18.09.2024Справа № 910/3440/24
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» про розподіл судових витрат у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор»
до російської федерації в особі
1. міністерства юстиції російської федерації
2. міністерства оборони російської федерації
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - федеральне казначейство (казначейство росії)
про стягнення 29.003.581,00 грн., що в еквіваленті становить 793128,00 дол США або 744617,00 євро
Представники учасників справи:
від позивача: Єнокян К.П.;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 у справі №910/3440/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» задоволено повністю; стягнуто з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації та міністерства оборони російської федерації грошові кошти у розмірі 29003581 грн 00 коп, що в еквіваленті становить 793128 (сімсот дев`яносто три тисячі сто двадцять вісім) дол. США 00 центів або 744617 (сімсот сорок чотири тисячі шістсот сімнадцять) євро 00 центів.

10.09.2024 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 198884,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 розгляд вказаної заяви призначено на 18.09.2024.

У судове засідання 18.09.2024 з`явився представник позивача, надав усні пояснення з приводу поданої заяви; представники відповідача та третьої особи у судове засідання 18.09.2024 не з`явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 18.09.2024 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 Господарського процесуального кодексу України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі №916/101/23 зазначила, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта-шоста, сьома, дев`ята статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У позовній заяві позивач повідомив, що орієнтовний розмір судових витрат становить 166686,00 грн.

03.10.2022 між Адвокатським об`єднанням «Іщенко, Світлицький та партнери» (виконавець/адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» (замовник/довіритель) укладено Договір №АО-03/10-6/2022 про надання послуг правничої (правової) допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язується, за дорученням довірителя, надавати правничі (правові) послуги щодо захисту інтересів довірителя в рамках правовідносин уступки права вимоги з компенсації збитків та упущеної вигоди (повної та/або часткової), спричиненої широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України (Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ зі змінами та доповненнями) та введеним, у зв`язку з цим, воєнним станом на території України

Відповідно до п. 1.2 Договору детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим Договором, та порядок оплати послуг можуть визначатися Сторонами у додатках, додаткових угодах до цього Договору та/або актах виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно з п. 4.1 Договору послуги надаються та приймаються поетапно згідно з графіком, визначеним додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору виконавець надає замовнику Звіт про наданні послуги за відповідним етапом та Акт здавання-приймання послуг (в двох примірниках, підписаний уповноваженою особою виконавця та скріплений печаткою виконавця), у яких приводиться опис наданих виконавцем послуг за звітні періоди (етапи) та їх вартість згідно додатку 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору загальна ціна договору, вартість етапів та порядок оплат наведені в додатку 2 до цього Договору та підтверджується підписанням Актів здавання-приймання наданих послуг до цього Договору. При цьому «гонорар успіху» - оплата у разі досягнення позитивного для замовника результату складає 10% від отриманої замовником суми.

У п. 5.5 Договору сторонами погоджено, що фактичні витрати виконавця на поштові, нотаріальні, консультаційні (у разі залучення сторонніх осіб) послуги, послуги оцінювачів, оплата обов`язкових платежів, зборів (зокрема, судових), послуг перекладачів тощо оплачуються замовником окремо.

Відповідно до Акту надання послуг №19 від 31.01.2023 адвокатським об`єднанням були надані позивачу послуги на суму 83000,00 грн, а відповідно до Акту надання послуг №304 від 29.12.2023 - послуги на суму 23200,00 грн, що разом становить 106200,00 грн.

Як вбачається з Акту надання послуг №304 від 29.12.2023, до нього включено роботи з підготовки та подання заяви про забезпечення позову в іноземному суді, отримання ухвали на суму 4000,00 грн.

Втім, оскільки такі послуги в межах даної справи адвокатським об`єднанням не надавались, суд не вбачає підстав покладати їх вартість на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою виконання своїх завдань за Договором №АО-03/10-6/2022 про надання послуг правничої (правової) допомоги від 03.10.2022 щодо отримання послуг оцінювача 05.10.2022 між адвокатським об`єднанням та ТОВ «Нексія ДК. Оцінювальні послуги» (виконавець) було укладено Договір №АО-05/10-6/2022 про проведення незалежної оцінки.

У п. 6.1 Договору сторони погодили, що вартість послуг становить 35000,00 грн.

З наявних в матеріалах справи копій платіжних інструкцій вбачається, що адвокатське об`єднання сплатило на користь оцінювача грошові кошти у розмірі 35000,00 грн на підставі виставлених останнім рахунків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з метою виконання своїх зобов`язань за Договором №АО-03/10-6/2022 про надання послуг правничої (правової) допомоги від 03.10.2022 адвокатським об`єднанням було здійснено переклад та нотаріальне засвідчення документів з метою їх надсилання відповідачу на загальну суму 15125,00 грн., що підтверджується копіями актів надання послуг та рахунків на оплату.

Також, витрати позивача, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції відповідачу склали 17033,24 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами, наданими позивачем, підтверджується факт понесення позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №910/3440/24, у загальному розмірі 169358,24 грн (35000,00 грн витрат на замовлення експертного висновку + 102200,00 грн витрат на правову допомогу адвоката + 15125,00 грн на переклад та його нотаріальне засвідчення + 17033,24 грн на поштові витрати).

Інші витрати, вказані позивачем на суму 29526,00 грн (а саме, 14286,00 грн витрат на переговори з фінансовими установами, 15000,00 грн витрат на проведення оцінки та 200,00 грн витрат юридичного супроводу) не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 169358,24 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» задовольнити частково.

2. Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації (119991, російська федерація, м. москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1) та міністерства оборони російської федерації (119019, російська федерація, м. москва, вул. Знаменка, буд. 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «Навігатор» (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, буд. 58/10; ідентифікаційний код: 37469678) судові витрати у розмірі 169358 (сто шістдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 24 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 27.09.2024.

Суддя О.М. Спичак