процесі втрачає свій зміст, оскільки виплата коштів гарантом за банківською гарантією, знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову, тобто в такому випадку для ефективного захисту останньому необхідно буде ініціювати новий судовий спір про стягнення з бенефіціара безпідставно отриманих грошових коштів;

- також у разі сплати гарантом на користь бенефіціара грошових коштів по банківським гарантіям гарант набуває право на зворотну вимогу (регрес) до боржника (принципала) в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, і оскільки позивачем не визнається законність вимог відповідача, ним не будуть задоволенні регресні вимоги гаранта, в зв`язку з чим останнім будуть нараховуватись штрафні санкції в вигляді пені та штрафу за порушення принципалом зобов`язання відшкодування гаранту витрат по банківським гарантіям;

- отже, невжиття заходів забезпечення позову в даній справі зумовить нарахування штрафних санкцій, відповідальність за які буде покладено на позивача в даній справі та зумовить виникнення інших судових спорів, що у свою чергу не відповідає принципам господарського судочинства та ефективному захисту порушеного права;

- обраний заявником захід забезпечення позову є тимчасовими, на період вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду;

- тимчасова (до вирішення спору по суті) заборона АТ «Банк Альянс» здійснювати будь-які виплати на виконання банківських гарантій за певним переліком вимог бенефіціара не є втручанням в господарську діяльність АТ «Банк Альянс» у розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльності»;

- запропонований позивачем захід забезпечення позову не призведе до зупинення господарської діяльності АТ «Укргазвидобування», так само як не припинить права на банківську гарантію. Разом з тим, такий захід спрямований на зменшення ризику порушення майнових прав позивача, пов`язаного із перерахуванням грошових коштів за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 до вирішення справи по суті;

- вжиття заходів забезпечення позову, якими встановлюється тимчасова заборона виконання гарантом вимог бенефіціара за банківською гарантією в позасудовому порядку, до вирішення цього спору судом є розумним і жодним чином не порушить права відповідача, оскільки в разі відмови в задоволенні позову, такі заходи забезпечення перестануть діяти та бенефіціар може отримати від гаранта гарантійну суму, яка може бути стягнута судом.

Колегія суддів зауважує на тому, що при встановленні наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд не досліджує наявність підстав для задоволення поданого до суду позову. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Колегія суддів вважає помилковими твердження апелянта про те, що односторонній правочин щодо видачі гарантії створює обов`язки лише для гаранта, а бенефіціар є кредитором у відповідному грошовому зобов`язанні, а банківські гарантії №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 не створюють для позивача прав та обов`язків, оскільки виплата гарантом сум гарантії матиме наслідком для позивача необхідність виплати відповідних сум на користь гаранта.

Зважаючи на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ» про забезпечення позову.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі № 910/7485/24 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/7485/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 24.09.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.А. Гончаров

С.Р. Станік