ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м. Дніпро Справа № 904/2881/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Солодова І.М.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Верхацький І.В. (поза межами суду) адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 (повний текст рішення складено 16.01.2024, суддя Красота О.І.) у справі №904/2881/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

про стягнення заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії",

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 1 612 871,91 грн., пеню у розмірі 132 688,62 грн., 3% річних у розмірі 7 961,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 35 652,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024, у даній справі, позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" (49115, м. Дніпро, вул. Автодорожна, 19, кв. 1, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 1 612 871,91 грн., пеню у розмірі 132 688,62 грн., 3% річних у розмірі 7 961,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 35 652,53 грн. та 26 837,62 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю, доведеністю та правомірністю заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- скаржник вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що: «... договір постачання між Відповідачем та Позивачем, як постачальником «останньої надії», є укладеним з 17.11.2022 року - з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії». Апелянт вважає, що у Позивача не було підстав для автоматичного включення ТОВ «КП «Теплотранссервіс» до портфеля постачальника «останньої надії» та, як наслідок, визначенням ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за листопад - грудень 2022 року розміру заборгованості за цінами, відмінними від встановлених Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії, затвердженим постановою КМУ від 19.07.2022 року №812;

- з 2021 року ТОВ «КП «Теплотранссервіс» перебувало в договірних відносинах з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» на підставі договору від 25.11.2021 року №5671- НГТ-4 (даний договір був розірваний додатковою угодою від 10.11.2022 року №2 до договору від 25.11.2021 року №5671-НГТ-4). 10.11.2022 року між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «КП «Теплотранссервіс» був укладений договір від 10.11.2022 року №8190-ПСО(ТКЕ)-4 постачання природного газу. У відповідності до пп. 1.1 пункту 1 Договору постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1) пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його на умовах цього договору. Згідно з пунктом 2.3 Договору підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника. В свою чергу, пунктом 3.2 Договору встановлено, що постачання газу за цим Договором здійснюється постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника. Таким чином, факт постачання газу є підтвердженням перебування Споживача в реєстрі споживачів Постачальника - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» саме на умовах, встановлених Договором. Оскільки заборгованості за даним договором перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не було, заходів припинення (обмеження) постачання природного газу Споживачеві не вживалось, то, відповідно у ТОВ «КП «Теплотранссервіс» не виникало сумнівів в тому, що договір виконується. Отже, за умови того, що у ТОВ «КП «Теплотранссервіс» був постачальник - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а також того факту, що нас не було у встановленому порядку повідомлено про автоматичне включення ТОВ «КП «Теплотранссервіс» до портфеля постачальника «останньої надії», підстави для такого включення також були відсутні;

- ТОВ «КП «Теплотранссервіс» не погоджується із тим, що включення до включення до портфеля постачальника «останньої надії» було обґрунтованим, то, акти від 30.11.2022 року та від 31.12.2022 року на загальну суму 1 612 871,91 грн. з боку ТОВ «КП «Теплотранссервіс» підписані не були;

- у рішенні суд посилається на лист оператора ГТС від 31.01.2023 року №ТОВВИХ-23-1169, яким підтверджує факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії». При цьому, форма 10, що додана до позовної заяви, містить в собі дату подання - 26.11.2021 року, що свідчить про те, що ці докази не є належними та допустимими в розумінні статті 76,77 ГПК України оскільки спір точиться навколо листопада-грудня 2022 року, таким чином, судом допущено порушення норм процесуального права.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

08.03.2024 від позивача до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Відповідача, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 у справі № 904/2881/23 залишити без змін.

Відзив обґрунтований наступним:

- в апеляційній скарзі Відповідач жодним чином не обґрунтовує свою позицію щодо незгоди з оскаржуваним рішенням та не наводить жодної підстави, що визначена ст. 277 ГПК України для скасування судового рішення. Натоміть, Відповідач описує свої взаємовідносини з третьою особою по справі, що не постачав Відповідачу природний газ в спірний період;

- договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним, не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи;

- у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого Відповідачем з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем, зокрема: - з 17.11.2022 по 30.11.2022 Позивач поставив Відповідачу природний газ в об`ємі 0,75219 тис.куб.м. на суму 58 732,79 грн. Відповідач не здійснив оплату за поставлений газ - з 01.12.2022 по 31.12.2022 Позивач поставив Відповідачу природний газ в об`ємі 21,37993 тис.куб.м. на суму 1 554 139,12 грн. Відповідач не здійснив оплату за поставлений газ. Таким чином, у Відповідача перед Позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 1 612 871,91 грн.

- як свідчать матеріали справи, а саме відповідь оператора ГТС щодо надання відомостей із інформаційної платформи Відповідач як споживач з ЕІС-кодом 56XQ000184OGN00J був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) (Позивач) у т.ч. у спірні періоди. Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується: - листом оператора ГТС від 31.01.2023 № ТОВВИХ-23-1169 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ000184OGN00J; - інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма № 10); - відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ000184OGN00J (надавалась у вигляді принтскрину з особистого кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС);

- інститут постачальника «останньої надії» впроваджений з метою підтримки споживачів, що залишились без постачальника. Тож, Відповідач, з огляду на відсутність постачальника та необхідність в забезпечені природним газом для покриття власних потреб, був автоматично включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на Інформаційній платформі Оператора ГТС. В діях Позивача відсутні будь-які порушення нормативно-правових актів, що регулюють діяльність на ринку природного газу. Отриманий Відповідачем від Позивача як постачальника «останньої надії» природний газ підлягає оплаті в строки, що визначені умовами типового договору, отже, позовні вимоги були повністю обґрунтовані.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, (доповідач) суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/2881/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/2881/23.

19.02.2024 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 у справі №904/2881/23; розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 10.04.2024 о 10 год. 40 хв.

08.03.2024 від представника позивача до ЦАГС надійшла заява, якою просить провести судове засідання по справі №904/2881/23, що призначене на 10.04.2024 о 10:40 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

25.03.2024 від відповідача до ЦАГС надійшла відповідь на відзив, яку обґрунтовує тим, що в ході укладення договору від 10.11.2022 року №8190- ПСО(ТКЕ)-4 постачання природного газу фахівцем ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» Кононенко Оленою було роз`яснено, що договір знаходиться на фінальному погодженні, але для його підписання необхідно погасити заборгованість за договором, який діяв до укладення нового договору (трирічний договір від 25.11.2021 року №5671-НГТ-4 -243 002,38 грн.) або укласти договір договірного списання з банком (копія електронного листа міститься в матеріалах справи). ТОВ «КП «Теплотранссервіс» було сплачено на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» суму заборгованості за природний газ в розмірі 243 002,38 грн., що виникла на підставі трирічного договору від 25.11.2021 року №5671-НГТ-4, після чого договір від 10.11.2022 року №8190-ПСО(ТКЕ)-4 постачання природного газу був підписаний і, відповідно, ціна природного газу мала становити 7 420,00 грн. за 1000 м3. Послідовність такої позиції також знайшла своє відображення і у листі №125/3/2- 2366, який надійшов в червні 2022 року на адресу ТОВ «КП «Теплотранссервіс» від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдінг», у відповідності до якого ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» повідомило, що укладатиме додаткові угоди про розірвання договорів постачання природного газу на 2021-2024 роки з тими контрагентами, які не мають заборгованості перед Товариством за спожитий природний газ (в тому числі, поточної) або уклали договори про договірне списання, відповідно до умов зазначених договорів. Отже, умови договору від 10.11.2022 року №8190-ПСО(ТКЕ)-4 були виконані, підстав для автоматичного включення до портфелю постачальника «останньої надії» не було.

09.04.2024 від відповідача до ЦАГС надійшли доповнення до апеляційної скарги, якими просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання доповнень до апеляційної скарги; поновити строк на подання доповнень до апеляційної скарги ТОВ «КП «Теплотранссервіс» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року по справі №904/2881/23; прийняти до розгляду доповнення до апеляційної скарги ТОВ «КП «Теплотранссервіс» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року по справі №904/2881/23; приєднати до матеріалів справи докази сплати заборгованості за договором від 25.11.2021 року №5671-НГТ-4 в розмірі 243 002,38 грн. та прийняти їх до уваги під час розгляду апеляційної скарги.

З приводу вищенаведеного клопотання, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, перед-бачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

Із правового контексту норм ст. ст. 118, 119 ГПК України вбачається, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.07.2020р. у справі №910/15481/19, від 19.05.2021р. у справі №916/2657/20.

Наведені скаржником обставини на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання доповнень (додаткових доказів) - відсутність посади юриста у штаті відповідача, залучення адвоката Рудницької Ю.О. в якості представника лише 08.04.2024 - відхиляються, адже наведене спростовується матеріалами справи, якими підтверджується представництво інтересів відповідача адвокатом Рудницькою Ю.О. в суді першої інстанції, що вбачається з довіреності відповідача від 03.08.2023 (т. 1, а.с. 147) та протоколу судового засідання від 10.08.2023 (т. 1, а.с. 149-150).

З урахуванням наведеного, колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача, викладене у доповненні до апеляційної скарги, про визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання доповнень до апеляційної скарги, поновлення строку на подання доповнень, приєднання до матеріалів справи доказів, керуючись ст.ст. 118, 119, 269 ГПК України, вирішила відмовити у поновленні строку на подання доповнень до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 у справі №904/2881/23; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" про приєднання до матеріалів справи доказів сплати заборгованості за договором від 25.11.2021 №5671-НГТ-4 - залишити без розгляду.

У судове засідання 10.04.2024 третя особа по справі не забезпечила явку свого повноваженого представника, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою ЦАГС від 10.04.2024 у судовому засіданні у справі № 904/2881/23 оголошено перерву до 03.07.2024 на 10:00 год.

Ухвалою ЦАГС від 03.07.2024 у судовому засіданні у справі № 904/2881/23 оголошено перерву до 18.09.2024 на 12:30 год.

У судове засідання 18.09.2024 з`явився представник позивача.

Відповідач та третя особа по справі правом участі в судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується довідками до доставку ухвали ЦАГС від 03.07.2024 в їх електронні кабінети.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У судовому засіданні 18.09.2024 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі Позивач, Постачальник, Постачальник "останньої надії") відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Позивача визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" (далі - Постанова КМУ № 1102).

Згідно з п. 2 Постанови КМУ № 1102 з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/2022 року акціонерному товариству Магістральні газопроводи України, товариству з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника останньої надії обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" (далі Відповідач, Споживач) є бюджетною установою (у значенні Бюджетного кодексу України).

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Відповідачем з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого Відповідачем у період з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом Оператора ГТС від 31.01.2023 № ТОВВИХ-23-1169 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ000184OGN00J;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від Оператора ГРМ (Форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ000184OGN00J (принтскрин з особистого кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Позивач з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 поставив Відповідачу природний газ на загальну суму 1 612 871,91 грн. і направляв на адресу Відповідача рахунки на оплату поставленого природного газу:

- № 32556 від 10.12.2022 з 17.11.2022 по 30.11.2022 в об`ємі 0,75219 тис.куб.м на суму 58 732,79 грн.;

- № 1325 від 10.01.2023 з 01.12.2022 по 31.12.2022 в об`ємі 21,37993 тис.куб.м на суму 1 554 139,12 грн.

До того ж, Позивач направляв на адресу Відповідача акти приймання-передачі природного газу № 15686 від 30.11.2022 (поставка листопада 2022 р. з 17.11.2022 по 30.11.2022), № 17408 від 31.12.2022 (поставка грудня 2022 р. з 01.12.2022 по 31.12.2022).

Однак, Відповідач вказані рахунки не оплатив.

Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за поставлений природний газ з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 складає 1 612 871,91 грн., що і є причиною виникнення спору.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з пунктом 3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила) постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику останньої надії через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

За приписами пункту 1 розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є:

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Разом із цим, відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника останньої надії, не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником останньої надії та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником останньої надії здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України Про ринок природного газу та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках:

- відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником останньої надії відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника останньої надії;

- відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником останньої надії визначається в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ, на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (у даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець і покупець природного газу відповідно користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

Таким чином, Позивач, як суб`єкт ринку природного газу, має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником останньої надії не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником останньої надії і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обставин того, що відповідач у період з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" Позивача, яким було поставлено природний газ на загальну суму 1 612 871,91 грн.: з 17.11.2022 по 30.11.2022 в об`ємі 0,75219 тис.куб.м на суму 58 732,79 грн.; з 01.12.2022 по 31.12.2022 в об`ємі 21,37993 тис.куб.м на суму 1 554 139,12 грн., обсяги якого були віднесені до портфеля постачальника "останньої надії" (позивача), оскільки відповідач не був включений до реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (третьої особи) та, відповідно, не отримував від такої особи природний газ у спірний період.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12 Закону "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 ГК України).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди відповідача з фактом його автоматичного включення до портфеля постачальника «останньої надії», оскільки між відповідачем та третьою особою (ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг") було укладено договір від 10.11.2022 №8190-ПСО(ТКЕ)-4 постачання природного газу (т. 1, а.с.128-142). Оскільки заборгованості за даним договором перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" не було, у відповідача не виникало сумнівів, що договір виконується, відтак, на думку апелянта, були відсутні підстави для включення відповідача до портфеля ПОН.

Відхиляючи наведені доводи колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачання природного газу №8190-ПСО(ТКЕ)-4 від 10.11.2022, укладеного між відповідачем та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", постачання природного газу здійснюється в період з вересня 2022 по березень 2023 та даний пункт договору набуває чинності після настання відкладальних обставин, зазначених в п. 13.1 Договору, а саме: укладання Споживачем договорів/додаткових угод (додаткових договорів) про договірне списання з поточних банківських рахунків, на які надходять кошти у вигляді плати за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ, строком дії до повного виконання зобов`язань Споживача за всіма договорами, укладеними з Постачальником, або повного погашення заборгованості за такими договорами, та виконання п. 5.2 цього Договору.

Сторони визнають, що до набуття чинності п. 2.1.:

- передача газу у відповідні розрахункові періоди не здійснюється, навіть якщо вони зазначені у вищенаведеній таблиці пункту 2.1. Договору;

- у Постачальника не виникають обов`язки передати природний газ Споживачу та відповідальність за нездійснення передачі газу;

- у Постачальника не виникають обов`язки щодо включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Пунктом 5.1. Договору визначено порядок проведення розрахунків за придбані Споживачем обсяги природного газу.

Відповідно до п.5.2. Договору, для цілей виконання пункту 5.1. цього Договору Споживач зобов`язується у строк до початку дії цього Договору в частині зобов`язань Постачальника щодо передачі природного газу (п. 2.1. та 13.1 Договору) укласти договори або додаткові угоди до договорів банківського рахунку щодо здійснення договірного списання (надалі Договір про Договірне списання) з рахунків Споживача, на який надходять кошти в оплату за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ.

Згідно з п. 13.1. даний Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності), а в частині зобов`язань Постачальника щодо передачі природного газу відповідно до п. 2.1. Договору після настання відкладальних обставин згідно зі ст. 212 ЦК України, а саме: укладання Споживачем договорів/додаткових угод (додаткових договорів) про договірне списання з поточних банківських рахунків, на які надходять кошти у вигляді плати за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ, строком дії до повного виконання зобов`язань Споживача за всіма договорами, укладеними з Постачальником, або повного погашення заборгованості за такими договорами, та виконання п. 5.2 цього Договору.

Проаналізувавши викладені положення Договору, колегія суддів висновує, що обов`язку Постачальника щодо передачі природного газу відповідно до п. 2.1 Договору передує зобов`язання Споживача укласти Договір про Договірне списання з рахунків споживача, незалежно від сплати заборгованості за попередніми договірними відносинами.

Аргумент апеляційної скарги про те, що відповідачем було сплачено заборгованість за договором від 25.11.2021 №5671-НГТ-4 (діяв до укладання нового договору від 10.11.2022) у розмірі 243 002,38 грн., тому, відкладальна умова, передбачена п. 13.1 договору, виконана Споживачем, колегією суддів відхиляється як такий, що ґрунтується на помилковому тлумаченні скаржником умов договору.

Колегія суддів зауважує, що посилання скаржника на фразу, що міститься у п. 13.1 «…або повного погашення заборгованості за такими договорами», відповідачем помилково вважається настанням відкладальних обставин для початку постачання природного газу за договором.

Таким чином, погашення Відповідачем існуючої заборгованості перед Постачальником за попереднім договором не вважається виконанням відкладальної умови відповідно до положень Договору постачання природного газу №8190-ПСО(ТКЕ)-4 від 10.11.2022.

Більше того, пунктом 13.1. передбачено безальтернативне виконання Споживачем пункту 5.2. договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №8190-ПСО(ТКЕ)-4 від 10.11.2022, Договір про договірне списання №44168599-ПСО(ТКЕ) був укладений між АТ «ПУМБ», ТОВ «КП «Теплотранссервіс» та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" лише 05.01.2023 (т. 1 а.с. 192).

Відтак, зобов`язання ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" з постачання природного газу ТОВ «КП «Теплотранссервіс» за Договором №8190-ПСО(ТКЕ)-4 від 10.11.2022 не могли розпочатися у спірний період, відповідно, Відповідач не був включений до реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та не отримував природний газ з ресурсу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Разом з тим, враховуючи дані з інформаційної платформи оператора ГТС в період з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 саме Позивач як постачальник "останньої надії", здійснював постачання природного газу Відповідачу, натомість, в зазначений період на інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу Відповідачу в цей період з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Позивач з 17.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 поставив Відповідачу природний газ на загальну суму 1 612 871,91 грн. і направляв на адресу Відповідача рахунки на оплату поставленого природного газу:

- № 32556 від 10.12.2022 з 17.11.2022 по 30.11.2022 в об`ємі 0,75219 тис.куб.м на суму 58 732,79 грн.;

- № 1325 від 10.01.2023 з 01.12.2022 по 31.12.2022 в об`ємі 21,37993 тис.куб.м на суму 1 554 139,12 грн.

До того ж, Позивач направляв на адресу Відповідача акти приймання-передачі природного газу № 15686 від 30.11.2022 (поставка листопада 2022 р. з 17.11.2022 по 30.11.2022), № 17408 від 31.12.2022 (поставка грудня 2022 р. з 01.12.2022 по 31.12.2022).

Враховуючи умови п. 4.4 Договору та положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, Відповідач повинен був оплатити поставлений Позивачем з 17.11.2022 по 30.11.2022 природний газ до 02.01.2023 включно, з 01.12.2022 по 31.12.2022 до 31.01.2023 включно.

Проте, у порушення умов пункту 4.4 договору, відповідач у встановлений цим договором строк виставлені рахунки не оплатив, а тому, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 1 612 871,91 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права через врахування листа від 31.01.2023 №ТОВВИХ-23-1169 та форми №10 до нього, які, на думку відповідача, не є належними та допустимими доказами включення відповідача до портфеля ПОН в розумінні ст. 76, 77 ГПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, «дата подання 26.11.2021», що зазначена у формі №10 стосується інформації про першу реєстрацію в Реєстрі споживачів ПОН від оператора ГРМ, в межах даної справи підтверджує ЕІС-код споживача природного газу (56XQ000184ОGN00J), що належить Відповідачу та не спростовує правильних вищенаведених висновків суду.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% відсотків річних та втрат від інфляції на підставі ст. 625 ЦК України за період неналежного виконання зобов`язання щодо оплати поставлених об`ємів природного газу відповідачу колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних за загальний період з 03.01.2023 по 31.03.2023 у розмірі 7 961,32 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 01.02.2023 по 31.03.2023 у розмірі 35 652,53 грн., які є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений розрахунок пені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період з 03.01.2023 по 31.03.2023 у розмірі 132 688,62 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. У той час як викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанцій під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275-277, 282-284, 287-289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 у справі №904/2881/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 у справі №904/2881/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "КП "Теплотранссервіс".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.09.2024.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін