РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2024Справа № 910/3292/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України", м. Київ

до Тернопільської обласної ради, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державний комітет телебачення і радіомовлення України, м. Київ,

про витребування майна із чужого незаконного володіння,

Представники:

від позивача: Новак А.А.;

від відповідача: Мороз І.М.;

від третьої особи: Груша В.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі - АТ "НСТУ"/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Тернопільської обласної ради (далі - Тернопільська облрада/відповідач) про витребування із чужого незаконного володіння гараж під літерою "Б", що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2020 року під час проведення Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області планової фінансової перевірки філії АТ "НСТУ" "Тернопільська РД", позивачу стало відомо про державну реєстрацію належного АТ «НСТУ» приміщення (гаражу за літерою Б), що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 5, за Тернопільською облрадою. Зокрема, право власності на вказаний об`єкт нерухомості було зареєстроване за Тернопільською облрадою 20.06.2019, про що державним реєстратором Тернопільської РДА був внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою цієї реєстрації зазначено свідоцтво про право власності на будівлі №б/н від 08.05.2001, видане Виконавчим комітетом Тернопільської міськради, та довідка № 89 від 10.05.2019, видана ФОП Вдовинюк О.М. Разом із тим, за твердженням позивача, це нерухоме майно належить АТ "НСТУ" (правонаступнику Національної телекомпанії України) на підставі передавального акту необоротних активів, оборотних активів та зобов`язань, затвердженого наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 3 від 17.01.2017, балансоутримувачем якого є філія АТ "НСТУ" "Тернопільська РД".

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.03.2024 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 29.04.2024, а також залучив до участі у справі Державний комітет телебачення і радіомовлення України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

11.04.2024 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Тернопільська облрада заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що остання зареєструвала право власності на споруду гараж на підставі того, що це нерухоме майно було передано до власності Тернопільської обласної ради у комплексі із «Домом Радіо». Зокрема, рішенням виконкому Тернопільської обласної ради депутатів трудящих № 169 від 27.03.1972 "Про прийняття в експлуатацію новозбудованого Будинку Радіо по вулиці Бугайченка, 17, в м. Тернополі" затверджено акт Державної приймальної комісії від 21.12.1971 про прийняття в експлуатацію Будинку Радіо по вул. Бугайченка, 17, в м. Тернопіль, Тернопільського облвідділу капітального будівництва, який погоджений із Держкомстатом УРСР по телебаченню і радіомовленню, відповідно до якого в експлуатацію здано «Будинок радіо» і гараж-котельню. У подальшому, постановою КМУ № 454 від 16.06.1993 приміщення Тернопільського телерадіооб`єднання Державної телерадіокомпанії України (м. Тернопіль, вул. Медова, 17) було передане із загальнодержавної власності у комунальну власність Тернопільської облради.

23.04.2024 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.04.2024 через систему "Електронний суд" Тернопільська облрада подала заяву про проведення підготовчого засідання 29.04.2024 у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Тернопільської області.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.04.2024 задовольнив заяву Тернопільської облради про проведення підготовчого засідання 29.04.2024 у режимі відеоконференції, доручивши забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Тернопільської області.

Підготовче засідання 29.04.2024 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. на лікарняному.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 30.04.2024 призначив підготовче засідання у справі на 27.05.2024.

09.05.2024 через систему "Електронний суд" Тернопільська облрада подала заяву про проведення підготовчого засідання 27.05.2024 у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Тернопільської області.

14.05.2024 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про проведення підготовчого засідання 27.05.2024 у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Тернопільської області.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.05.2024 у задоволенні клопотання Тернопільської обласної ради про участь у судовому засіданні 27.05.2024 в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Тернопільської області - відмовив.

14.05.2024 через систему "Електронний суд" від Тернопільської облради надійшли клопотання про витребування в Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" письмового доказу - акту про передачу приміщення Тернопільського об`єднання телебачення та радіомовлення Тернопільській школі мистецтв від 01.01.1995, підписаного директорами Тернопільського обласного телебачення та радіомовлення Л.М. Крупою і Тернопільської обласної школи мистецтв О.І. Гайдукевичем.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.05.2024 клопотання Тернопільської обласної ради про витребування доказів задовольнив частково, зокрема, витребував у ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» оригінал акту про передачу приміщення (об`єкт: будинок без гаражів на вулиці Медовій, 17) Тернопільського об`єднання телебачення та радіомовлення Тернопільській школі мистецтв від 01.01.1995, підписаного директорами Тернопільського обласного телебачення та радіомовлення Л.М. Крупою і Тернопільської обласної школи мистецтв О.І. Гайдукевичем (для огляду у судовому засіданні) та належним чином завірену копію цього акту (для долучення до матеріалів справи), внаслідок чого відклав підготовче засідання на 01.07.2024.

19.06.2024 до суду на виконання ухвали від 27.05.2024 від ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» надійшли витребувані докази.

28.06.2024 через систему "Електронний суд" та 01.07.2024 до канцелярії суду від Тернопільської облради надійшли дві заяви про участь в усіх судових засіданнях у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів зв`язку.

01.07.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.08.2024.

05.08.2024 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 16.09.2024.

16.09.2024 у судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

Зокрема, представник АТ «НСТУ» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Тернопільської обласної ради проти задоволення позову заперечував із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник Державного комітету телебачення і радіомовлення України просив задовольнити позов АТ «НСТУ».

Отже, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.1968 типовим проектом №603/15 (серія 481) дозволена реалізація зведення об`єкту «Будинок радіо» за адресою: м. Тернопіль, вул. Бугайченко, 17 (у подальшому перейменовано на вул. Медова, 5 згідно із рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №643 від 12.12.1991).

Як вбачається із листа за вих. №01-9/108 від 19.10.2001 Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, Будинок радіо у м. Тернополі корисною площею 700 кв.м. введено в експлуатацію у 1971 році згідно акту державної комісії, затвердженого 27.03.1971.

10.12.1991 Тернопільською обласною радою народних депутатів прийнято рішення «Про передачу приміщення суспільно-політичного центру колишнього обкому КПУ Державній телерадіомовній компанії України», згідно із п. 2 якого вирішено вивільнюване приміщення обласного телерадіомовного об`єднання передати безкоштовно з 01.06.1992 обласній дитячій школі мистецтв.

16.06.1993 Кабінет Міністрів України постановою №454 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей та м. Севастополя», вирішив передати приміщення Тернопільського телерадіооб`єднання Державної телерадіомовної компанії України із державної власності у комунальну власність.

01.01.1995 за актом про передачу приміщення Тернопільського об`єднання телебачення та радіомовлення Тернопільській школі мистецтв, згідно із рішенням Тернопільської обласної ради народних депутатів від 10.12.1991 передано безкоштовно приміщення Тернопільського об`єднання телебачення та радіомовлення Тернопільській обласній школі мистецтв, що на вул. Медовій, 17 (вул. Медова, 5), а саме, будинок без гаражів.

01.03.2001 Виконавчий комітет Тернопільської міської ради рішенням №282 від 01.03.2001 «Про оформлення права власності на будівлі і споруди Тернопільської обласної школи мистецтв за адресою вул. Медова, 5» вирішив оформити право власності за територіальною громадою області в особі Тернопільської обласної ради на будівлі і споруди за адресою вул. Медова, 5 загальною площею 727,8 кв.м., які передано в оперативне управління Тернопільської обласної школи мистецтв.

27.04.2001 Тернопільською обласною радою прийнято рішення, яким надано дозвіл Тернопільській обласній школі мистецтв на переобладнання гаражів, які знаходяться на території школи в м. Тернополі, по вул. Медова, 17 (5), під навчальні класи.

Проте, за твердженням АТ «НСТУ», що також не заперечувалось Тернопільською облрадою, такого переобладнання гаражів на навчальні класи не відбулося.

08.05.2001 на підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №282 від 01.03.2001 видано Свідоцтво про право власності на будівлю, відповідно до якого Виконком міської ради посвідчує, що будівлі під літ. «А» загальною площею 727,8 кв.м., яка розташована за адресою м. Тернопіль, вул. Медова, 5 дійсно належить територіальній громаді області в особі Тернопільської обласної ради на праві комунальної власності і знаходиться в оперативному управлінні Тернопільської обласної школи мистецтв.

03.09.2001 Виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом за вих. №1119/03 повідомив Тернопільську обласну раду, що гаражі за адресою: вул. Медова, 5, збудовані у комплексі об`єкту «Будинок радіо» у відповідності із типовим проектом №603-15 (серія 481).

Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (назву змінено на Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України») відповідно до Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України», постанов Кабінету Міністрів України № 693 від 07.11.2014 «Про утворення Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"» та № 567 від 05.08.2015 «Про деякі питання утворення ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України"», Статуту ПАТ «НСТУ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 28.12.2016 (з урахуванням внесених змін), є юридичною особою, що утворена шляхом перетворення Національної телекомпанії України. АТ "НСТУ" є правонаступником майна, прав та обов`язків Національної телекомпанії України, що припинила свою діяльність (п. 1 Статуту).

Відповідно до п. 24 статуту АТ «НСТУ» має у власності майно, що внесене до її статутного капіталу, та/або інше майно, набуте нею на підставах, що не заборонені законодавством. За АТ «НСТУ» закріплене на праві господарського відання державне майно, що передане їй відповідно до законодавства. АТ «НСТУ» володіє, користується та розпоряджається майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законодавством та цим Статутом.

Згідно із п. 25 статуту АТ «НСТУ» має право утворювати на території України та за її межами філії, представництва та дочірні підприємства в порядку, визначеному законодавством та цим статутом.

17.01.2017 Державним комітетом телебачення та радіомовлення України наказом № 3 затверджено Передавальний акт необоротних активів, оборотних активів та зобов`язань Національної телекомпанії України, в особі філії Національної телекомпанії України «Тернопільська регіональна дирекція», відповідно до якого внаслідок реорганізації Національної телекомпанії України шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» останнє є правонаступником, в тому числі необоротних активів, а саме гаражу по вул. Медовій, 5.

10.05.2019 Фізичною особою-підприємцем Вдовинюк О.М. надано інформаційну довідку за №89 про те, що будівлі і споруди, які знаходяться в м. Тернопіль по вул. Медова, 5 належать територіальній громаді області в особі Тернопільської обласної ради на підставі свідоцтва про право власності на будівлі, виданого Тернопільською міською радою 08.05.2001 на підставі рішення виконкому №282 від 01.03.2001 та зареєстрованого Тернопільським БТІ №1203. Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 10.01.2019 загальна площі будівлі школи мистецтв літ. «А» становить 728,2 кв.м. Загальна площа збільшилася на 0,4 кв.м. за рахунок ремонтно-перепланувальних робіт, що не суперечить чинному законодавству і не вимагає дозвільних документів.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №171656766 від 25.06.2019, державним реєстратором Тернопільської РДА Захарків І. Ю. на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого 08.05.2001 виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, та інформаційної довідки № 89, виданої 10.05.2019 ФОП Вдовинюк О. М., 20.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено реєстрацію права власності за Тернопільською обласною радою на нерухоме майно: а саме на будівлю, загальною площею 728,2 кв.м., опис: Школа мистецтв А, сходи сх 1, сходи сх2, гараж Б, прибудова б, огорожа 1, ворота 2, хвіртка 3, огорожа 4, ворота 5, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вулиця Медова, будинок 5.

Разом із тим, АТ «НСТУ» стверджує, що гараж літ. Б, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, буд. 5, належить позивачу на праві власності, при цьому вказує на незаконну реєстрацію за відповідачем права власності на спірне рухоме майно, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено судом вище, спір у цій справі виник між позивачем та відповідачем щодо права власності на гараж літ. Б, яке Тернопільська облрада зареєструвала за собою. Зокрема, позивач вважає, що він є належним власником спірного нерухомого майна, в той час, як за відповідачем здійснено безпідставну реєстрацію права власності на це нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, у відповідності до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно.

За приписами статті 181 цього ж Кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що, ураховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункт 90), від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19).

Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України) незалежно від того, є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Тоді як право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункти 65-67); від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 92)).

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого володіння суд витребує це майно від відповідача, який незаконно ним володіє, на користь позбавленого володіння позивача-власника. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справах № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123) і № 488/6211/14-ц (пункт 84), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (пункт 68), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 38)), незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387, 388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212 - 1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 96).

Як встановлено судом вище, право власності на спірне майно зареєстроване за Тернопільською облрадою, відповідно саме остання вважається володільцем спірного майна. Відповідно позивач, який вважає себе його власником, не є його володільцем. Тому належним способом захисту позивача у цій справі є віндикаційний позов (статті 387, 388 ЦК України). Цей позов опосередковується вимогою про витребування нерухомого майна від актуального володільця, тобто особи, за якою зареєстроване право власності (у цій справі - від Тернопільської облради). У разі задоволення судом позовної вимоги про витребування нерухомого майна з володіння відповідача таке судове рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності позивача.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17).

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду із позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 та постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 910/8298/21, від 25.07.2023 у справі № 914/106/22.

У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин в іншій судовій справі, зокрема, не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 915/690/19, від 09.02.2023 у справі № 904/4140/21, від 21.03.2023 у справі № 925/1288/20, від 25.07.2023 у справі № 917/1058/22.

Тобто, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 та постановах Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 910/9990/21, від 30.08.2023 у справі № 909/171/21, від 30.11.2022 у справі № 906/779/21.

Судом вище встановлено, що відповідно до Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України», постанов Кабінету Міністрів України № 693 від 07.11.2014 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та № 567 від 05.08.2015 «Про деякі питання утворення ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», статуту ПАТ «НСТУ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 28.12.2016 (з урахуванням внесених змін), АТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" є юридичною особою, що утворена шляхом перетворення Національної телекомпанії України. АТ «НСТУ» є правонаступником майна, прав та обов`язків Національної телекомпанії України, що припинила свою діяльність (п. 1 статуту).

Відповідно до п. 24 статуту АТ «НСТУ» має у власності майно, що внесене до її статутного капіталу, та/або інше майно, набуте нею на підставах, що не заборонені законодавством. За АТ «НСТУ» закріплене на праві господарського відання державне майно, що передане їй відповідно до законодавства. АТ «НСТУ» володіє, користується та розпоряджається майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законодавством та цим статутом.

Згідно із п. 25 статуту АТ «НСТУ» має право утворювати на території України та за її межами філії, представництва та дочірні підприємства в порядку, визначеному законодавством та цим Статутом.

Суд зазначає, що особливості реєстрації прав на майно AT «НСТУ» визначені положеннями пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Розділу IV Закону України «Про Суспільне телебачення та радіомовлення України».

Так, відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, AT «НСТУ» є правонаступником усіх прав та обов`язків, у тому числі на всі об`єкти права інтелектуальної власності юридичних осіб, визначених у статті 1 цього Закону.

Внесення нерухомого майна до статутного капіталу AT «НСТУ» може здійснюватися на підставі обліку майна без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесене до статутного капіталу AT «НСТУ», здійснюється на підставі передавального акту та акту оцінки майна, внесеного до статутного капіталу НСТУ. Передавальний акт та/або акт оцінки майна є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу AT «НСТУ».

Отже, Законом України «Про Суспільне телебачення та радіомовлення України» визначено процедуру та перелік документів, на підставі яких здійснюється реєстрація права власності на майно, що включене до статутного капіталу AT «НСТУ».

Також судом встановлено, що 17.01.2017 наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 3 було затверджено зведений передавальний акт необоротних активів, оборотних активів та зобов`язань Національної телекомпанії України до ПАТ «НСТУ» і додатків до нього.

З цього акту, а також зі звіту про оцінку майна, що належить АТ «НСТУ», станом на 31.12.2021, виконаного на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «УСК-Консалтинг», вбачається, що внаслідок реорганізації Національної телекомпанії України шляхом перетворення в AT «Національна суспільна телерадіокомпанія України», позивач (в особі філії Національної телекомпанії України "Тернопільська регіональна дирекція") став власником гаражу літ. Б площею 175,7 кв.м. по вул. Медовій, 5 у місті Тернополі (інвентарний номер 10300003).

Отже, з наведеного вбачається, що на підставі передавального акту та акту оцінки майна, внесеного до статутного капіталу НСТУ, гараж літ. Б по вул. Медовій, 5 є власністю позивача, якою AT «НСТУ» має право володіти, користуватися та розпоряджатися відповідно до мети своєї діяльності.

Наведене також підтверджується наданим до позовних матеріалів позивачем науково-правовим експертним висновком Київського регіонального центру Національної академії правових наук України від 13.12.2018 з питань визначення правового режиму майна ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія», у якому експерти підтвердили, що передавальний акт № 3 від 17.01.2017 та звіт про оцінку майна, що належить АТ «НСТУ», станом на 31.12.2021, свідчить, що майно, зазначене у цьому передавальному акті (зокрема, гараж літ. Б), включений до статутного капіталу АТ «НСТУ» та є власністю цієї юридичної особи, а Держава, у свою чергу, отримала корпоративні права на суму сформованого статутного капіталу.

Разом із тим, Тернопільська облрада, вважаючи себе власником гаражу літ. Б. по вул. Медовій, 5, 20.06.2019 зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомого майна за собою під найменуванням: "школа мистецтв А сход сх1 сх 2, гараж Б, прибудова б, огорожа 1, ворота 2, хвіртка 3, огорожа 4, ворота 5, загальною площею 728,2 кв.м." (запис № 32137005), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 171656766 від 25.06.2019.

Ця реєстрація була здійснена державним реєстратором Тернопільської РДА Захарків І. Ю. на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого 08.05.2001 виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, та інформаційної довідки № 89, виданої 10.05.2019 ФОП Вдовинюк О. М.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що саме Тернопільська облрада є власником гаражу по вул. Медовій, 5 у місті Тернополі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що проектом забудови від 18.12.1968 була дозволена реалізація зведення об`єкту комплексу «Будинок Радіо» за адресою: м. Тернопіль вул. Медова, 5 (у минулому вул. Бугайченко (Медова), 17).

Як вбачається із листа за вих. №01-9/108 від 19.10.2001 Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, Будинок радіо у м. Тернополі корисною площею 700 кв.м. введено в експлуатацію у 1971 році згідно акту державної комісії, затвердженого 27.03.1971.

Також листом Виконавчого комітету Тернопільської міськради від 03.09.2001 підтверджено, що гаражі за адресою Медова, 5, були збудовані в комплексі об`єкту «Будинок Радіо» у відповідності з типовим проектом.

Судом встановлено, що у подальшому приймались рішення щодо передачі приміщень без гаражу за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 5 (Медова, 17).

Зокрема, 10.12.1991 Тернопільською обласною Радою народних депутатів прийнято рішення, яким приміщення обласного телерадіомовного об`єднання з 01.06.1992 передано обласній школі мистецтв.

16.06.1993 постановою КМУ № 454 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності до комунальної власності областей та м. Севастополя» приміщення Тернопільського телерадіооб`єднання Державної телерадіомовної компанії України у місті Тернополі по вул. Медова, 17, вирішено передати до комунальної власності області (додаток № 6 постанови Кабміну).

01.01.1995 на виконання рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 10.12.1991 Тернопільській обласній школі мистецтв було передане приміщення Тернопільського об`єднання телебачення і радіомовлення по вул. Медовій, 17, із назвою об`єкту: «Будинок без гаражів».

01.03.2001 рішенням Тернопільської міськради № 282, за клопотанням Тернопільської обласної школи мистецтв, вирішено оформити право власності за територіальною громадою області в особі Тернопільської облради на будівлі і споруди площею 727,8 кв.м. по вул. Медова, 5 (17), які передати в оперативне управління Тернопільській обласній школі мистецтв.

08.05.2001 Тернопільській облраді було видане свідоцтво про право власності на будівлю під літ. А загальною площею 727,8 кв.м. При цьому, 10.01.2019 ФОП Вдовинюк О. М. на замовлення Управління експлуатації майнового комплексу Тернопільської облради був розроблений технічний паспорт на будівлі і споруди по вул. Медовій, 5, у якому «Школа мистецтв» позначена під літ. «А», а гараж - під літ. «Б».

Так, до цього технічного паспорту ФОП Вдовинюк О. М. була складена інформаційна довідка № 89 від 10.01.2019 про те, що підставою для приналежності Тернопільській облраді будівель і споруд по вул. Медовій, 5, є свідоцтво про право власності від 08.05.2001 (яке було видане лише на будівлю під літ. А площею 727,8 кв.м.). У цій же довідці ФОП Вдовинюк О. М. вказано, що згідно технічного паспорту загальна площа будівлі школи мистецтв літ. А становить 728,2 кв.м., що збільшилась на 0,4 кв.м. за рахунок ремонтних робіт, що не вимагає дозвільних документів.

Отже, з наведеного вбачається, що приміщення Тернопільського об`єднання телебачення та радіомовлення у 1995 році було передане Тернопільській школі мистецтв без гаражів (передана лише будівля). При цьому, свідоцтво про право власності від 08.05.2001, на яке посилається відповідач, не містить запису про право власності Тернопільської облради на гараж під літ. «Б».

Також в матеріалах копії реєстраційної справи № 101 щодо будинку по вул. Медовій, 5 у місті Тернополі, відсутні будь-які документи, що можуть бути підставою для включення гаража літ. «Б» площею 175,7 кв.м. до складу будівлі загальною площею 728,2 кв.м. під літ. «А» з подальшим оформленням права власності на спірний об`єкт (гараж) за Тернопільською облрадою.

Суд зазначає, що факт закріплення за Тернопільською облрадою земельної ділянки по вул. Медова, 5 (згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) не тягне за собою право власності на гараж літ. «Б» за відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних доказів виникнення у нього права власності на спірне майно, а державний реєстратор Тернопільської РДА Захарків І. Ю. безпідставно прийняв рішення про реєстрацію вказаного гаражу за Тернопільською облрадою.

Ураховуючи встановлені вище обставини та приймаючи до уваги надані сторонами докази у справі, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами право власності на спірне нерухоме майно, а саме на гараж літ. «Б», що знаходиться по вул. Медовій, 5 у м. Тернополі, що має наслідком задоволення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19 (провадження № 14-21цс22)).

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про витребування із чужого незаконного володіння Тернопільської обласної ради гараж під літерою "Б", що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Медова, 5.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» задовольнити.

Витребувати із чужого незаконного володіння Тернопільської обласної ради (46021, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Грушевського, будинок 8; ідентифікаційний код 24630220) гараж під літерою «Б», що знаходиться за адресою: місто Тернопіль, вулиця Медова, будинок 5, на користь Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, місто Київ, вулиця Іллєнка Юрія, будинок 42; ідентифікаційний код 23152907).

Стягнути із Тернопільської обласної ради (46021, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Грушевського, будинок 8; ідентифікаційний код 24630220) на користь Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, місто Київ, вулиця Іллєнка Юрія, будинок 42; ідентифікаційний код 23152907) судовий збір у розмірі 4 380 (чотири тисячі триста вісімдесят) грн 82 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 26.09.2024.

Суддя Віта БОНДАРЧУК