ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"26" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2007/24
Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІЛЬНОВ" про стягнення 1 962 077,49грн., за неналежне виконання відповідачем договору транспортно-експедиторського обслуговування від 16.06.2023 № ТЕО42599313
Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито провадження у справі №916/2007/24, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Також, ухвалою суду від 16.09.2024 провадження у справі №916/2007/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН ІНК про стягнення 1962077,49грн. закрито
У заяві про відмову від позову від 09.09.2024 заявнк просить стягнути в порядку частини 3 статті 130 ГПК України судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000, 00 грн. та повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА 50% від суми сплаченого судового збору у розмірі 14 715 грн. 57 коп.
Обгрунтовуючи стягнення в порядку частини 3 статті 130 ГПК України судових витрат на професійну правничу допомогу заявник посилається на те, що саме після подання позову до суду, відповідач почав вносити оплату порахункам частинами.
Разом із заявою про відмову від позову заявником було надано детальний опис робіт до договору про надання правової допомоги № 01112023 від 01.11.2023 року.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення (ухвали), господарський суд виходить із наступного.
Статтею 15 ГПК України унормовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно із статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В ч.4 ст.126 ГПК України закріплено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.ч.5 та 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до приписів статті 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (частина 3). У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5). У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (частина 6).
Так позивачем, разом з позовною заявою було подано до суду документи, які підтверджують судові витрати на отримання правової (правничої) допомоги, а саме: копія Договору про надання правничої допомоги № 01112023 від 01.11.2023 року; копія Додаткової угоди № 5 від 06.03.2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 01112023 від 01.11.2023 року; платіжна інструкція № 44295063 від 12.04.2024 року. Також, на підтвердження понесених витрат надано детальний опис робіт до договору про надання правової допомоги № 01112023 від 01.11.2023 року.
Судом встановлено, що після подання позову до суду, Відповідач почав вносити оплату по рахункам частинами, а саме: 06.05.2024 року 40 000 грн. 00 коп.(платіжна інструкція № 1029 від 06.05.2024р, згідно рахунку № 443 від 31.01.2024); 08.05.2024 року 2058 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 1030 від 08.05.2024р.(згідно рахунку № 443 від 31.01.2024); 08.05.2024 року 277 942 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 1031 від 08.05.2024р., згідно рахунку № 611 від 12.02.2024); 09.05.2024 року 140 000 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 1033 від 09.05.2024р., згідно рахунку № 611 від 12.02.2024); 21.08.2024 року 250 000 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 1059, згідно рахунку № 1270 від 26.03.2024); 21.08.2024 року 147 982 грн. 03 коп.(платіжна інструкція № 1060, згідно рахунку № 611 від 26.03.2024); 21.08.2024 року 100 000 грн. 03 коп. (платіжна інструкція № 1060, згідно рахунку № 1270 від 26.03.2024); 23.08.2024 року 536 000 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 1061, згідно рахунку № 1270 від 26.03.2024); 28.08.2024 року 115 591 грн. 14 коп. (платіжна інструкція № 1061, згідно рахунку №1270 від 26.03.2024); 28.08.2024 року 352 504 грн. 29 коп. (платіжна інструкція № 1061, згідно рахунку № 135 від 28.03.2024).
Отже заборгованість перед ТОВ Консольлайн Україна відповідачем була погашена після подання позовної заяви про стягнення боргу лише через 3,5 місяця.
Звертаючись із заявою про стягнення понесених судових витрат ТОВ Консольлайн Україна посилається саме на приписи частини 3 статті 130 ГПК України.
У відповідності до частин 2 та 4 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ж частини 2 статті 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
В свою чергу, пункт 1 частини 2 статті 46 ГПК України передбачає, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
За приписами ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір, у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже з огляду на закриття судом провадження у справі №916/2007/24 на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, сплачений за платіжною інструкцією №44295117 від 03.05.2024 судовий збір у сумі 14 715 грн. 57 коп., що складає 50% від загальної суми сплаченого судового збору, підлягає поверненню ТОВ Консольлайн Україна з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.126,129,130,221,232-235,240,244, ст. 7 Закону України „Про судовий збір Господарського процесуального кодексу України, суд
Накази видати на виконання даної ухвали.
Додаткова ухвала набирає законної сили 26.09.2024 та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя С.В. Літвінов