ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2620/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (01104, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а) в інтересах держави, в особі Головного управління Національної гвардії України (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9-А, ) Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
до Фізичної особи-підприємця Волкової Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )
про стягнення 92 812,26грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Київська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь військової частини пеню в розмірі 60 310,98грн та штраф в розмірі 32 501,28грн. Судові витрати зі сплати судового збору прокурор просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору № 144/ВОЗ-2023 від 28.08.2023 в частині здійснення своєчасної поставки товару. В якості правових підстав, прокурор посилається на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачам визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місце реєстрації відповідача, проте повернута на поштову адресу з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99.2 Правил).

Відповідно до п.п.116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала господарського суду Харківської області від 29.07.2024, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.08.2023 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України (другий позивач) та Фізичною особою-підприємцем Волковою Юлією Олександрівною (відповідач) укладено договір № 144/ВО3-2023 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити другому позивачу якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), а другий позивач прийняти та оплатити такі товари.

Найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена у додатку № 1 до цього договору. Код ДК 021:2015:15330000-0 - оброблені фрукти та овочі (п.1.2 договору).

За умовами п.4.1 договору, ціна договору складає 5 480 000,00грн.

Розрахунки за товар, що поставляється, за умовами п.5.1 договору, здійснюються другим позивачем шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) із відстрочкою платежу до 30 календарних днів або 10 календарних днів у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва з дати прийняття товару на склад другого позивача та/або на склади військових частин Національної гвардії України (товароодержувачів), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб відповідача та другого позивача (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній.

У розділі 6 договору сторони погодили порядок поставки товару, а саме: за умовами п.6.1 договору дата і місце поставки товару зазначається у письмовій заявці другого позивача, яка вручається під особистий підпис відповідачу (представнику відповідача). У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження другого позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України, визначених заявкою другого позивача.

Відповідно до п.7.3 договору відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим договором.

За умовами п.13.8 договору відповідач вважається повідомленим з моменту направлення другим позивачем відповідного листа (на електронну пошту відповідача, вказану у розділі 15 цього договору, передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку, проставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання відповідачем).

Між сторонами підписано специфікацію до договору, в якій сторони погодили, найменування товару, країну походження, одиницю виміру, кількість та ціну товару, та відповідач зобов`язався поставити позивачу буряк консервований з сировини врожаю 2023 року у кількості 100 000 кг за ціною 54,80грн за одну одиницю виміру на загальну суму 5 480 000,00грн.

На виконання умов договору другий позивач 03.11.2023 направив на адресу відповідача заявку від 01.11.2023 № 78/9/-4233 на поставку погодженого між сторонами товару, в якій вказав найменування товару, місце поставки, одиницю виміру, кількість товару та дату його поставки, а саме: буряк консервований у кількості 90 000кг у визначені в заявці строки та місця постачання.

Факт направлення заявки на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та чеком АТ "Укрпошта".

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, товар, визначений заявкою другого позивача від 01.11.2023 № 78/9/-4233, поставив з порушенням строку, зазначеного позивачем у заявці, а саме:

- 5 000кг товару (з 6 000кг) замість 24.11.2023 до військової частини НОМЕР_4 поставлений 22.12.2023 (порушення строку поставки на 27 днів, видаткова накладна № 20/3017 від 22.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 3 000кг товару замість 20.11.2023 до військової частини НОМЕР_1 поставлено 23.11.2023 (порушення строку поставки на 2 дні, видаткова накладна № 11/3078 від 23.11.2023, на загальну суму 164 400,00 грн);

- 3 472,7кг товару (з 5 000кг) замість 21.11.2023 до військової частини НОМЕР_5 поставлений 26.12.2023 (порушення строку поставки на 34 дні, видаткова накладна № 22/3011 від 26.12.2023 на загальну суму 190 303,96грн);

- 248кг товару (з 5 000кг) замість 20.11.2023 до військової частини НОМЕР_6 поставлений 23.11.2023 (порушення строку поставки на 2 дні, видаткова накладна № 10/3027 від 23.11.2023 на загальну суму 13 590,40грн);

