УХВАЛА

м. Київ

25.09.2024Справа № 910/8021/24

За позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОКЕРМАТЧ.ЮА"

про стягнення 6 312 897,50 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Видиш А.В.

За участі представників

від прокуратури: Стретович М.О. за службовим посвідченням від 01.03.2023 № 070176;

від позивача: Зайченко Ю.В. (у порядку самопредставництва);

від відповідача: Безнощенко К.В. за ордером від 15.07.2024 серії СВ № 1094261.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей (далі - позивач, Комісія) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОКЕРМАТЧ.ЮА" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 6 312 897,50 грн., з яких: 6 000 000,00 грн. - заборгованість з плати за ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер у мережі Інтернет, 150 322,87 грн. - інфляційні втрати, 162 575,34 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не вніс плату за ІІ рік дії ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер у мережі Інтернет, у зв`язку з чим за Товариством утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування компенсаційних виплат.

Ухвалою від 02.07.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/8021/24, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 31.07.2024 року.

18.07.2024 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Товариства від 17.07.2024 року на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення вимог Прокурора з огляду на те, що рішенням Комісії від 25.06.2021 року № 386 Товариству видано ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер у мережі Інтернет. Враховуючи наведене рішення та на виконання вимог частини 3 статті 49 Закону України "Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор" (далі - Закон), 02.07.2022 року відповідач перерахував плату за перший рік дії ліцензії (виданої 05.07.2021 року). На виконання вимог частини 4 статті 49 Закону відповідач 26.05.2022 року сплатив плату за другий рік ліцензії. Таким чином Товариство, отримавши ліцензію 05.07.2021 року, платіж за перший рік ліцензії з 05.07.2021 року по 04.07.2022 року сплатило 02.07.2021 року; платіж за другий рік ліцензії з 05.07.2022 року по 04.07.2023 року сплатило 26.06.2022 року. У той же час, плата за третій рік ліцензії відповідачем не здійснювалася, оскільки відповідну ліцензію було анульовано раніше настання строку для оплати ліцензійного платежу за наступний рік дії ліцензії. За таких обставин, твердження Прокурора та позивача про неоплату відповідачем плати за другий рік ліцензії, на переконання Товариства, не відповідають дійсності.

Крім того, Прокурором належним чином не обґрунтовано наявність у нього повноважень на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах, що також свідчить про відсутність правових підстав для задоволення пред`явленого ним позову.

25.07.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 25.07.2024 року про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Крім того, 25.07.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь позивача від 24.07.2024 року на відзив на позовну заяву, в якій Комісія вказала, що Товариство, отримавши ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер в мережі Інтернет, серед іншого взяло на себе зобов`язання щодо щорічної плати за кожен рік дії такої ліцензії не пізніше, ніж за тридцять днів до початку кожного наступного року дії ліцензії, а саме: за другий рік дії ліцензії - до 05.06.2022 року, за третій рік - до 05.06.2023 року відповідно. Зважаючи, що станом на дату прийняття рішення Комісії від 08.08.2023 року № 92 "Про анулювання ТОВ "ПОКЕРМАТЧ.ЮА" ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер в мережі Інтернет" у відповідача була наявна заборгованість зі сплати за ліцензію за ІІІ рік дії ліцензії, позивач вказав на наявність правових підстав для задоволення позову в даній справі.

До початку призначеного підготовчого засідання 31.07.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача від 31.07.2024 року про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У підготовчому засіданні 31.07.2024 року суд встановив відповідачу процесуальний строк на подання заперечень до 09.08.2024 року, а також без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.08.2024 року.

12.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли сформовані у цій системі 09.08.2024 року заперечення Товариства, в яких останнє вказало, що необхідність внесення плати за отримання ліцензії організатором азартних ігор не є господарським зобов`язанням в розумінні Цивільного та Господарського кодексів України, а тому не може стягуватись у порядку господарського судочинства та на підставі норм цивільного і господарського законодавства. Крім того, відповідач звернув увагу на те, що Товариство фактично припинило свою діяльність 14.03.2023 року, тобто ще до закінчення другого року дії ліцензії (до 04.07.2023 року), адже одними із видів санкцій, які були застосовані Рішенням РНБО від 10.03.2023 року, введеним в дію Указом Президента України від 10.03.2023 року до відповідача, є блокування всіх активів товариства, зупинення або анулювання ліцензій, припинення виконання зобов`язань. Більше того, чинне законодавство не передбачає повноваження Комісії на звернення до суду із позовами про стягнення заборгованості за ліцензійними платежами, у той час як ні позивачем, ні Прокурором у позовній заяві не наведено жодної норми, яка передбачає право Комісії звертатися до суду із позовом про стягнення оплати за ліцензію, у тому числі анульовану.

13.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача від 12.08.2024 року про проведення підготовчого засідання, призначеного на 14.08.2024 року, без участі уповноваженого представника Комісії.

13.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача від 12.08.2024 року, в якому останній просив суд закрити провадження у даній справі з огляду на те, що вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. В обґрунтування цього клопотання відповідач посилався на те, що у спірних правовідносинах Комісія діє як орган, що забезпечує державне регулювання діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерей, та як суб`єкт надання адміністративних послуг, а не як суб`єкт господарювання. Правовідносини щодо отримання та надання ліцензій для здійснення певного виду господарської діяльності, здійснення контролю та нагляду за дотриманням ліцензійних умов не є господарськими, а відповідно, обов`язок щодо оплати ліцензії не може вважатись господарським зобов`язанням в силу загальних положень цивільного та господарського законодавства, а також Закону. Більше того, зміст спірних правовідносин полягає у стягненні з відповідача плати за ліцензію, яка відноситься до бюджетних платежів, з огляду на що, правовідносини між сторонами спору не є такими, що розглядаються відповідно до Господарського та Господарського процесуального кодексу України.

До початку призначеного підготовчого засідання 14.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення Прокурора, в яких останній навів додаткові мотиви на обґрунтування пред`явлених до Товариства вимог.

У підготовчому засіданні 14.08.2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/8021/24 на 30 днів, а також відклав підготовче засідання на 25.09.2024 року.

29.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Прокурора від 28.08.2024 року проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі.

05.09.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення Комісії від 04.09.2024 року із запереченнями проти задоволення клопотання Товариства про закриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні 25.09.2024 року суд постановив протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відносить публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

У той же час, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Стосовно терміну "публічно-владні управлінські функції", то зміст поняття "публічно-владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а "управлінські функції" - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане, до юрисдикції адміністративних судів належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року в справі № 914/2006/17.

За таких обставин, помилковим є застосування приписів статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких суб`єкт владних повноважень. Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові, зокрема господарські, відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року в справі № 803/3/18 виснувала, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Повноваження Комісії (КРАІЛ) у сфері організації та проведення азартних ігор визначено Законом і Положенням про Комісію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 891 (далі - Положення).

Пунктом 3 Положення встановлено, що основним завданням КРАІЛ є здійснення державного нагляду (контролю) за ринком азартних ігор, а також у лотерейній сфері.

Відповідно до пункту 4 Положення КРАІЛ реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор шляхом, зокрема, звернення до суду у випадках, визначених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" (далі - Постанова № 106) передбачено, що КРАІЛ контролює справляння входжень до бюджету платежів за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та повинна забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету платежів.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з питаннями внесення щорічної плати за ліцензії відповідачем, між КРАІЛ та Товариством виникли господарські-відносини щодо наявності/відсутності в організатора азартних ігор обов`язків щодо внесення плати за ліцензії під час здійснення останнім господарської діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер у мережі Інтернет.

Разом із тим, здійснення юридичною особою діяльності з організації гри в покер в мережі Інтернет Законом віднесено до господарської діяльності.

Таким чином, внесення щорічної плати за отримання ліцензії є господарським зобов`язанням.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України передбачені справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів. Так, згідно з пунктом 1 частини 1 цієї статті Кодексу господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті). Перелік категорій таких справ не є вичерпним.

Ознаками господарського спору, який належить до юрисдикції господарського суду, можуть бути: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства; наявність спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачає вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, яка прямо передбачає вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 року в справі № 922/980/18).

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, а також зважаючи на порядок внесення плати за ліцензії, між Комісією та Товариством виникли господарські відносини стосовно внесення плати за ліцензії під час здійснення останнім господарської діяльності з організації та проведення азартних ігор у покер у мережі Інтернет.

За таких обставин, клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Під час підготовчого засідання судом проведено відповідні дії, які передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, а також з`ясовано думку Прокурора та представників сторін щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення даної справи до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 181, 182, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/8021/24 до судового розгляду по суті на 23.10.24 об 11:25 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-В, корпус Б, зал № 18.

2. Викликати у судове засідання представників учасників справи, яким необхідно при собі мати документи, що підтверджують їх повноваження відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала набирає законної сили 25.09.2024 року та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://ki.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.09.2024 року.

Суддя В.С. Ломака