ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"25" вересня 2024 р. м. Ужгород Справа №907/238/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень у справі №907/238/24 за позовом Керівника Хустської окружної прокуратури, м. Хуст Закарпатської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області, з участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Іршавський завод продовольчих товарів, м. Іршава Закарпатської області до відповідача Іршавської міської ради Закарпатської області, м. Іршава Хустського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення Іршавської міської ради тридцятої сесії VIII скликання №2834 від 09.11.2023 Про розгляд листа Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, яким відмовлено у наданні згоди на безоплатне прийняття у комунальну власність Іршавської міської ради Закарпатської області захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційного укриття) №25529, що перебуває на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю Іршавський завод продовольчих товарів та розташованого за адресою: вул. Шевченка, 70, м. Іршава, Хустського району, Закарпатської області; зобов`язання Іршавської міської ради Закарпатської області вжити заходи щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Іршави об`єкт нерухомого майна захисну споруду цивільного захисту (протирадіаційне укриття) №25529, загальною площею 270,0 кв.м, що перебуває на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю Іршавський завод продовольчих товарів та розташованого за адресою: вул. Шевченка, 70, м. Іршава, Хустського району, Закарпатської області,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.04.2024 відкрито провадження у справі №907/238/24 в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Іршавський завод продовольчих товарів, м. Іршава Закарпатської області та призначено підготовче засідання на 29.05.2024. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України із одночасним надісланням копій такого прокурору та позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачу строк для надання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено прокурору та позивачу строк на надання суду та відповідачу відповідей на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.

Ухвалами суду від 29.05.2024 та 15.08.2024 підготовчі засідання у справі відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

Поданою через підсистему Електронний суд заявою б/н від 25.09.2024 (вх. №02.3.1-02/7484/24 від 25.09.2024) позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях просить поновити йому пропущений процесуальний строк на подання письмових пояснень по суті заявленого прокурором позову в даній справі, мотивуючи вказане тимчасовою відсутністю працівників у відділі правового забезпечення, значною територіальною віддаленістю від Господарського суду Закарпатської області, дефіцитом коштів для оплати відряджень уповноважених представників та їх великою завантаженістю.

Оцінюючи заяву позивача про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень по суті спору у справі №907/238/24, суд зазначає наступне.

В силу ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Згідно із ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання письмових пояснень у справі) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі Walchli v. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ Фріда проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

За таких обставин, наведені позивачем аргументи в обґрунтування причин пропуску строку на подання письмових пояснень у даній справі є поважними та об`єктивними. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність поновлення Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області процесуального строку на подання письмових пояснень у справі №907/238/24.

Керуючись ст. 119, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень у справі №907/238/24 задоволити.

2. Поновити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області процесуальний строк на подання письмових пояснень у справі №907/238/24.

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 30.09.2024.

Суддя Л.І. Пригара