- 5 000кг товару замість 23.11.2023 до військової частини НОМЕР_7 поставлений 06.12.2023 (порушення строку поставки на 12 днів, видаткова накладна № 14/3008 від 06.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 5 000кг товару замість 28.11.2023 до військової частини НОМЕР_7 поставлений 18.12.2023 (порушення строку поставки на 19 днів, видаткова накладна № 18/3008 від 18.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 5 000кг товару замість 22.11.2023 до військової частини НОМЕР_8 поставлений 30.11.2023 (порушення строку поставки на 7 днів, видаткова накладна № 13/4114 від 30.11.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 5 000кг товару замість 27.11.2023 до військової частини НОМЕР_8 поставлений 11.12.2023 (порушення строку поставки на 13 днів, видаткова накладна № 15/4114 від 11.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- з 10 000кг товару, що мав бути поставлений замість 24.11.2023 до військової частини НОМЕР_9 - 5 000 кг поставлений 15.12.2023 (порушення строку поставки на 20 днів, видаткова накладна № 15/3029 від 15.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн), 5 000 кг поставлений 14.12.2023 (порушення строку поставки на 19 днів, видаткова накладна № 16/3029 від 14.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 5 000кг товару замість 24.11.2023 до військової частини НОМЕР_10 поставлений 19.12.2023 (порушення строку поставки на 24 дні, видаткова накладна № 19/3005 від 19.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 4 000кг товару замість 28.11.2023 до військової частини НОМЕР_10 поставлений 23.12.2023 (порушення строку поставки на 24 дні, видаткова накладна № 21/3005 від 23.12.2023 на загальну суму 219 200,00грн);

- 5 000кг товару замість 22.11.2023 до військової частини НОМЕР_11 поставлений 27.11.2023 (порушення строку поставки на 4 дні, видаткова накладна № 12/1241 від 27.11.2023 на загальну суму 274 000,00грн);

- 5 000кг товару замість 24.11.2023 до військової частини НОМЕР_12 поставлений 26.12.2023 (порушення строку поставки на 31 день, видаткова накладна № 23/3035 від 26.12.2023 на загальну суму 274 000,00грн).

Порушення відповідачем строків поставки підтверджується видатковими накладними, складеними відповідачем та підписами уповноваженої особи другого позивача та товароодержувача на цих видаткових накладних, наявними в матеріалах справи.

Оскільки відповідач неналежним чином виконав умови договору в частині своєчасної поставки товару, другий позивач здійснив нарахування пені та штрафу на підставі п.8.3 договору, відповідно до якого за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці, відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити другому позивачу пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

У зв`язку з несвоєчасною поставкою товару за договором, другий позивач 17.01.2024 направив на адресу відповідача претензію № 78/9-198 щодо сплати штрафних санкцій, яку залишено останнім без задоволення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави в суді.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Мета та підстави представництва прокурором інтересів держави в суді визначені ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень (ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про Національну гвардію України" Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії Росії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

За приписами ст.4 Закону України "Про Національну гвардію України" Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 5 Закону України "Про Національну гвардію України" визначено, що до складу Національної гвардії України, зокрема, входять, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри).

Організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ.

Відповідно до ст.17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Основними функціями Національної гвардії України, зокрема, є захист конституційного ладу України, цілісності ЇЇ території від спроб зміни їх насильницьким шляхом; охорона громадської безпеки і порядку, забезпечення захисту та охорони життя, здоров`я, прав, свобод і законних інтересів громадян; участь у забезпеченні громадської безпеки та охороні громадської безпеки і порядку під час проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій та інших масових заходів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я громадян (ст.2 Закону України "Про Національну гвардію України").

Таким чином, неналежне виконання зобов`язань за договорами, укладеними з Національною гвардією України в особі військових частин, впливає на рівень їх матеріально-технічного забезпечення, внаслідок чого порушуються інтереси держави щодо забезпечення конституційних основ України.

У зазначеному випадку наявний державний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі органів уповноважених здійснювати захист у даних правовідносинах (Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_1 НГУ).

Із моменту несвоєчасної поставки Фізичною особою-підприємцем Волковою Юлією Олександрівною товару та направлення військовою частиною НОМЕР_1 НГУ на адресу останньої претензії, ані Головне управління Національної гвардії України, ані військова частина НОМЕР_1 до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій не звернулись.

На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" Київська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону листом № 16/3186вих-24 від 13.06.2024 поінформувала Головне управління Національної гвардії України та військову частину НОМЕР_1 НГУ про порушення вимог законодавства та про намір звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Також прокурор просив надати інформацію про сплату відповідачем штрафних санкцій та надання видаткових накладних на виконання спірного договору.

З отриманої відповіді № 78/10-2557 від 19.06.2024, військова частина не заперечує стосовно вжиття Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері і оборони Центрального регіону заходів щодо захисту інтересів держави.

Відповідно до листа Головного управління Національної гвардії України № 27/11/4/2-10425/06 від 18.06.2024, останнє не вживало заходи щодо стягнення штрафних санкцій з Фізичної особи-підприємця Волкової Ю.О.

Водночас, порушення зобов`язань з поставки товару для потреб оборони другому позивачу негативно впливає на стан військових підрозділів, що безпосередньо є шкодою інтересам держави.

У зв`язку зі встановленням наявності порушень інтересів держави, Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону направлено повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" щодо звернення прокурора в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" до суду в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з позовом до Фізичної особи-підприємця Волкової Юлії Олександрівни про стягнення штрафних санкцій.

Аналізуючи вищенаведені обставини суд виходить з того, що ані Головне управління Національної гвардії України, ані військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не вжили належних заходів з метою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах достатніх фактичних та правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача.

Що стосується позовних вимог прокурора в частині стягнення пені та штрафу, суд керується наступним.

Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення також закріплені в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.ст.627,628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, за яким одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.265 Господарського кодексу України).

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до заявки позивача, відповідач повинен був здійснити поставку товару буряка консервованого за місцем постачання у строки, визначені у заявці.

Таким чином, враховуючи принцип свободи підприємницької діяльності, в рамках якої сторонами було самостійно визначено строк поставки товару за договором, передача товару повинна була здійснена відповідачем саме у строки, погоджені сторонами у договорі.

Натомість поставка товару відповідачем відбулась з порушенням цих строків, що підтверджується копіями видаткових накладних, наявних у справі. На вказаних видаткових накладних містяться підписи уповноваженої особи другого позивача та відповідача.

Даний факт відповідачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Приписами ч.1 ст.216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ч.2 ст.217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких, відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України віднесено штраф та пеню, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У пункті п. 8.3 договору сторони погодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці позивача, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.6 та ст.627 Цивільного кодексу України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, сторони, керуючись принципом свободи договору за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення не грошового зобов`язання - порушення строків поставки товару.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем допущено порушення строків постачання товару, прокурором правомірно нараховані пеня та 7% штрафу, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання з поставки товару.

Суд, перевіривши наданий прокурором до позовної заяви розрахунок пені встановив, що відповідні розрахунки прокурором здійснено арифметично правильно, за кожен період прострочення окремо, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені за кожен окремий період прострочення з поставки товару) в розмірі 60 310,98грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як підтверджено матеріалами справи, з боку відповідача мало місце прострочення поставки товару понад 30 днів, у зв`язку із чим, відповідач зобов`язаний сплатити другому позивачу штраф у розмірі 7% від вартості товару, що становить 32 501,28грн.

Перевіривши розрахунок штрафу у сумі 32 501,28грн, такий розрахунок є арифметично правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, позов є цілком обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що стосується судових витрат зі сплати судового збору за подання позову до суду, суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладає на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волкової Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) - 60 310,98грн пені, 32 501,28грн 7% штрафу.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волкової Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (, UA0082966, МФО 820172 в ДКСУ м. Київ) 3 028,00грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "27" вересня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк