УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 917/233/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл"

про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріно Сервісес"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл"

про стягнення заборгованості у сумі 2 034 403,09 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" 20.06.2024 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 917/233/24; залишити в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 03.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 03.04.2024 від 06.05.2024 у справі № 917/233/24.

Верховний Суд постановою від 10.09.2024 у справі № 917/233/24 частково задовольнив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл"; скасував постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 917/233/24; справу № 917/233/24 передав до Східного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

11.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" до Верховного Суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення, у якому заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріно Сервісес" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. Вказане клопотання було подано до Верховного Суду 11.09.2024 через підсистему "Електронний суд".

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву (клопотання) про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами частини 1 статті 315 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Отже, суд касаційної інстанції здійснює розподіл судових витрат (у тому числі витрат на професійну правничу допомогу) у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення чи зміну остаточного судового рішення, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд судові витрати у справі підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.09.2024 у справі № 917/233/24 зазначив, що оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Враховуючи викладене, у Верховного Суду немає правових підстав для здійснення розподілу судових витрат відповідно до вимог частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України і для прийняття додаткової постанови у цій справі.

Керуючись статтями 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" в ухваленні додаткового рішення у справі № 917/233/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак