ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокуСправа № 912/1867/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1867/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАСАДОР АГРО", вул. Шевченка, 37, с. Запруддя, Рокитнянський район, Київська область, 09620

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сабуркіної Світлани Олександрівни, АДРЕСА_1

про стягнення 62 890,64 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАСАДОР АГРО" (далі - ТОВ "АМБАСАДОР АГРО", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Фізичної особи-підприємця Сабуркіної Світлани Олександрівни (далі - ФОП Сабуркіна С.О., відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 62 890,64 грн, з яких: 55 694,20 грн інфляційних та 7 196,44 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат по судовому збору та на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2020 у справі №753/5615/19 встановлено обставини невиконання ФОП Сабуркіною Світланою Олександрівною та ОСОБА_1 основного грошового зобов`язання у розмірі 140 000,00 грн за договором безпроцентної фінансової допомоги №23/06/16 від 23.06.2016 та договором поруки від 11.09.2018 №2.

Вказаним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь позивача 140 000,00 грн в рахунок стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги №23/06/16 від 23.06.2016, 9 940,00 грн інфляційних втрат, 3 969,86 грн 3% річних, 2 308,66 грн.

Однак, як вказує позивач, грошове зобов`язання відповідачем після прийняття рішення суду виконано частково, з огляду на що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 01.08.2024 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/1867/24 за правилами спрощеного позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, а також встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

21.08.2024 на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку на його подання.

Ухвалою суду від 24.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Сабуркіної С.О. про поновлення строку для подання відзиву на позов з тих підстав, що такий строк не пропущено.

Згідно відзиву відповідач позовні вимоги заперечує, вказуючи на те, що договір фінансової допомоги №23/06/16 від 23.06.2016 відповідач не підписувала; про існування справи №753/5615/19 у Дарницькому районному суді м. Києва та про постановлене заочне рішення від 22.10.2020 обізнана не була, а отже позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд також враховує, що саме лише зазначення в позовній заяві певної особи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Відповідно до ст. 50 ГПК України треті особи можуть бути залучені у справу за клопотанням сторін або за ініціативою суду у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

У справі, що розглядається, позивач зазначив за змістом позову як третю особу фізичну особу ОСОБА_1 , однак клопотання про залучення такої особи не заявив. Суд в межах позовних вимог, що є предметом розгляду, підстав для залучення ОСОБА_1 третьою особою не встановив, оскільки позовні вимоги пред`явлено до основного боржника. Стягнення за рішенням суду з основного боржника нарахувань згідно ст. 625 Цивільного кодексу України НЕ наділяє ОСОБА_1 , як поручителя, новими правами і не покладає на нього нових обов`язків, не змінює та не позбавляє наявних прав і обов`язків.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Як стверджує позивач, 23.06.2016 між ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" та ФОП Сабуркіною С.О. укладено Договір безпроцентної фінансової допомоги №23/06/16, в якому було погоджено наступні умови: сума фінансової допомоги становить 140 000,00 грн; строк падання фінансової допомоги 3 дні після підписання договору; строк повернення фінансової допомоги - не пізніше 23.06.2017, проценти - не нараховуються (а.с. 7).

Згідно наданої до справи копії платіжного доручення № 1243 від 24.06.2016 ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" перераховано на рахунок ФОП Сабуркіної С.О. грошові кошти в розмірі 140 000,00 грн з посиланням в призначенні платежу: "Оплата фін.допомоги згідно договору фін.допомоги № 23/06/16 від 23.06.2016" (а.с. 8, 9).

11.09.2018 між ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" та ОСОБА_1 (поручитель) укладено Договір поруки №2, за змістом якого забезпечується зобов`язання ФОП Сабуркіної С.О. за Договором фінансової допомоги № 23/06/16 від 23.06.2016 в розмірі 140 000,00 грн (а.с. 10).

02.03.2018, 08.06.2018 та 08.08.2018 ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" направлено на адресу ФОП Сабуркіної С.О. претензії з вимогами про повернення 140 000,00 грн (а.с. 11-16).

01.03.2019 претензія щодо спати 140 000,00 грн направлена на адресу ОСОБА_1 (а.с. 17-18).

