ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" вересня 2024 р. Справа № 918/1354/23(918/433/24)

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Тимошенко О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.07.2024 (суддя Андрійчук О.В., повний текст складено 01.08.2024) у справі № 918/1354/23(918/433/24)

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення в сумі 5 721 717,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 31.07.2024 у справі № 918/1354/23(918/433/24) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення в сумі 5 721 717,00 грн задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 948 050,00 грн основного боргу, 557 937,65 грн 3% річних, 2 214 624,88 грн інфляційних. У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 105,20 грн 3% річних відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою від 22.08.2024, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 31.07.2024 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог повністю, застосувавши позовну давність.

Апеляційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 22.08.2024 (згідно дати оформлення поштового відправлення) та надійшла до суду апеляційної інстанції 28.08.2024.

Листом від 28.08.2024 справу витребувано із Господарського суду Рівненської області.

29.08.2024 та 05.09.2024 від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, відповідно до яких останній зазначає про несплату скаржником судового збору, пропуск останнім встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення та ненадіслання апелянтом копії апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу.

Матеріали справи № 918/1354/23(918/433/24) надійшли до Північно - західного апеляційного господарського суду 06.09.2024.

За результатами дослідження матеріалів справи та поданої апеляційної скарги, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.07.2024 у справі № 918/1354/23(918/433/24) залишено без руху. Запропоновано апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, подавши до суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 128 738,63 грн;

- заяву про поновлення строку із зазначенням відповідних підстав;

- належні докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів позивачу (листом з описом вкладення), протягом десяти днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно довідки суду, вищевказану ухвалу від 09.09.2024 доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 10.09.2024 о 18:36.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 4, 6 ст. 116, ч. 6 ст. 242 ГПК України останнім днем строку для усунення недоліків є 23.09.2024 до 24:00 год.

20 вересня 2024 року (згідно відмітки пошти на конверті) апелянтом надіслано до суду засобами поштового зв`язку заяву від 20.09.2024 про усунення недоліків, до якої додані наступні документи:

- клопотання про звільнення від сплати судового збору;

- заява про поновлення процесуального строку;

- докази надіслання апеляційної скарги учаснику справи;

- заява про продовження процесуального строку.

Так, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору апелянт посилається на ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вказуючи, що необхідна до сплати сума судового збору в розмірі 128738,63 грн перевищує п`ять відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік. В підтвердження даної обставини додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 1 кварталу 2023 по 4 квартал 2023, за якими сума сукупного доходу (нарахованого) становить 346799,58 грн.

У заяві про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги апелянт вказує, що отримав повний текст оскаржуваного рішення в електронний кабінет 01.08.2024 о 20:21 год, яке відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається врученим 02.08.2024, а тому відповідно до ст. 256 ГПК України останнім днем на апеляційне оскарження вказаного рішення є 22.08.2024 року. Просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити його.

З доказів надсилання апеляційної скарги іншому учаснику справи вбачається, що апелянтом 20.09.2024 надіслано ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , копію апеляційної скарги, копію заяви про поновлення процесуального строку, інформацію з підсистеми "Електронний суд", копію заяви про звільнення від сплати судового збору, копію відомостей з реєстру фізичних осіб-платників податків, копію заяви про продовження процесуального строку.

У заяві про продовження процесуального строку апелянт зазначає, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги є значним, а тому було подано клопотання про звільнення від його сплати. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданої до закінчення такого строку, просить продовжити строк на усунення недоліку апеляційної скарги з подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 128738,63 грн на десять днів з дня розгляду клопотання про звільнення від його сплати.

Зазначена заява від 20.09.2024 разом з додатками були додані судом до підсистеми "Електронний суд" шляхом сканування із прикріпленням до апеляційної скарги. Про вказані обставини повідомлено іншого учасника справи - ОСОБА_2 у відповідь на клопотання останнього від 24.09.2024.

