ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. Справа№ 910/2795/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Сітайло Л.Г.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Голяніщев Д.Ю.

від відповідача - Михайлевич М.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2024 р.

у справі № 910/2795/24 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 151000,89 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 151000,89 грн, з яких: 34969,93 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік, 69561,40 грн частини чистого прибутку за 2020 рік, 38570,82 грн інфляційних втрат та 7898,74 грн 3% річних.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач у порушення норм чинного законодавства не виконав належним чином зобов`язання з виплати позивачу, як акціонеру Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2024 р. відкрито провадження у справі № 910/2795/24, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.06.2024 р. у справі № 910/2795/24 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача дивідендів за 2018 рік та похідних нарахувань, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що Законом України «Про акціонерні товариства», як спеціальним нормативно-правовим актом у сфері спірних правовідносин, визначено право акціонерів отримувати матеріальне (грошове) благо від діяльності товариства виключно у формі дивідендів. Жодних інших виплат, у тому числі й частини чистого прибутку за результатами розподілу чистого прибутку товариства, вказаним законом на користь акціонерів не передбачено. При цьому, абз. 2 ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» містить лише саме положення щодо виплати частини чистого прибутку на користь акціонерів, натомість, порядок розподілу прибутку ні вказаним законом, ні іншим законодавчим актом не врегульовано. Також скаржник вказує на те, що місцевим господарським судом в порушення норм процесуального права розглянуто справу у порядку спрощеного позовного провадження, чим обмежено відповідача у доступі до правосуддя, який той мав можливість реалізувати у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/2795/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 р. р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та призначено справу № 910/2795/24 до розгляду на 13.08.2024 р.

У судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого було оголошено перерву до 24.09.2024 р.

У судовому засіданні 24.09.2024 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 статуту Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - статут), затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 19.09.2019 р., Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 р. № 57 шляхом перетворення державного підприємства «Виробниче об`єднання «Укрнафта» у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15 червня 1993 року № 210/93.

Публічне акціонерного товариства "Укрнафта" є правонаступником Державного підприємства виробничого об`єднання «Укрнафта».

Рішенням загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 р. змінено тип та назву товариства з Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

Згідно з п. 3.1 статуту акціонерами Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» є юридичні та фізичні особи, що набули право власності на акції відповідно до положень статуту та вимог чинного законодавства України.

Як передбачено п. 3.2 статуту, кожною простою акцією товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право на отримання дивідендів.

У відповідності до п. 6.1 статуту акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього товариства.

За п. 6.16 статуту документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами власника цінних паперів є виписка з рахунку в цінних паперах, яка видається депозитарною установою на вимогу власника цінних паперів або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами.

Статутний капітал Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" становить 13557127,50 грн і поділений на 54228510 шт. простих іменних акцій.

Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (частка держави у статутному капіталі якого становить 100%) належить 27114256 шт. акцій відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», тобто 50% плюс 1 акція.

Таким чином, відповідач входить до числа господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100%.

ОСОБА_1 є акціонером Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та власником 1050 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", що підтверджується випискою про стан рахунків в цінних паперах станом на 01.07.2021 р.

18.05.2021 р. відбулись загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", рішення яких оформлені протоколом № 31. На порядок денний, окрім інших, було винесено питання про розподіл прибутку товариства за підсумками 2018 року.

Згідно з протоколом № 31 від 18.05.2021 р. було прийнято рішення:

- затвердити такий розмір та порядок розподілу прибутку товариства за 2018 рік: на виконання ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» направити на виплату дивідендів за простими акціями частину чистого прибутку в сумі ,20 грн, що складає 30% чистого прибутку товариства за 2018 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Решту чистого прибутку товариства за 2018 рік в сумі ,80 грн, що скдадає 70% чистого прибутку, направити на покриття накопиченого збитку;

- затвердити загальний розмір дивідендів за простими акціями Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за результатами 2018 року в сумі ,20 грн;

- нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затвердити у розмірі 35,62 грн.

27.05.2021 р. відбулось засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», рішення якої було оформлене протоколом № 9/21 від 27.05.2021 р., згідно з додатком № 1 якого визначено дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів особам, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у 2018 році.

Також визначено дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року - 11.06.2021 р.

Розмір нарахованих дивідендів (загальний розмір), що підлягають виплаті відповідно до рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 18.05.2021 р. - ,20 грн.

Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію - 35,62 грн.

Строк виплати дивідендів за підсумками 2018 року: дата початку строку виплати дивідендів - 15.06.2021 р.; дата закінчення строку виплати дивідендів - 17.11.2021 р.

Спосіб виплати дивідендів - виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України.

Порядок виплати дивідендів: виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) однакові для всіх власників акцій одного типу та класу; дивіденди виплачуються виключно грошовими коштами; виплата дивідендів здійснюється шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на отримання дивідендів, по мірі надходження коштів на рахунок Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у межах встановленого строку виплати дивідендів; витрати, які виникають через необхідність перерахування дивідендів (сплата податків, зборів, тощо), проводяться за рахунок суми нарахованих дивідендів, призначених до виплати відповідній особі, яка має право на їх отримання; для отримання дивідендів кожний акціонер Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» повинен звернутись до своєї депозитарної установи, де він має рахунок у цінних паперах по акціях Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» станом на 11.06.2021 р. та укласти з цією депозитарною установою договір про обслуговування рахунка в цінних паперах (у разі відсутності договору); відповідальність за укладення договорів з депозитарною установою, своєчасність, достовірність та повноту наданих депозитарній установі банківських реквізитів, за вчинення необхідних дій для отримання дивідендів, передбачених відповідним договором та/або внутрішніми документами депозитарної установи, тощо, покладається на акціонера; дивіденди, нараховані на акції AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», виплатити в порядку, встановленому Законом України «Про управління об`єктами державної власності».

З матеріалів справи вбачається, що до переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за результатами 2018 року, окрім інших акціонерів, що володіють акціями Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», включений ОСОБА_1 .

За результатами загальних зборів 18.05.2021 р. було вирішено й питання № 13 порядку денного: "Розподіл прибутку і збитків товариства за підсумками 2020 року. Прийняття рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів товариства".

По питанню № 13 порядку денного загальними зборами простою більшістю голосів акціонерів, що склала 99,963% від кворуму, прийнято рішення: "Оскільки товариством не прийнято рішення про виплату дивідендів до 01.05.2021 р., дивіденди не нараховувати, прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Отже загальні збори акціонерів, до виключної компетенції яких належить розподіл прибутку товариства, вирішили розподілити прибуток товариства у спосіб, запропонований Наглядовою радою - відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Вбачається, що до переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів за результатами 2018 року, окрім інших акціонерів, що володіють акціями Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", включений ОСОБА_1 , кількість простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" - 1050 шт.

22.05.2021 р. позивач звернувся до відповідача з листом щодо надання інформації з виплати дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік та надання документів.

У відповідь листом № 01/01/08/03-02/03/112 від 24.06.2021 р. відповідач повідомив позивача, що інформація із повідомленням про дату, розмір, порядок та строки виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік розміщено у відкритому доступі в мережі інтернет. Щодо питання з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, відповідач зазначив, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" не містить механізму практичної реалізації норми статті 21 вказаного закону.

17.08.2021 р. відповідач повторно звернувся до відповідача щодо погашення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік та надав відповідні документи.

У відповідь листом № 01/01/08/03-02/03/237 від 04.11.2021 р. відповідач повідомив позивача, що інформація із повідомленням про дату, розмір, порядок та строки виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік розміщено у відкритому доступі в мережі інтернет. Щодо питання з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік, відповідач зазначив, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" не містить механізму практичної реалізації норми статті 21 вказаного закону.

21.05.2022 р. відповідач втретє звернувся до відповідача щодо погашення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік, частини чистого прибутку за 2020 рік та надав відповідні документи.

У відповідь листом № 01/01/08/03-02/03/314 від 23.06.2022 р. відповідач повідомив позивача, що інформація із повідомленням про дату, розмір, порядок та строки виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік розміщено у відкритому доступі в мережі інтернет. Щодо питання з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік відповідач зазначив, що отримана відповідачем від державних регуляторних органів інформація не містить роз`яснення щодо порядку та умов виконання статті 21 Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення норм чинного законодавства не виконав належним чином зобов`язання з виплати йому, як акціонеру Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік, не зважаючи на те, що строк для їх виплати минув.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", акція - це іменний цінний папір, що посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України, цим Законом та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

За ч. 1 ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у кількості 1050 шт. станом на 11.06.2021 р.

Отже позивач, як акціонер Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», у відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства" має право на отримання дивідендів.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Як передбачено п. п. 12, 15, 27 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства", до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із законом та/або статутом товариства.

У відповідності до п. 6.18 статуту дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватись пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

За п. п. 6.20, 6.21 статуту для кожної виплати дивідендів наглядова рада товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок і строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради товариства, передбаченим першим реченням цього пункту, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою товариства. Товариство в порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок і строк їх виплати.

Таким чином, рішення про виплату дивідендів та їх розмір приймається вищим органом управління товариством - загальними зборами товариства. Прийняття такого рішення належить до виключної компетенції загальних зборів.

Отже, підставою для виплати дивідендів є відповідне рішення загальних зборів, яким визначається сума прибутку, яку вирішено спрямувати на виплату дивідендів, порядок та строки такої виплати.

Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати, лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням.

Таким чином, задоволення позовних вимог про стягнення дивідендів є можливим виключно за умови наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати. В іншому випадку дії суду призведуть до втручання у господарсько-управлінську діяльність суб`єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.10.2021 р. у справі № 910/12317/18, від 02.02.2023 р. у справі № 910/10164/21.

Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» прийняло на себе грошове зобов`язання здійснити виплату акціонерам дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році у визначених наглядовою радою відповідача порядку та строки, тобто щодо виплати дивідендів за 2018 в розмірі 35,62 грн на 1 акцію у строк до 17.11.2021 р., що підтверджується рішенням засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», яке оформлено протоколом № 9/21 від 27.05.2021 р. з додатками.

При цьому з прийняттям товариством рішення про виплату дивідендів та встановленням у такому рішенні строків проведення розрахунків з учасником (акціонером) у товариства виникає обов`язок виплати дивідендів без будь-яких додаткових умов у встановлений у рішенні загальних зборів строк. Акціонер не зобов`язаний звертатись до товариства із заявою про виплату дивідендів, оскільки положеннями чинного законодавства такого обов`язку не встановлено.

Відповідні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18.11.2020 р. у справі № 910/15324/19 та від 17.01.2018 р. у справі № 910/11316/17.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак відповідачем не було виконано своє зобов`язання з виплати нарахованих позивачу дивідендів у розмірі 37401,00 грн (1050 акцій * 35,62 грн) за 2018 рік у строк з 15.06.2021 р. по 17.11.2021 р. на підставі рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", оформленого протоколом № 31 від 18.05.2021 р., протилежні докази у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 34969,93 грн дивідендів за 2018 рік є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 69561,40 грн, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про акціонерні товариства" управління акціонерними товариствами, у статутних капіталах яких є корпоративні права держави або територіальної громади, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГК України відносини, пов`язані з управлінням корпоративними правами держави, регулюються Законом України "Про управління об`єктами державної власності", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Статутний капітал Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" поділений на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 статуту статутний капітал Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" складає 13557127,50 грн і поділений на 54228510 шт. простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,25 грн кожна.

Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", частка держави у статутному капіталі якого становить 100%, належить 27114256 акцій відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", тобто 50% плюс 1 акція.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

За п. 12 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів належить розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом.

Як було встановлено вище, 18.05.2021 р. відбулися загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", скликані відповідно до рішення його наглядової ради від 25.03.2021 р.

Прийняті загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" рішення були оформлені протоколом № 31.

За результатами загальних зборів вирішено по питанню № 13 порядку денного вирішено здійснити розподіл прибутку і збитків товариства за підсумками 2020 року та прийнято рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів товариства.

По питанню № 13 порядку денного загальними зборами простою більшістю голосів акціонерів, що склала 99,963% від кворуму, прийнято рішення про те, що оскільки товариством не прийнято рішення про виплату дивідендів до 1 травня 2021 року, дивіденди не нараховувати, прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік"".

Так, відповідно до абз. 2 ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків (крім тих, що визначені частиною першою цієї статті), які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку в розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, установленими на відповідний рік, але не менше 90 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним.

Таким чином, вказаним Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що господарські товариства, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку.

Встановлено та відповідачем не заперечується, що рішення загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про нарахування дивідендів станом на 01.05.2021 року прийнято не було.

При цьому, саме загальні збори Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в межах наданих їм повноважень прийняли рішення від 18.05.2021 р. про розподіл прибутку за підсумками 2020 року, визначивши спосіб розпорядження прибутком товариства в порядку, встановленому статтею 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Отже акціонери Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» мають право на частину чистого прибутку відповідно до кількості належних їм акцій, виходячи із суми коштів у розмірі ,00 грн, яка розрахована відповідачем в рахунок погашення грошового зобов`язання по сплаті частини чистого прибутку за 2020 рік до державного бюджету на підставі абз. 2 ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

26.05.2021 р. на виконання рішення загальних зборів акціонерів від 18.05.2021 р. (протокол № 31 від 18.05.2021 р.) та рішення правління Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 20.05.2021 р. (протокол № 6/1 від 20.05.2021 р.) відповідач склав та направив поштовим повідомленням на адресу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2020 рік, на підставі якого було задекларовано до сплати ,00 грн частини чистого прибутку, розрахованого на пакет акцій Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в статутному фонді Публічного акціонерного товариства «Укрнафта».

Тобто відповідач визначив частину чистого прибутку за 2020 рік, що підлягає оплаті на частку Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до державного бюджету з розрахунку 90% чистого прибутку за 2020 рік.

Отже частка чистого прибутку за 2020 рік, належна до виплати на одну акцію, складає 70,8545 грн ,00 грн : 27114256 акцій, що належить НАК «Нафтогаз України» в статутному капіталі ПАТ «Укрнафта»).

Таким чином, ОСОБА_1 , як акціонер Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», має право на частину чистого прибутку за 2020 рік, розмір якої обчислений позивачем у сумі 69561,40 грн, з врахуванням податків та виходячи з частки чистого прибутку за 2020 рік, належної до виплати на одну акцію - 70,8545 грн, помноженої на кількість належних йому акцій станом на 01.07.2021 р. - 1050 шт.

При цьому, відповідач не заперечує щодо суми, заявленої позивачем до стягнення як частини чистого прибутку за 2020 рік.

Відповідно до абз. 2 ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» частина чистого прибутку має бути сплачена до 1 липня року, що настає за звітним.

В матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу частини чистого прибутку до 1 липня 2021 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 69561,40 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Аналогічних за змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.08.2023 р. у справі № 910/9326/22 у подібних правовідносинах.

Стосовно доводів скаржника про те, що акціонери мають право отримувати лише дивіденди, оскільки виплата чистого прибутку товариства на користь акціонерів не передбачена, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1 статуту відповідача прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків і по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету та позабюджетних фондів в розмірах та в строки, встановлені законодавством чи договорами.

Згідно з п. 8.2 статуту чистий прибуток, одержаний після здійснення розрахунків, визначених п. 8.1 статуту, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до статуту на власний розсуд та у своїх інтересах і інтересах акціонерів визначає напрями його використання, як-то: розширення виробництва, виплата дивідендів (частки прибутку) та інше.

Як передбачено п. 8.3 статуту, розподіл прибутку здійснюється за рішенням загальних зборів у розмірах, порядку і на цілі у відповідності до норм чинного законодавства та статуту.

Отже статутом товариства передбачено право акціонера брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати частину чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності товариства за звітній період (рік).

Доводи скаржника про те, що Законом України «Про акціонерні товариства» як спеціальним законом передбачено особливий порядок розподілу прибутку і збитків для таких товариств як ПАТ «Укрнафта» колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків, регулюється ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Отже, на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» поширюється дія Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», які є спеціальними щодо норм Закону України «Про акціонерні товариства».

Посилання скаржника на те, що порядок виплати акціонерам частини чистого прибутку є неврегульованим колегія вважає безпідставними, оскільки такий порядок встановлений рішенням загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 18.05.2021 р. № 31 та ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 7898,74 грн та інфляційні втрати у розмірі 38570,82 грн, нараховані на суму боргу з виплати дивідендів за 2018 рік та на суму боргу з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18 та від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 7898,74 грн 3% річних та 38570,82 грн інфляційних втрат є обґрунтованими, арифметично правильними та підлягають задоволенню.

Разом з цим, як було зазначено вище, у поданій апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" зазначає, що місцевим господарським судом в порушення норм процесуального права розглянуто дану справу у порядку спрощеного позовного провадження, тоді як справа підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що для цілей цього кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, які виникають з корпоративних відносин.

Зважаючи на наведені імперативні приписи п. 3 ч. 4 ст. 247 ГПК України та враховуючи, що спір у даній справі виник з корпоративних відносин, дана справа підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження.

Отже, місцевий господарський суд, здійснивши розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, порушив приписи процесуального закону.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" щодо порушення судом першої інстанції вищенаведених норм процесуального права є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, оскільки справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, хоча в силу імперативних приписів процесуального законодавства справа підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження, вказане є обов`язковою підставою для скасування ухваленого рішення суду.

При цьому, з огляду на відсутність повноважень суду апеляційної інстанції щодо направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку зі скасуванням судового рішення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України апеляційний суд зобов`язаний ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

Як було зазначено вище, колегія суддів погодилася з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 34969,93 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік, 69561,40 грн частини чистого прибутку за 2020 рік, 38570,82 грн інфляційних втрат та 7898,74 грн 3% річних.

З урахуванням викладеного, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 р. у справі № 910/2795/24 - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги з підстав порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 р. у справі № 910/2795/24 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, код 00135390) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 34969 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять),93 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік, 69561 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят одна),40 грн частини чистого прибутку за 2020 рік, 38570 (тридцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят),82 грн інфляційних втрат, 7898 (сім тисяч вісімсот дев`яносто вісім),74 грн 3% річних, 3028 (три тисячі двадцять вісім),00 грн судового збору за подання позову та 5000 (п`ять тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

5. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта".

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 30.09.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

Л.Г. Сітайло