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2020 у справі №753/5615/19 за позовом ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги позов задоволено - стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" 140 000,00 грн в рахунок стягнення заборгованості за договором №23/06/16 від 23.06.2016 про надання фінансової допомоги, 9 940,00 грн інфляційних втрат, 3 969,86 грн 3% річних, 2 308,66 грн судового збору та 16 800,00 грн витрат на правничу допомогу (а.с.19-20).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.04.2024 у справі №753/5615/19 заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2020 залишено без задоволення (а.с. 21).

16.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. відкрито виконавче провадження №64526066 з виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2021 (а.с. 23).

В межах виконавчого провадження №64526066 з ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти у загальному розмірі 122 385,24 грн, які перераховано на рахунок ТОВ "АМБАСАДОР АГРО", а саме: 30.04.2021 - 17 839,76 грн; 28.10.2022 - 2 727,28 грн; 05.12.2022 -1 818,19 грн; 24.01.2023 -72 727,28 грн; 28.11.2023 - 9 090,91 грн; 26.01.2024 - 9 090,91 грн; 28.06.2024 - 9 090,91 грн (8 095,02 грн + 995,89 грн), які перераховано приватним виконавцем на рахунок позивача, що підтверджується інформацією про перекази коштів та виписками по рахунку ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" (а.с. 24-31).

Посилаючись на викладене та вказуючи на те, що ОСОБА_2 заочне рішення від 22.10.2020 у справі №753/5615/19 в повному обсязі не виконано та основне зобов`язання не сплачено, ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення коштів за невиконання грошового зобов`язання.

Ухвалою Дарницького району суду м. Києва від 15.04.2024 провадження у справі № 753/5057/24 закрито і роз`яснено, що позовна заява підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (а.с. 22).

З підстав викладеного. ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" звернулось до господарського суду з позовом у даній справі.

Норми права, які застосовано судом, та мотивована оцінка поданих доказів.

1. Щодо укладення договору позики.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передання грошей.

Факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 205/5292/15-ц

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц, за своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджується як укладення договору, його умови, а також засвідчують отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

У справі, що розглядається, підтверджено, що 24.06.2016 ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" перераховано на рахунок ФОП Сабуркіної С.О. грошові кошти в розмірі 140 000,00 грн з посиланням у призначені платежу на договір фінансової допомоги.

Відповідач у відзиві на позов не заперечив фактичне отримання коштів та не повідомив про наявність інших підстав для отримання коштів.

Таким чином, обставини отримання ФОП Сабуркіною С.О. від ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" грошових коштів з посиланням на договір фінансової допомоги підтверджує укладення договору позики на суму отриманих грошових коштів.

Окрім того, як вже зазначено, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2020 у справі №753/5615/19 стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" 140 000,00 грн в рахунок стягнення заборгованості за договором №23/06/16 від 23.06.2016 про надання фінансової допомоги.

Вказане рішення набрало законної сила та на його виконання видано виконавчий лист.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення суду у справі №753/5615/19 має преюдиційне значення при розгляді справи господарським судом, оскільки у вказаній справі встановлено укладання між сторонами договору №23/06/16 від 23.06.2016 про надання фінансової допомоги.

Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова Верховного Суду від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18),

У відповідності до викладеного вище, є підтвердженими обставини укладення між ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" і ФОП Сабуркіною С.О. договору позики (фінансової допомоги), за яким ФОП Сабуркіною С.О. отримано грошові кошти в розмірі 140 000,00 грн. Вказане спростовує заперечення відповідача щодо не укладення договору.

2. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Частиною першою ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 викладено правову позицію, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.01.2018 у справі №906/1283/16, згідно з якою внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, з ухваленням судом у 2020 році рішення про стягнення з відповідача боргу за договором про надання фінансової допомоги, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за вказаним договором не припинилося та фактичного виконання ним грошового зобов`язання не відбулось. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення.

Як зазначено вище, на підставі заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/5615/19 від 22.10.2020 та виконавчого листа від 11.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором фінансової допомоги №23/06/16 від 23.06.2016.

На стадії виконавчого провадження ФОП Сабуркіною С.О. частково сплачено заборгованість за рішенням суду.

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 2-3), нарахування 3% річних та інфляційних проведено на суму боргу з урахуванням здійснених відповідачем оплат згідно виконавчого листа від 11.01.2021, виходячи із фактичної суми заборгованості, що існувала на відповідну дату та за фактичний період заборгованості.

Також позивачем враховано період нарахувань, за який вже стягнуто інфляційні і 3% річних згідно заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2020 у справі №753/5615/19, а саме з 01.04.2018 по 11.03.2019.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зазначає, що в періодах прострочення позивачем не враховано, що моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

З урахуванням викладеного та в межах розрахунку позивача, суд наводить наступний розрахунок:

3% річних:

за період з 22.07.2021 по 27.10.2022 на суму боргу 122 160,24 грн (140 000,00 грн - оплата 17 839,76 грн) - 4 648,78 грн;

за період з 28.10.2022 по 04.12.2022 на суму боргу 119 432,96 грн (122 160,24 грн - оплата 2 727,28 грн від 28.10.2022) - 373,02 грн;

за період з 05.12.2022 по 23.01.2023 на суму боргу 117 614,77 грн (119 432,96 грн - оплата 1 818,19 грн від 05.12.2022) - 483,35 грн;

за період з 24.01.2023 по 27.11.2023 на суму боргу 44 887,49 грн (117 614,77 грн - оплата 72 727,28 грн від 24.01.2023) - 1 136,33 грн;

за період з 28.11.2023 по 25.01.2024 на суму боргу 35 796,58 грн (44 887,49 грн - оплата 0 090,91 грн від 28.11.2023) - 173,39 грн;

за період з 26.01.2024 по 27.06.2024 на суму боргу 26 705,67 грн (35 796,58 грн - оплата 9 090,91 грн від 26.01.2024) - 337,10 грн;

за період з 28.06.2024 по 21.07.2024 на суму боргу 17 614,76 грн (26 705,67 грн - оплата 9 090,91 грн від 28.06.2024) - 34,65 грн,

а всього - 7 186,62 грн;

інфляційні втрати:

за період серпень 2021 - жовтень 2022 на суму боргу 122 160,24 грн - 35 447,12 грн;

за листопад 2022 на суму боргу 119 432,96 грн - 836,03 грн;

за період грудень 2022 - січень 2023 на суму боргу 117 614,77 грн - 1 770,81 грн;

за період лютий 2023 - листопад 2023 на суму боргу 44 887,49 грн - 1 582,34 грн;

за грудень 2023 - січень 2024 на суму боргу 35 796,58 грн - 393,76 грн;

за період лютий 2024 - червень 2024 на суму боргу 26 705,67 грн - 1 026,71 грн,

а всього - 41 056,77 грн.

Зважаючи на встановлене та вимоги вищезазначених норм, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "АМБАСАДОР АГРО" є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню у розмірі 41 056,77 грн інфляційних та 7 186,62 грн 3% річних. У задоволенні позовних вимог в іншій частині суд відмовляє.

Судові витрати.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно позовних матеріалів позивач також повідомляє про понесення витрат на професійну (правничу) допомогу в попередньо визначеному розмірі 18 000,00 грн та зазначає, що окреме клопотання з розрахунком понесених витрат буде подано додатково у відповідності з вимогами ч. 8 ст. 129 ГПК України

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру здійснених судових витрат до закінчення судових дебатів не може поширюватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Отже, у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, сторони мають дотримуватись встановленого п. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України 5-денного строку для подання доказів здійснення таких витрат.

Відповідний висновок відповідає позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 30.09.2021 у справі № 918/853/20.

З підстав викладеного, суд не вирішує питання судових витрат позивача на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення суду та зазначає про п`ятиденний строк для здійснення заяви про розподіл судових витрат та доказів здійснення таких витрат.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 248, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сабуркіної Світлани Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАСАДОР АГРО" (вул. Шевченка, 37, с. Запруддя, Рокитнянський район, Київська область, 09620, ідентифікаційний код 37800058) заборгованість в сумі 41 056,77 грн інфляційних та 7 186,62 грн 3% річних, а також 2 322,78 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "АМБАСАДОР АГРО" до електронного кабінету з використанням ЄСІТС; Фізичній особі-підприємцю Сабуркіній Світлані Олександрівні за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 30.09.2024.

Суддя В.В.Тимошевська