ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2541/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКБІЗНЕС», м.Харків
до Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо", м.Харків
про стягнення коштів 28 174,29 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОКБІЗНЕС" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" про стягнення з відповідача на свою користь:

-інфляційних втрат у розмірі 13067,34 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від 11 лютого 2019 р. усправі № 641/8857/18;

-3% річних у розмірі 4290,48 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від 11 лютого 2019 р. у справі № 641/8857/18;

-інфляційних втрат у розмірі 7230,65 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21;

-3% річних у розмірі 2374,08 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21,

а всього стягнути 26 962,55 грн.

Ухвалою господарського суду міста Харківської області від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

12.08.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх.№20258) за змістом якої просить стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРОКБІЗНЕС»:

-інфляційні втрати у розмірі 13067,34 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від 11 лютого 2019 р. у справі № 641/8857/18;

-3% річних у розмірі 5070,57 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від 11 лютого 2019 р. у справі № 641/8857/18;

-інфляційні втрати у розмірі 7230,65 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21;

-3% річних у розмірі 2805,73 грн через невиконання рішення КОМІНТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ М.ХАРКОВА від від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21,

а всього стягнути 28174,29 грн (двадцять вісім тисяч сто сімдесят чотири грн 29

коп.).

Також з посиланням на ч.10 ст.238 ГПК України просить зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення суду у справі № 922/2541/24.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд приймає заяву позивача, справа розглядається з урахуванням вимог, викладених у заяві про збільшення розміру позовних вимог (вх.№20258 від 12.08.2024)

Щодо поданої позивачем 11.09.2024 через систему "Електронний суд" заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх.№22886) суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи суд відкрив провадження у справі 29.07.2024. Відтак строк для подання заяви про збільшення позовних вимог закінчився 28.08.2024.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.118 ГПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення ( ч.1 ст.119 ГПК України).

Враховуючи подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог (вх.№22886 від 11.09.2024) після закінчення встановленого законом строку та відсутність заяви про поновлення такого строку, суд дійшов висновку про залишення поданої заяви без розгляду.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2024 відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалу в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу та відповідачу в електронному вигляді до їх Електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС.

Втім, відповідач своїм правом на захист не скористався, ні в установлений судом строк, ні станом на день прийняття судом даного рішення не подав відзиву на позовну заяву.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача і суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та докази, надані позивачем до позовної заяви, суд встановив таке.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 лютого 2019 р. у справі № 641/8857/18 (надалі - Рішення № 1) були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Харківський вагоноремонтний завод (надалі - КП ВАРЗ) про стягнення грошових коштів. Стягнуто з КП ВАРЗ на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат в розмірі 296324,57 грн. та 3% річних в розмірі 43570,49 грн., а разом стягнуто 339895,06 грн. Судом було видано виконавчий лист від 11.04.2019 у справі № 641/8857/18.

Постановою державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Вірченко А.О. від 17.04.2019 на підставі вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП №58915033.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року у справі № 641/8857/18 замінено боржника у виконавчому провадженні № 58915033 з КП ВАРЗ на його правонаступника - Комунальне підприємство Салтівське трамвайне депо. Вказана ухвала була залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01.08.2023 у справі № 641/8857/18.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Власик М.А. від 16.05.2023 у ВП №58915033 на підставі вищезазначеної ухвали суду замінено сторону боржника - КП ВАРЗ у ВП № 58915033 на його правонаступника - Комунальне підприємство Салтівське трамвайне депо.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Власик М.А. від 16.06.2023 у ВП № 58915033 виконавчий лист від 11.04.2019 у справі №641/8857/18 передано для виконання до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник О.Ю. від 30.06.2023 у ВП № 58915033 це виконавче провадження прийняте до виконання.

Позивач вказує, що до теперішнього часу відповідач ніяких коштів у ВП №58915033 не сплатив, доказом чого є лист Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 140181 від 05.07.2024.

На підставі статті 625 ЦК України відповідач повинен сплатити (з урахування заяви про збільшення позовних вимог вх.№20258 від 12.08.2024) 3% річних за період з 13.02.2023 по 12.08.2024 у розмірі 5070,57 грн та інфляційні втрати за період з лютого 2024 по липень 2024 у розмірі 13067,34 грн. згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 р. у справі № 641/8857/18.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 р. у справі №641/1905/21 (надалі - Рішення № 2) позовні вимоги ОСОБА_1 до КП ВАРЗ про стягнення грошових коштів були задоволені. Стягнуто з КП ВАРЗ на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат в розмірі 139974,85 грн. та 3% річних в розмірі 48101,89 грн., а всього стягнуто 188076,74 грн. Судом було видано виконавчий лист від 12.11.2021 у справі № 641/1905/21.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Власик М.А. від 08.02.2023 на підставі вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП № 70914277.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року у справі № 641/1905/21 замінено сторону боржника - КП ВАРЗ у виконавчому провадженні з примусового виконання Рішення № 2 на його правонаступника Комунальне підприємство Салтівське трамвайне депо. Вказана ухвала була залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02.08.2023 у справі №641/1905/21.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Власик М.А. від 14.06.2023 у ВП №70914277 на підставі вищезазначеної ухвали суду замінено сторону боржника - КП ВАРЗ у виконавчому проваджені з примусового виконання Рішення № 2 на його правонаступника - Комунальне підприємство Салтівське трамвайне депо.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Власик М.А. від 16.06.2023 у ВП № 70914277 виконавчий лист від 12.11.2021 у справі № 641/1905/21 передано для виконання до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник О.Ю. від 30.06.2023 ВП № 70914277 це виконавче провадження прийняте до виконання.

Позивач вказує, що до теперішнього часу відповідач ніяких коштів у ВП № 70914277 не сплатив, доказом чого є лист Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 140181 від 05.07.2024.

На підставі статті 625 ЦК України відповідач (з урахування заяви про збільшення позовних вимог вх.№20258 від 12.08.2024) повинен сплатити 3% річних за період з 13.02.2023 по 12.08.2024 у розмірі 2805,73 грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2024 р. по липень 2024 у розмірі 7230,65 грн. згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21.

В подальшому, 12.02.2024 між ОСОБА_1 (надалі - попередній кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Крокбізнес (надалі новий кредитор, позивач) було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого Походенко передав позивачу право вимоги до Комунального підприємства Салтівське трамвайне депо щодо сплати останнім інфляційних втрат та 3% річних в зв`язку з невиконанням ним зобов`язань щодо виконання рішень Комінтернівського районного суду м. Харкова у справах №641/8857/18 , №641/1905/21.

Згідно п.2.1,2.2. договору про відступлення права вимоги попередній кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги до боржника в повному обсязі. У зв`язку із передачею права вимоги попередній кредитор перестає бути кредитором по основним зобов`язаннях, а новий кредитор стає кредитором за основними зобов`язаннями і одержує право замість попереднього кредитора вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основними зобов`язаннями.

Відповідно до п.5.1. договору про відступлення права вимоги цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно акту приймання-передачі документів від 12.02.2024 ОСОБА_1 передав позивачу документи згідно договору про відступлення права вимоги від 12.02.2024.

Вищевикладені обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №922/436/24, які набрали законної сили.

Відповідно до статті ч.4 ст.75 ГПК, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Таким чином, з 12.02.2024 Позивач є новим кредитором для Відповідача щодо сплати останнім інфляційних втрат та 3 % річних в зв`язку з невиконанням ним зобов`язань щодо виконання рішень Комінтернівського районного суду м. Харкова у справах №641/8857/18 , №641/1905/21.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, за змістом наведеної норми закону інфляційні втрати, нараховані на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні кредитору матеріальних втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, що належать до сплати кредиторові.

При цьому, суд зазначає, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Приймаючи до уваги, що ТОВ «Крокбізнес» набуло право вимоги до КП Салтівське трамвайне депо щодо сплати боржником інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку із невиконанням рішень Комінтернівського районного суду м. Харкова у справах №641/8857/18, №641/1905/21, а КП Салтівське трамвайне депо є боржником у виконавчих провадженнях ВП №58915033, ВП №70914277 та не надало доказів виконання вказаних рішень, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку із невиконанням боржником відповідних рішень.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахувань 3% річних за період з 13.02.2023 по 12.08.2024 у розмірі 2805,73 грн. та інфляційних втрат за період з лютого 2024 р. по липень 2024 у розмірі 7230,65 грн. через невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21 та 3% річних за період з 13.02.2023 по 12.08.2024 у розмірі 2805,73 грн. та інфляційних втрат за період з лютого 2024 р. по липень 2024 у розмірі 7230,65 грн. через невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов задоволенню підлягає в повному обсязі.

Позивач у заяві про збільшення розміру позовних вимог (вх.№20258 від 12.08.2024) з посиланням на ч.10 ст.238 ГПК України просив суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення суду у справі № 922/2541/24.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що можливість нарахування відсотків (пені) є правом суду, а не його обов`язком при прийнятті рішення.

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є стягнення на підставі ст.625 ЦК України 3%річних та інфляційних втрат за невиконання судових рішень, а не стягнення основного боргу на які нараховуються відсотки, суд не вбачає підстав для зобов`язання органу (особи), який здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати 3% річних до моменту виконання рішення суду у справі № 922/2541/24..

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» (пр. Тракторобудівників, буд.109, м. Харків, 61129, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКБІЗНЕС» (вул.Польова, буд. 83, офіс 7, м. Харків, 61001, ) інфляційні втрати у розмірі 13067 грн. 34 коп. та 3% річних у розмірі 5070 грн. 57 коп. через невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 р. у справі № 641/8857/18; інфляційні втрати у розмірі 7230 грн. 65 коп. та 3% річних у розмірі 2805 грн. 73 коп. через невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 р. у справі № 641/1905/21; витрати по сплаті судового збору 2422 грн. 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "30" вересня 2024 р.

Суддя С.Ч. Жельне