ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/380/24

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ,

до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, м. Київ,

Пісківської селищної ради, Київська обл., Бучанський р-н., смт. Пісківка,

Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади, Київська обл., Бучанський р-н., смт. Пісківка,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ

про витребування земельних ділянок

секретар судового засідання: Самусь В.С.

За участю представників:

прокурор: Козачук В.Б.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Пісківської селищної ради та Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади, в якому він просив:

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 шляхом визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06.06.2018 № 10-5258/15-18-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі Пісківській об`єднанні територіальній громаді у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047 та площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049;

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 шляхом визнання недійсним рішення Пісківської селищної ради від 28.08.2018 № 2/26-32 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині прийняття у комунальну власність земельних ділянок площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047 та площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049;

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 шляхом скасування рішення державного реєстратора від 15.04.2019 за індексним номером 46472172 про державну реєстрацію за територіальною громадою в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади права комунальної власності на земельну ділянку площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047;

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 шляхом скасування рішення державного реєстратора від 15.04,2019 за індексним номером 46471796 про державну реєстрацію за територіальною громадою в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади права комунальної власності на земельну ділянку площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049;

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 шляхом їх повернення від територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимог ст.ст. 19, 55, 56, 57, 84 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 5, 8, 16, 17, 34 Лісового кодексу України наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06.06.2018 р. № 10-5258/15-18-сг передано, а рішенням Пісківської селищної ради від 28.08.2018 р. № 2/26-32 прийнято із державної у комунальну власність спірні земельні ділянки для сільськогосподарського призначення за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства. Прокурор посилається на те, що фактичні обставини справи свідчать про приналежність спірних ділянок до земель державної власності лісогосподарського призначення, які продовжують перебувати у постійному користуванні філії «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та розпорядником яких в силу приписів ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України на даний час є Київська обласна державна адміністрація. Водночас, спірні земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані за територіальною громадою в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади та відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представником територіальної громади являється Пісківська селищна рада, що у свою чергу створює перешкоди у користуванні та розпорядженні спірними земельними ділянками їх титульним володільцем. Прокурор вважає, що належними способами судового захисту порушених прав та інтересів держави у спірних правовідносинах є визнання недійсними наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06.06.2018 р. № 10-5258/15-18-сг, рішення Пісківської селищної ради від 28.08.2018 р. № 2/26-32 в частині спірних ділянок, скасування реєстрації права комунальної власності та відповідно до ст. 391 ЦК України повернення ділянок дійсному власнику.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.03.2024 р.

26.02.2024 р. до відкриття провадження у справі до господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, в якому він просить розглянути справу за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.03.2024 р. відкладено підготовче засідання на 16.04.2024 р.

16.04.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; розгляд справи здійснювати без участі його представника, у зв`язку із залученням представника до розгляду судових справ, які були призначені раніше. Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» посилається на те, що земельні ділянки, про які йдеться в позовній заяві, згідно матеріалів базового лісовпорядкування 2014 року належать до земель лісогосподарського призначення, постійним користувачем яких є державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», та закріплені за філією «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України». Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» зазначає, що до філії не надходили звернення щодо вилучення з постійного користування чи зміни цільового призначення зазначених земельних ділянок, відповідні погодження також не надавались, а філія «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України» своєчасно та в повному обсязі сплачує земельний податок за користування зазначеними земельними ділянками.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.04.2024 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»; відкладено підготовче засідання на 02.05.2024 р.

22.04.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вказаний відзив залишений судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, про що зазначено в ухвалі суду від 02.05.2024 р.

01.05.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від прокурора надійшла заява про зміну предмета позову, в якій він просить позовні вимоги за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Пісківської селищної ради, Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади розглядати в наступній редакції: витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049.

Таким чином, господарським судом Київської області розглядається справа з урахуванням заяви прокурора про зміну предмета позову, отже судом розглядається вимога про витребування на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.05.2024 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 23.05.2024 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.05.2024 р. відкладено підготовче засідання на 06.06.2024 р.

06.06.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій він повідомив, що представник Київської обласної державної адміністрації не має можливості з`явитись на розгляд справи у судове засідання за вказаним часом через велику завантаженість, у зв`язку з чим просить розглянути справу без участі представника Київської обласної державної адміністрації та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.06.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.06.2024 р.

Прокурор у підготовчих засіданнях 28.03.2024 р. та 16.04.2024 р. підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, а в інших підготовчих засіданнях та судових засіданнях підтримав позовні вимоги, викладені в заяві про зміну предмета позову.

Представник позивача у жодне підготовче засідання та судове засідання не з`явився. Проте, як вже зазначалось, 06.06.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, яка судом задоволена. Позивач про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 050, № 100, № 082 та довідками про доставку електронних листів.

Представник відповідача-1 у жодне підготовче засідання та судове засідання не з`явився. Відповідач-1 про причини неявки представника у підготовчі засідання та судові засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 296, № 273, № 232 та довідками про доставку електронних листів.

Представник відповідача-2 у жодне підготовче засідання та судове засідання не з`явився. Проте, як вже зазначалось 26.02.2024 р. до господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, яке судом задоволено. Відповідач-2 про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 780, № 748, № 085, № 349, № 713, № 287, № 642 та № 224.

Представник відповідача-3 у жодне підготовче засідання та судове засідання не з`явився. Відповідач-3 про причини неявки представника у підготовчі засідання та судові засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлений належним чином відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 920, № 501, № 006, № 837, № 361, № 791, № 908 та № 367.

Представники третьої особи у підготовчому засіданні 02.05.2024 р. позовні вимоги підтримали. Третя особа про причини неявки представника у підготовчі засідання 23.05.2024 р. та 06.06.2024 р. та судові засідання суд не повідомила, про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та судових засідань повідомлена належним чином відповідно до п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 030 та довідками про доставку електронних листів.

Відповідачі 2, 3 не скористались правом, наданим статтею 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслали. Як вже зазначалось, 22.04.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який залишений судом без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Щодо представництва прокуратурою інтересів держави.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абзаців першого, другого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з абзацами першим-третім частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор у цій справі, звертаючись з позовом, зазначив про те, що Київська обласна прокуратура 05.01.2024 р. звернулась із листом № 15/1-11вих-24 до Київської обласної державної адміністрації щодо надання інформації про вжиті заходи, спрямовані на захист інтересів держави з метою повернення їй спірних земельних ділянок лісового фонду (пред`явлення позову тощо) та про надання інформації про вжиття таких заходів, або повідомлення про неможливість звернення до суду з вказаних питань із належним обґрунтуванням відповідних причин.

У відповідь на вказаний лист Департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) за дорученням Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) листом № 57/31.01/31.02.01/2024 від 22.01.2024 р. повідомив, що Київська обласна державна адміністрація, як орган виконавчої влади, позбавлена можливості самостійно встановлювати порушення законодавства та не має законодавчих підстав для проведення відповідних перевірок. Також, Департамент повідомив, що в нього відсутня інформація щодо звернення до суду з позовом про повернення у державну власність земельних ділянок лісогосподарського призначення площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049 та площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047.

Листом від 31.01.2024 р. № 15/1-109 вих-24 Київська обласна прокуратура повідомила Київську обласну державну адміністрацію, що нею підготовлено позов до господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Пісківської селищної ради та Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення.

Доказів надання позивачем відповіді на вказаний лист прокурора, чи вжиття ним будь-яких заходів реагування, матеріали справи не містять.

Суд враховує, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18:

« 76. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

77. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

78. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

79. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

80. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

81. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.».

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В контексті викладених положень Закону України «Про прокуратуру» та висновків Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що прокурор належним чином обґрунтував підстави для представництва ним інтересів держави і подав даний позов з дотриманням вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», та повідомив позивача про звернення з позовною заявою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора, представників третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом № 10-5258/15-18-сг від 06.06.2018 р. Головного управління Держгеокадастру у Київській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Пісківській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 228,1552 га, які розташовані на території Пісківської селищної та Мигалківської сільської рад Бородянського району Київської області, згідно з актом-приймання передачі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2022 р. № 1015 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» переіменовано територіальний орган Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Головне управління Держгеокадастру у Київській області на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.

Заступником начальника Головного управління начальником Управління з контролю за використанням та охороною земель та Головою Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади підписаний акт від 06.06.2018 р. приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, відповідно до якого Головне управління Держгеокадастру у Київській області відповідно до наказу № 10-5258/15-18-сг від 06.06.2018 р. передало із державної власності, а Пісківська селищна об`єднана територіальна громада прийняла у комунальну власність Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки, зокрема земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0047, площею 31,1009 га та земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0049, площею 84,1262 га з цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), що вбачається з додатка до вказаного акта.

Рішенням від 28.08.2018 р. № 2/26-32 Пісківської селищної ради «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» надано згоду Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області на передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 228,1552 га, які розташовані на території Пісківської селищної та Мигалківської сільської рад Бородянського району Київської області; прийнято у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 228,1552 га, які розташовані на території Пісківської селищної та Мигалківської сільської рад Бородянського району Київської області згідно з актом приймання-передачі.

Державним реєстратором виконавчого комітету ради Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2019 р. (індексний номер 46472172) зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0047, площею 31,1009 га за Пісківською селищною об`єднаною територіальною громадою, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.01.2024 р., номер інформаційної довідки: 361920710.

Державним реєстратором виконавчого комітету ради Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2019 р. (індексний номер 46471796) зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0049, площею 84,1262 га за Пісківською селищною об`єднаною територіальною громадою, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.01.2024 р., номер інформаційної довідки: 361920294.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Таким чином, на даний час земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 обліковуються як землі комунальної власності сільськогосподарського призначення та зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за територіальною громадою в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади.

Прокурор, звертаюсь із даним позовом, просить витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що всупереч вимог ст.ст. 19, 55, 56, 57, 84 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 5, 8, 16, 17, 34 Лісового кодексу України наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06.06.2018 р. № 10-5258/15-18-сг передано, а рішенням Пісківської селищної ради від 28.08.2018 р. № 2/26-32 прийнято із державної у комунальну власність спірні земельні ділянки для сільськогосподарського призначення за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Частиною 1 ст. 57 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Отже при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України.

Разом з листом № 03-27 від 10.01.2024 р., адресованому Заступнику керівника Київської обласної прокуратури, Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання «Укрдержліспроект» надало витяг з картографічної бази даних матеріалів лісовпорядкування з нанесеними межами кварталів 40 та 123 і частини кварталів 68 та 69 Мигальського лісництва ДП «Тетерівський лісгосп» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року та межами його таксаційних виділів і межами земельних ділянок, що нанесені згідно з наданими каталогами координатами.

Відповідно до вказаного витягу з картографічної бази даних земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0049 та :04:002:0047 накладаються на межі кварталів № 123, № 40 і частини кварталів № 68 та № 69 Мигальського лісництва ДП «Тетерівський лісгосп».

Київська обласна прокуратура звернулась до директора філії «Тетерівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» із листом від 12.12.2023 р. № 15/1-1342 вих23, в якому просила, зокрема надати інформацію про те, чи відносяться земельні ділянки площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049, площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047 до земель лісогосподарського призначення.

У відповідь на вказаний лист філія «Тетерівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» листом від 15.12.2023 р. № 729/20.15-1-2023 повідомила Київську обласну прокуратуру про те, що вказані земельні ділянки згідно матеріалів базового лісовопрдякування 2014 р. належать до земель лісогосподарського призначення, постійним користувачем яких є державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», та закріплені за філією «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України». Разом із вказаним листом філією «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України» надані викопіювання матеріалів лісовпорядкування 2014 р. Мигальського лісництва у межах розташування спірних ділянок.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування ДП «Тетерівське лісове господарство» 2014 року затверджені протоколом координаційно-технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування 18.12.2014 та протоколом другої лісовпорядної наради від 10.07.2015.

Правова позиція з приводу того, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є належними доказами наявності права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського призначення неодноразово викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.11.2023 р. у справі № 911/351/22, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 р. у справі № 488/5476/14-ц.

Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання «Укрдержліспроект» засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 за № 119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України.

Верховний Суд у постанові від 13.11.2019 р. у справі № 361/6826/16-ц зауважив, що ВО «Укрдержліспроект» створене з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також підвищення культури ведення лісового господарства. ВО «Укрдержліспроект» здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісовпорядкування.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Лісового кодексу України у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Отже, наданий Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» витяг з картографічної бази даних є допустимим доказом в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наданий уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів, а матеріали лісовпорядкування 2014 року є наслідком інвентаризації земель лісового фонду.

Статтею 149 Земельного кодексу України передбачено порядок вилучення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Секретаріат Кабінету Міністру України у відповідь на лист прокуратури від 08.05.2020 р. № 05/09/1-831вих листом № 16168/0/2-20 від 18.05.2020 р. повідомив, що Кабінет Міністрів України рішень про вилучення, припинення права постійного користування чи зміну цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення Мигальського лісництва державного підприємства «Тетерівське лісове господарство» з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047 не приймав.

Крім того, філія «Тетерівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» листом від 15.12.2023 р. № 729/20.15-1-2023 повідомила Київську обласну прокуратуру про те, що до філії не надходили звернення щодо вилучення з постійного користування чи зміни цільового призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047, відповідні погодження також не надавались.

Згідно з ч. 6 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», крім випадків, визначених частинами п`ятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Таким чином, вилучення для нелісогосподарських потреб спірних земельних ділянок державної власності з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047, що віднесені до земель лісогосподарського призначення та перебувають у постійному користуванні державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (закріплені за філією «Тетерівське лісове господарство»), належало до повноважень Кабінету Міністрів України.

Однак, Кабінет Міністрів України рішень про вилучення з постійного користування філії «Тетерівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» земельних ділянок лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047 не приймав.

Відповідно до пп. а), е) ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення та землі лісогосподарського призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу) зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проте, в порушення вимог ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видання наказу від 06.06.2018 р.) фактично незаконно змінено цільове призначення спірних земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення, оскільки уповноваженим органом рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047 не приймалось, відповідний проект зміни цільового призначення не розроблявся.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Київській області належало розпорядження землями сільськогосподарського призначення, а не лісогосподарського призначення, в тому числі щодо зміни їх цільового призначення.

Таким чином, наказом № 10-5258/15-18-сг від 06.06.2018 р. Головного управління Держгеокадастру у Київській області та рішенням тридцять другої сесії першого скликання від 28.08.2018 р. № 2/26-32 Пісківської селищної ради фактично змінено цільове призначення земель з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047 з подальшою передачею їх з державної власності в комунальну без наявних для цього повноважень.

Отже наказ № 10-5258/15-18-сг від 06.06.2018 р. Головного управління Держгеокадастру у Київській області та рішення тридцять другої сесії першого скликання від 28.08.2018 р. № 2/26-32 Пісківської селищної ради прийняті з порушенням вимог ст.ст. 19, 20, 55, 57, 122, 149 Земельного кодексу України та ст.ст. 8, 48 Лісового кодексу України .

Таким чином, земельні ділянки площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049, площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047 відносяться до земель державної власності лісогосподарського призначення та повинні використовуватись для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших.

Звертаючись із даним позовом, прокурор з урахуванням заяви про зміну предмета позову просить витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049.

За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 324 Цивільного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Кожен громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності Українського народу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, володіння, користування, розпорядження майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України ).

Статтею 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Із правового аналізу статті 387 Цивільного кодексу України вбачається, що у цій нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушені права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Під незаконним володінням розуміється фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави (володіння вкраденою річчю) або правова підстава якого відпала (минув термін дії договору найму), або правова підстава якого недійсна (володіння, установлене в результаті недійсного правочину).

Належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстровано право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вже встановлено судом, земельні ділянки лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:002:0049, :04:002:0047, які перебувають у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», та закріплені за філією «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України», незаконно передані із державної до комунальної власності.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049 зареєстровано за Пісківською селищною об`єднаною територіальною громадою.

Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

З огляду на викладене володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна.

Отже, особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку, а саме Пісківська селищна об`єднана територіальна громада.

Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області листом від 21.12.2023 р. № 10-10-0.223-12113/2-23 повідомило Київську обласну прокуратуру, що відповідно відомостям ДЗК земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047 та :04:002:0049 знаходяться за межами адміністративних меж селища Пісківка.

Відповідно до пп. а) п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Згідно з ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Отже оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047 та :04:002:0049 є землями державної власності, то розпорядником вказаних земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення є Київська обласна державна адміністрація.

Таким чином, оскільки повноваження з розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення для лісогосподарських потреб в Київській області належать Київській обласній державній адміністрації відповідно до вимог ч. 5 ст. 122, п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, а землекористувачем земельних ділянок площею 84,1262 га з кадастровим номером :04:002:0049 та площею 31,1009 га з кадастровим номером :04:002:0047 є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», то суд дійшов висновку про задоволення вимоги прокурора про витребування на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049.

Як вже зазначалось, належним відповідачем у цій справі є Пісківська селищна об`єднана територіальна громада, позовна вимога до якої задоволена. Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Пісківська селищна рада є неналежними відповідачами за даним позовом, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Пісківської селищної ради.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на Пісківську селищну об`єднану територіальну громаду.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов до Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади задовольнити.

Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, місто Київ, площа Лесі Українки, будинок 1, код 00022533) з незаконного володіння територіальної громади в особі Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади (07820, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Пісківка(з), вул. Дачна, будинок 66, код 40883878) земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0047, :04:002:0049.

Стягнути з Пісківської селищної об`єднаної територіальної громади (07820, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Пісківка(з), вул. Дачна, будинок 66, код 40883878) на користь Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, код 02909996) 17157,04 грн (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят сім грн 04 коп.) судового збору.

2. У задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Пісківської селищної ради відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.09.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева