ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. Справа №910/15923/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Демидової А.М.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт": не з`явився

від Фізичної особи-підприємця Цімермана Володимира Орестовича: Баюш Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 (повний текст складено 13.06.2024)

у справі №910/15923/23 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт"

до Фізичної особи-підприємця Цімермана Володимира Орестовича

про стягнення 382 809,57 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Цімермана Володимира Орестовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт"

про стягнення 791 844,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт" (далі - ТОВ "ОС Експерт") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Цімермана Володимира Орестовича заборгованості у розмірі 382 809,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ФОП Цімерман В.О., в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення забезпечувальної суми, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 382 809,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 відкрито провадження у справі №910/15923/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.12.2023 до Господарського суду надійшла зустрічна позовна заява ФОП Цімермана В.О. про стягнення з ТОВ "ОС Експерт" заборгованості у розмірі 791 844,14 грн, з яких: 305 435,17 грн - борг за несплату орендної плати з врахуванням зарахованого забезпечувального платежу, 143 730,26 грн - пеня, 11 623,27 грн - відсотки річних, 34 164,64 грн - інфляційні втрати, 296 890,82 грн - неустойка.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "ОС Експерт" зобов`язань за договором оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205 щодо своєчасної сплати орендних платежів, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 305 435,17 грн. Крім того, ФОП Цімерманом В.О. нараховано до стягнення з ТОВ "ОС Експерт" 34 164,64 грн інфляційних втрат, 143 730,26 грн пені, 11 623,27 грн трьох процентів річних та 296 890,80 грн неустойки за прострочення виконання зобов`язання з повернення об`єкта оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2023 відкрито провадження у справі та об`єднано зустрічну позовну заяву ФОП Цімермана В.О. до ТОВ "ОС Експерт" про стягнення 791 844,14 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205 в одне провадження з первісним позовом ТОВ "ОС Експерт" до ФОП Цімермана В.О. про стягнення 382 809,57 грн забезпечувального платежу за договором оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "ОС Експерт" на користь ФОП Цімермана В.О. 305 435,17 грн заборгованості, 296 890,80 грн неустойки за прострочення виконання зобов`язання з повернення об`єкта оренди, 34 164,64 грн інфляційних втрат, 11 623,27 грн трьох процентів річних, 5 723,77 грн пені та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 807,41 грн. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд, враховуючи невиконання орендарем обов`язку щодо повернення орендарю за актом приймання-передачі приміщення, яке є об`єктом оренди за договором оренди житлового приміщення від 22.05.2020 №202205, дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимог позивача за зустрічним позовом про нарахування та стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості з орендних платежів за липень 2022 року (в частині не покритій забезпечувальною сумою) та за 16 днів серпня 2022 року в розмірі 305 435,17 грн, а також 296 890,80 грн неустойки за користування приміщенням після припинення дії договору, нарахованої за період з 17.08.2022 до 31.08.2022. З огляду на наведене, суд першої інстанції також дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом 382 809,57 грн забезпечувальної суми, в зв`язку з чим вимоги позивача за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, за результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявленої до стягнення пені місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені, підлягають частковому задоволенню в сумі 5 723,77 грн. Крім того, за результатами здійсненої судом перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача 34 164,64 грн інфляційних втрат та 11 623,27 грн трьох процентів річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "ОС Експерт" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23, яким ТОВ "ОС Експерт" відмовлено у задоволенні позову до ФОП Цімермана В.О. про повернення забезпечувальної суми за договором оренди нерухомого майна в розмірі 382 809,57 грн та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "ОС Експерт" задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, скаржник вважає, що суд першої інстанції не надав достатньої уваги та оцінки наявності перешкод з боку відповідача за первісним позовом щодо підписання акта повернення приміщення датою, що відповідає даті припинення дії договору, уникнення зустрічей та проігнорував обставини, які доводять, що дії позивача за первісним позовом були спрямовані на припинення спірного договору та підписання акта повернення приміщення, як це передбачено пунктом 4.7 договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 апеляційну скаргу ТОВ "ОС Експерт" у справі №910/15923/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15923/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "ОС Експерт" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/15923/23.

27.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/15923/23.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Сітайло Л.Г. перебувала з 17.06.2024 до 30.06.2024 на лікарняному.

