ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"23" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3183/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , смт. Золочів, Харківська обл.
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , м. Харків
про стягнення 142 016,04 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області 09 вересня 2024 року із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) загальну суму заборгованості у розмірі 142016,04 грн (де: - грошові кошти в сумі 70 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 917 від 06.07.2017 року, № 1041 від 13.09.2017 року, № 1069 від 22.09.2017 року, № 1165 від 09.01.2018 року; - інфляційні втрати в сумі 58 107,97 грн, - 3% річних в сумі 13 908,07 грн.), а також суму судового збору.

Судом 10 вересня 2024 року постановлено ухвалу по справі №922/3183/24 про залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. № 3183) без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) дні з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів cплати судового збору.

16 вересня 2024 року від представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Сивоненко О.В. надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 23301), у якій зазначено, що надано до суду платіжне доручення про сплату судового збору, де також зазначено у графі "додаток".

Проте, судом встановлено, що дана заява про усунення недоліків (вх. №23301 від 16.09.2024) не містить доказів на які посилається заявник, а саме не виявлено - платіжне доручення про сплату судового збору.

Також, зазначено підтверджується відповідним Актом від 16.09.2024, де зазначено, що під час перевірки документів - заяви про усунення недоліків, що надійшли від Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у справі № 922/3183/24, вх.№23301, не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: доказів сплати судового збору.

Станом на 23 вересня 2024 року з боку Позивача не було надано інших заяв, які б стосувались усунення недоліків, а ні через Електронний кабінет, а ні засобами поштового зв`язку (судом було враховано перебіг пересилання поштового відправлення).

Враховуючи зазначено, суд зазначає наступне.

Відповідно до імперативних приписів статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" ухвала Господарського суду Харківської області про залишення позовної заяви без руху від 20.06.2024 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Окрім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 11.08.2020 по справі №404/4551/19, оприлюднення рішення не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм такі копії у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до частин 5, 7 статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частинами 5, 6 статті 242 ГПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено спосіб належного повідомлення сторін, інших учасників процесу про дату, час та місце судового засідання, постановлення судового рішення шляхом його направлення в електронній формі - через "Електронний кабінет".

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №906/184/21, від 02.11.2022 у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 у справі №922/40/22.

Відтак, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд" за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Як вже зазначалось судом, ухвала Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 була скерована в електронній формі до Електронного кабінету Позивача та представника, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до Електронного кабінету з датою доставки - 11.09.2024.

Враховуючи наведене, судом дотримано вимоги законодавства в частині своєчасного оприлюднення в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень означеної ухвали суду та направлено до Електронного кабінету позивача копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, що свідчить про вжиття заходів для повноцінної реалізації позивачем права на ознайомлення зі змістом вказаної ухвали суду та подання заяви про усунення недоліків позовної заяви в межах встановленого процесуального строку.

Відповідно до статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Слід зазначити, що процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми та направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках. З початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Отже, під процесуальними строками розуміють проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Положеннями частини 1 статті 116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуальних строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відтак, встановлений ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви з додатковим урахуванням строку поштового перебігу є таким, що сплив. Натомість у поданій заяві про усунення недоліків позовної заяви відсутні докази сплати судового збору, а від Позивача, уповноваженого представника інших заяв, доказів до суду не надходило.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом частини 1 статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з частиною 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Приймаючи до уваги, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху протягом встановленого процесуального строку, суд приходить до висновку, що позовна заява разом із доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу на підставі частини 4 статті 174 ГПК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

З огляду на наведені норми права та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що передбачений положеннями ГПК України процесуальний механізм залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі не усунення встановлених недоліків позовної заяви, не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу Позивача на приписи частини 8 статті 174 ГПК України, за змістом яких, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків, що у даному випадку свідчить про відсутність перешкод у доступі до правосуддя.

Керуючись 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 разом із доданими до неї документами.

Суд повідомляє, що повний текст процесуального документу складено за межами ст. 174 ГПК України з підстав знаходження судді Жигалкіна І.П. у відрядженні.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 256-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 23.09.2024 р.

Суддя Жигалкін І.П.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).