26 вересня 2024 року через підсистему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_2 із запереченнями проти відкриття апеляційного провадження.

Згідно вказаної заяви ОСОБА_2 просить відмовити у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також просить врахувати інші доводи позивача наведені у даній заяві.

Зокрема позивач стверджує, що доводи апелянта про надходження повного рішення суду від 31.07.2024 у справі № 918/1354/23(918/433/24) до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" лише 01.08.2024 о 20:21 год не відповідає дійсності, оскільки датою вручення судового рішення слід вважати момент надіслання у систему електронний суд, тобто момент отримання рішення у розділ "Мої справи". Вказане обумовлено тим, що особа може контролювати момент отримання повідомлення у розділ "Мої повідомлення" змінюючи настройки своєї електронної пошти, а тому слід відштовхуватись від моменту отримання судового рішення у розділ "Мої справи". Така позиція підтверджується низкою правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 25.10.2023 у справі № 160/8762/21, від 12.06.2024 у справі № 910/7369/22(910/9238/23), від 15.05.2024 у справі № 910/3604/21, від 11.06.2024 у справі № 910/389/24 та інших ухвалах Верховного Суду при вирішенні питання щодо відкриття провадження.

Виходячи з викладеного вказує, що повний текст рішення суду першої інстанції надійшов у систему електронний суд у розділ "Мої справи" 01.08.2024 о 14:41 год згідно картки руху документів, а тому 20-денний строк сплинув 21.08.2024. Скаргу подано відповідачем 22.08.2024 - тобто після пропуску строку. Додатково відмічає, що положення ч. 6 ст. 242 ГПК України, які конкретизують день вручення судового рішення, вказують саме на момент надсилання судом до електронного кабінету рішення після 17 години, а не його отримання учасником справи. Тобто у випадку надсилання рішення судом після 17 години, останнє вважається врученим у наступний робочий день за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Щодо клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору відмічає наступне. Додана апелянтом довідка з податкової служби не може вважатись належним, достатнім та достовірним доказом, оскільки на ній відсутній будь-який QR чи штрих-код, або протокол створення ЕЦП від податкової служби. Відповідно такий документ не захищений від внесення сторонніх змін для зниження дійсних доходів. Звертає увагу, що відповідач протягом 2023 року був власником та директором більше ніж 10 господарських товариств, а відтак повинен був отримувати заробітну плату за свою діяльність як директора та прибуток від господарської діяльності останніх. Відсутність у поданій довідці будь-яких доходів від товариств, в тому числі і заробітної плати за час перебування на посаді директора, суперечить визначеному в Законі України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" мінімальним розмірам посадового окладу (2684 грн) та заробітної плати (6700 грн). Будь-яких доводів в частині відсутності відображення заробітної плати апелянтом не наведено. Разом з цим, відповідно до постанов ДВС від 20.06.2023 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 758/16421/21 від 17.05.2023, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто приблизно 220000,00 грн, однак відомостей про цей дохід скаржник не відображає. Також у 2023 році на користь підконтрольної ОСОБА_1 компанії "Синеон-Плюс" було ухвалено рішення у справі № 914/2950/22 про стягнення 355117,68 грн, що є потенційним прибутком відповідача та сам відповідач представляв інтереси ОСОБА_3 у справі № 462/7415/22, де на користь останнього стягнуто більше мільйона гривень, однак гонорар за виграну справу відповідач не декларував. З огляду на вказані обставини вважає, що підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні.

Відносно заяви апелянта про продовження строків на усунення недоліків зазначає, що остання не підлягає задоволенню, оскільки неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений в ухвалі апеляційного суду про залишення скарги без руху, має наслідком повернення апеляційної скарги.

Розглянувши заяву апелянта про усунення недоліків з врахуванням поданих позивачем заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 31.07.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі № 918/1354/23(918/433/24), а його повний текст складено та підписано суддею 01.08.2024.

До матеріалів справи додано довідку Господарського суду Рівненської області (а.с. 24 т. 3) про доставку електронного листа, згідно якої документ в електронному вигляді "Рішення" від 31.07.2024 по справі № 918/1354/23(918/433/24) (суддя Андрійчук О.В.) було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 01.08.24 20:25.

За правилами ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, судом отримано повідомлення про доставку судового рішення до електронного кабінету відповідача (апелянта) саме 01.08.2024 року.

Абзац 6 частини 6 статті 242 цього Кодексу визначає, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Тобто, як правильно акцентовано позивачем у наданих запереченнях, визначальним є час надсилання судом рішення до підсистеми "Електронний суд".

В даному випадку, згідно відомостей підсистеми "Електронний суд" в розділі "Картка руху документа" з назвою "Рішення" у справі № 918/1354/23(918/433/24) вбачається, що останнє доставлено до електронного суду 01.08.2024 о 14:41 год.

Відповідно судове рішення не направлялось до електронного кабінету пізніше 17 години, а тому відсутні підстави для застосування положень абзацу 6 частини 6 статті 242 ГПК України та останнє вважається врученим саме 01.08.2024 року.

Таким чином відлік 20-ти денного строку на подання апеляційної скарги розпочався 02.08.2024 та сплинув 21.08.2024 о 24:00 год.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 надіслана засобами поштового зв`язку 22.08.2024, що стверджується відповідними відмітками Укрпошти на конверті. Тобто скаргу подано з пропуском строку, внаслідок чого суд в ухвалі від 09.09.2024 звернув увагу апелянта на необхідність подачі заяви про поновлення строку.

Апелянтом в свою чергу відповідну заяву про поновлення пропущеного строку подано до суду. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що апелянт з використанням положень абз. 6 ч. 6 ст. 242 ГПК України підтверджує надходження повного рішення в його електронний кабінет 01.08.2024, однак вважає його врученим саме 02.08.2024, зсилаючись на отримання о 20 годині 21 хвилину (в підтвердження даного факту додає скріншот сторінки з підсистеми "Електронний суд"). Тому строк на апеляційне оскарження на його думку спливає 22.08.2024.

З приводу вказаних обставин суд розцінює заяву скаржника як таку, що подана в порядку ч. 2 ст. 256 ГПК України, тобто протягом двадцяти днів з дня вручення повного рішення. Судом також в даному випадку приймається до уваги той факт, що не дивлячись на встановлені вище обставини доставки судового рішення в систему "Електронний суд" саме 01.08.2024 та відповідний відлік строку на апеляційне оскарження, скарга подана з пропуском строку фактично в годинах. А тому відмова в його поновленні строку може розцінюватись як "надмірний формалізм", що призводить до порушення конституційних гарантій особи у праві на апеляційний перегляд справи.

Отже, з врахуванням положень ст. 119 ГПК України суд дійшов висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення у справі № 918/1354/23(918/433/24).

Скаржником також додані докази надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів іншому учаснику справи - ОСОБА_2 , а відтак суд констатує усунення недоліків апелянтом в цій частині.

Твердження позивача, що відповідач не надіслав копію апеляційної скарги усім учасникам справи, зокрема арбітражному керуючому Даніліну С.В. (чим не усунув недоліки скарги), суд вважає безпідставним.

Спір у справі № 918/1354/23(918/433/24) хоча і розглядається в межах справи № 918/1354/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , однак є спором позовного провадження, в якому склад учасників визначається згідно ст. 41 ГПК України. Тобто учасниками позовного провадження є сторони (позивач, відповідач) та треті особи. З матеріалів справи не вбачається, що арбітражний керуючий Данілін С.В. є стороною спору чи залучений до участі в справі в якості третьої особи, а тому відсутні підстави для направлення останньому копії апеляційної скарги.

Щодо заяви апелянта про звільнення від сплати судового збору суд звертається до правової позиції викладеної в ухвалі Верховного Суду від 15.07.2024 № 917/12920/21 щодо доказів, якими може бути підтверджено майновий стан сторони, а саме:

"Положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі", заява № 71731/01: пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі", заява № 73547/01).

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21 зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих фізичною особою доходів може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (див. ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20 від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19 та інші)".

Отже, у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням, у порядку статті 86 ГПК України та з дотриманням статтей 73, 76-79 ГПК України.

Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору в сумі 128738,63 грн. апелянт ОСОБА_1 вказує, що необхідна до сплати сума судового збору перевищує п`ять відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. В підтвердження даної обставини додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 1 кварталу 2023 по 4 квартал 2023, за якими сума сукупного доходу (нарахованого) становить 346799,58 грн. Слід відмітити, що основні суми доходу в розмірі 10037,62 грн та 336640,96 грн, які відображено у вказаних відомостях, становлять страхові виплати.

Разом з цим, з огляду на заперечення позивача, судом з відкритих джерел мережі "Інтернет" встановлено, що ОСОБА_1 є засновником, керівником, кінцевим беніфіціаром в низці діючих господарських товариств. Зокрема, ТОВ "Вервольф", ТОВ "Синеон", ТОВ "Версія-Р", ТОВ "Версія-М", ТОВ "Синеон-Трейд", ФГ "Наш Дар", ТОВ "Деревовиріб", ТОВ "Глянс", ТОВ "Есфаєр-Трейд", ТОВ "Синеон-Плюс", ТОВ "Арді-Захід", ТОВ "Арді-Вест", ТОВ "ФК "Синеон", ТОВ "Синеон-Інвест".

Також ОСОБА_1 з 2017 року перебуває в Єдиному реєстрі адвокатів України, який не містить відомостей про зупинення адвокатської діяльності. В підтвердження даної обставини свідчать дані з Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема зі справи № 462/7415/22, де останній представляв інтереси позивача у спорі про стягнення коштів і позов в серпні 2023 року було задоволено частково, в т.ч. зі стягненням 31640,00 грн витрат на правничу допомогу.

Заслуговують на увагу також і надані позивачем докази стягнення з останнього на користь ОСОБА_1 у 2023 році коштів в загальній сумі 221885,84 грн за виконавчими провадженнями №№ 71848889, 71850463, 71850426 на виконання рішення у справі № 758/16421/21.

З огляду на вказані обставини суд відмічає, що надані апелянтом відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків протягом 2023 жодним чином не відображають можливого сукупного доходу скаржника (заробітна плата як керівника (мінімум 6700 грн в місяць), доходи від господарської діяльності товариств, гонорари адвоката, стягнення за виконавчими документами тощо).

Таким чином суд дійшов висновку, що доводи апелянта ОСОБА_1 в обгрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору та додані до заяви докази не підтверджують того факту, що майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджає йому сплатити судовий збір у визначеному розмірі. Відтак суд відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Разом з цим, попередньо встановивши невідповідність апеляційної скарги в частині сплати судового збору, суд постановив ухвалу від 09.09.2024 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, зі встановленням способу та строку усунення недоліків апеляційної скарги з урахуванням вимог ч. 2 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо апеляційна скарга залишається судом без руху, то скаржнику надається строк для усунення її недоліків. Цей строк встановлюється судом, проте не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно зі ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Отже, строк для усунення недоліків апеляційної скарги до десяти днів є строком, що встановлюється судом, відповідно може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи відмову у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору та приймаючи до уваги заяву останнього про продовження процесуального строку на усунення недоліку з подання доказів сплати судового збору, суд вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 у справі № 918/1354/23(918/433/24).

В даному випадку судом враховуються правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 910/10939/22.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

2. Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, встановленй ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 у справі № 918/1354/23(918/433/24).

3. Запропонувати ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, надавши суду докази сплати судового збору в розмірі 128738,63 грн протягом 5 днів із дня вручення цієї ухвали.

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Тимошенко О.М.