Крім того, слід зазначити, що суддя Сітайло Л.Г. перебувала з 01.07.2024 до 14.07.2024 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

29.07.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ОС Експерт" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.09.2024. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 20.08.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 задоволено заяву представника ФОП Цімермана В.О. Баюш Лілії Володимирівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2024, у зв`язку з перебуванням суддів Буравльова С.І. з 19.08.2024 до 13.09.2024 та Шапрана В.В. з 26.08.2024 до 13.09.2024 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 справу №910/15923/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Демидова А.М., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "ОС Експерт" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Демидова А.М., Андрієнко В.В.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач за первісним позовом, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ОС Експерт", а рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 залишити без змін.

Так, у відзиві ФОП Цімерман В.О. вказує, що позивачем за первісним позовом не було надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження виконання останнім своїх зобов`язань перед відповідачем за первісним позовом, в частині повернення орендованого майна з оренди.

Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

10.09.2024 позивачем за первісним позовом подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування вищенаведеного клопотання позивач за первісним позовом посилається на неможливість прибуття в судове засідання, призначене на 11.09.2024, через те, що у представника апелянта виявлені ознаки гострого респіраторного захворювання з підозрою на новий штам корона вірусної інфекції Омікрон і є потреба в перебуванні на самоізоляції до покращення стану його здоров`я.

Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач за первісним позовом знав про розгляд цієї справи з моменту відкриття провадження, а також завчасно повідомлений судом про судове засідання.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не обмежений у праві вибору представника і у рамках свого права користується можливістю залучити будь-якого іншого представника для представництва своїх інтересів та участі у судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача за первісним позовом.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 11.09.2024 з`явилася представник відповідача за первісним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.05.2020 між ФОП Цімерманом В.О. (орендодавець) та ТОВ "ОС Експерт" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №202205, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщення (290,3 кв.м), що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33-Б , разом з меблями та/або устаткуванням, яке знаходиться в середині приміщення та перелічене у додатку 3 до цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору строк оренди орендованої частини приміщення за цим договором починає свій перебіг з моменту підписання акта приймання-передачі орендованої частини приміщення у тимчасове користування та закінчується 01.06.2021.

Згідно з пунктом 4.6 договору після закінчення строку оренди орендар зобов`язується передати орендодавцю орендовану частину приміщення та всі наявні ключі від замків дверей приміщення, які були наявні на момент передавання орендованої частини приміщення в оренду, за відповідним актом повернення орендований частини приміщення, протягом одного робочого дня, починаючи від дати закінчення строку оренди.

Дата підписання сторонами акта повернення орендованої частини приміщення з оренди вважається днем фактичного повернення орендованої частини приміщення з оренди та днем закінчення строку оренди (пункт 4.7 договору).

За умовами пункту 5.1 договору починаючи з дати початку оренди. орендар зобов`язується щомісячно сплачувати орендодавцеві орендну плату за орендовану частину приміщення в розмірі та у порядку, передбаченому умовами договору.

Пунктом 5.2.1 договору встановлено, що орендна плата за 290,3 кв.м орендованої частини приміщення за договором становить 14 300 доларів США за один календарний місяць оренди, включно з втратами на експлуатацію обслуговуючих організацій, з урахуванням індексації, що еквівалентно сумі у гривні відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату виставлення орендодавцем відповідного рахунку орендарю.

За змістом пункту 5.4 договору орендна плата за орендовану частину приміщення сплачується орендарем наперед за один місяць щомісячно на підставі виставленого орендодавцем рахунку з одночасним надсиланням сканкопії такого рахунку на електронну пошту орендаря, зазначену в статті 17 цього договору, протягом 5 робочих днів з моменту отримання орендарем відповідного рахунку. Сторони погодили, що у випадку неотримання орендарем рахунку у строки, передбачені пунктом 5.6 цього договору, орендар має право затримати відповідну сплату на період, пропорційний фактичному часу неотримання орендарем відповідного рахунку без застосування до орендаря штрафних санкцій чи іншої відповідальності, передбаченої цим договором.

Відповідно до пункту 5.5 договору орендар, одночасно з перерахуванням орендної плати згідно з пунктом 5.2.1 за перший місяць користування орендованою частиною приміщення, в межах цього договору, має сплатити орендодавцю також забезпечувальну суму у розмірі 14 300 доларів США, з урахуванням індексації, що еквівалентно сумі у гривні відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату виставлення орендодавцем відповідного рахунку орендарю, за приміщення (далі - забезпечувальна сума) що, у випадку не продовження сторонами строку дії цього договору, зараховується як сплата орендарем орендної плати за останній місяць дії цього договору.

Забезпечувальна сума не підлягає поверненню орендарю у випадку дострокового розірвання договору внаслідок істотного порушення орендарем умов договору, в тому числі у випадку неодноразового порушення термінів оплати орендної плати більш ніж на 5 робочих днів, якщо тільки дострокове припинення договору з ініціативи орендаря не було спричинене порушенням умов договору зі сторони орендодавця. При достроковому розірванні договору з ініціативи орендаря він зобов`язаний повідомити орендодавця про таке розірвання (припинення) договору не пізніше, ніж за 2 місяці до фактичної дати розірвання. У випадку дострокового розірвання договору з ініціативи орендаря, забезпечувальна сума зараховується як сплата орендної плати за останній місяць дії договору (пункт 5.5.1 договору).

Згідно з пунктом 5.5.2 договору кошти забезпечувальної суми можуть використовуватись орендодавцем в якості компенсації за будь-яку умисну документально підтверджену шкоду та/або документально підтверджені збитки, яка/які завдана з вини орендаря орендодавцю, в т.ч. та не обмежуючись, сума коштів забезпечувальної суми може бути зарахована орендодавцем в якості оплати у разі несвоєчасного та/або неналежного внесення орендарем орендної плати в порядку, що визначений цим договором.

Пунктом 5.10 договору встановлено, що нарахування орендної плати за орендовану частину приміщення та інших компенсаційних платежів за цим договором здійснюється щомісячно по день фактичного повернення приміщення з оренди за актом повернення приміщення.

Відповідно до пункту 7.5 договору, у разі розірвання цього договору або закінчення строку його дії, не пізніше 5 робочих днів від дати закінчення строку дії договору, орендар зобов`язаний повернути орендовану частину приміщення орендодавцю за актом повернення орендованої частини приміщення у стані не гіршому, ніж на момент підписання акта приймання-передавання орендованої частини приміщення в оренду, відповідно до пункту 3.1. цього договору, з урахуванням нормального зносу орендованої частини приміщення.

Згідно з пунктами 13.1 та 13.2 договору термін дії даного договору встановлений з 01.06.2020 до 01.06.2021 (включно), з автоматичною пролонгацією договору на той же термін і на тих самих умовах, якщо ніхто зі сторін не повідомить про бажання розірвати договір за місяць до його закінчення. Орендар зобов`язаний не пізніше ніж за 30 календарних днів повідомити у письмовій формі орендодавця про намір продовжити договір або звільнити орендоване приміщення з закінченням терміну дії чи при достроковому розірванні договору.

За умовами пункту 13.5 договору кожна з сторін цього договору вправі достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку без зазначення причини шляхом направлення другій стороні письмового повідомлення про таке розірвання не пізніше ніж 2 місяці.

Так, за актом приймання-передавання орендованої частини приміщення та меблів за договором оренди від 01.06.2020 №202205, орендодавець належним чином та в повному обсязі передав, а орендар належним чином та в повному обсязі прийняв частину нежитлового приміщення №36, загальною площею 290,3 кв.м, яке розташоване на 4 поверсі за адресою: м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 33-Б .

20.06.2022 ТОВ "ОС Експерт" направило на адресу ФОП Цімермана В.О. повідомлення від 01.06.2022 №01/06/2022/1 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205, у зв`язку з небажанням продовжувати дію договору на наступний строк та просило вважати договір розірваним з 01.07.2022, у зв`язку з закінченням строку його дії.

15.07.2022 ТОВ "ОС Експерт" направило на адресу ФОП Цімермана В.О. лист від 12.07.2022 №30/06/2022/3, відповідно до якого, у зв`язку з припиненням 30.06.2022 дії договору оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205, звернулося з вимогою про узгодження акта повернення, визначення дати та місця передачі ключів та підписання акта, а також про повернення забезпечувального платежу в розмірі 14 300 доларів США.

Спір за первісним позовом, за твердженням ТОВ "ОС Експерт", виник в зв`язку з тим, що внаслідок надіслання повідомлення від 01.06.2022 №01/06/2022/1 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205, у зв`язку з небажанням продовжувати дію договору на наступний строк, договір є припиненим 30.06.2022, внаслідок чого, з урахуванням здійсненої позивачем за первісним позовом оплати за оренду приміщення за червень 2022 року, у відповідача за первісним позовом виник обов`язок з повернення 382 809,57 грн забезпечувального платежу.

У свою чергу, ФОП Цімерманом В.О. заявлено зустрічні позовні вимоги про стягнення з ТОВ "ОС Експерт" заборгованості з оплати орендних платежів за липень 2022 року (в частині не покритій забезпечувальною сумою) та за 16 днів серпня 2022 року в розмірі 305 435,17 грн. Також, у зв`язку з простроченням орендарем оплати орендних платежів нараховано 143 730,26 грн пені, 34 164,64 грн інфляційних втрат, 11 623,27 грн трьох процентів річних та 296 890,80 грн неустойки за користування приміщенням після припинення дії договору, нарахованої за період з 17.08.2022 до 31.08.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 оскаржується позивачем за первісним позовом, в частині відмови у задоволенні первісного позову, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України, судова колегія перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ "ОС Експерт" не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення не підлягає зміні чи скасуванню виходячи з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

За змістом частини 1, 2 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

За приписами частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України та статтею 286 ГК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 ЦК України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 651 ЦК України ).

За змістом частин 1, 3 статті 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

За приписами частин 1-4 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Так, у пункті 13.5 договору сторони погодили, що кожна з сторін цього договору вправі достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку без зазначення причини шляхом направлення другій стороні письмового повідомлення про таке розірвання не пізніше ніж 2 місяці.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії фіскального чеку від 20.06.2022, ТОВ "ОС Експерт" направило на адресу ФОП Цімермана В.О. повідомлення від 01.06.2022 №01/06/2022/1 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205.

Доказів направлення вищенаведеного повідомлення про розірвання договору оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205 в іншу дату ніж 20.06.2022 суду не надано.

Отже, місцевим господарським судом вірно встановлено, що твердження позивача за первісним позовом про те, що договір оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205 є розірваним з 30.06.2022, суперечить пункту 13.5 договору та нормам статті 188 ГК України, що регулює порядок розірвання господарських договорів.

За умовами пункту 5.10 договору нарахування орендної плати за орендовану частину приміщення та інших компенсаційних платежів за цим договором здійснюється щомісячно по день фактичного повернення приміщення з оренди за актом повернення приміщення.

Як зазначалось вище, частиною 1 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, як вірно встановлено місцевим господарським судом, договір оренди нерухомого майна від 22.05.2020 №202205 припинив свою дію у зв`язку розірванням на підставі пункту 13.5 договору.

Отже, положення вказаної норми закону та договору з урахуванням приписів статті 11 ЦК України, статті 174 ГК України свідчать про те, що у разі припинення цього договору, саме у відповідача виникає обов`язок повернути орендодавцю майно з оренди, оскільки договір припинив свою дію, внаслідок чого орендар втратив право на користування об`єктом оренди.

З огляду на наведене, оскільки позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ТОВ "ОС Експерт" своїх зобов`язань перед ФОП Цімерманом В.О. в частині повернення орендованого майна з оренди, ТОВ "ОС Експерт" фактично продовжує користування орендованим майном.

За приписами частини 2 статті 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі. У разі невиконання обов`язку, передбаченого частиною 1 статті 785 ЦК України, цивільним законодавством визначена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди. Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої частиною 2 статті 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.

Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином, неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності), відповідно до вимог статті 614 ЦК України.

З огляду на наведене та враховуючи невиконання орендарем обов`язку щодо повернення орендарю за актом приймання-передачі приміщення, яке є об`єктом оренди за договором оренди житлового приміщення від 22.05.2020 №202205, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість та задоволення вимог позивача за зустрічним позовом про нарахування та стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості з орендних платежів за липень 2022 року (в частині не покритій забезпечувальною сумою) та за 16 днів серпня 2022 року в розмірі 305 435,17 грн, а також 296 890,80 грн неустойки за користування приміщенням після припинення дії договору, нарахованої за період з 17.08.2022 до 31.08.2022.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає вірними висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом 382 809,57 грн забезпечувальної суми, в зв`язку з чим вимоги позивача за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші наведені доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні первісного позову.

Пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "ОС Експерт" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ "ОС Експерт".

Крім того, колегія суддів звертає увагу ТОВ "ОС Експерт" на те, що останнім надмірно сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/15923/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОС Експерт".

4. Матеріали справи №910/15923/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 23.09.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.М. Демидова

В.В. Андрієнко