РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2024Справа № 910/8719/24

За позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вечірня Зірка»

про стягнення 1.089.861,66 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача Пясковська О.В., самопредставництво

від відповідача Журавель Р.О., адвокат за довіреністю № 14/08 від 14.08.2024

СУТЬ СПОРУ:

12.07.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Київської міської ї ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вечірня Зірка» про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 9.7791 га з кадастровим номером :90:330:0001 по вул. Лісній, 1Е у Дарницькому районі міста Києва у сумі 1.089.861,66 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач наводить, що відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради є власником земельної ділянки площею 9.7791 га з кадастровим номером :90:330:0001. На підставі договорів купівлі-продажу № 1969 від 19.06.2012 та № 1972 від 19.06.2012 за відповідачем зареєстровано право власності на майновий комплекс загальною площею 9.919,2 кв. м по вул. Лісна, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва. 01.10.2021 відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :90:330:0001 внесені до Державного земельного кадастру. Відповідач набувши в 2012 році у власність нерухоме майно, право власності або користування на земельну ділянку, на якій воно розташоване не оформило, договір оренди вказаної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрований. Також зазначає, що Головне управління ДПС у місті Києві листом № 20470/5/26-15-04-02-05 від 11.07.2024 повідомило, що відповідач податкові декларації по сплаті за землю та сплати земельного податку та/або орендної плати до ДПІ не подавав. Відповідач без достатніх правових підстав, не сплачуючи орендну плату, використовує земельну ділянку площею 9.919,2 кв. м з кадастровим номером :90:330:0001 по вул. Лісній, 1Е у Дарницькому районі міста Києва для експлуатації та обслуговування розташованого на ній власного нерухомого майна, що є підставою для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за період з 01.10.2021 по 26.06.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 19.07.2024 відкрито провадження у справі № 910/8719/24 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.08.2024.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 19.07.2024 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 29.07.2024 о 19:06 год. що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому відповідач мав подати відзив на позов у строк до 14.08.2024 включно.

12.08.2024 від представника відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника.

15.08.2024 від представника відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (сформований в системі 14.08.2024), відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує частково посилаючись на те, що позивачем неправомірно включено до розрахунку ціни позову суму в розмірі 307.956,31 грн за період з 01.03.2022 до 31.12.2022, оскільки не враховано положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України згідно якого за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України та перебувають у власності або користування, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно у період з 01.03.2022 до 31.12.2022 у відповідача був відсутній факт безпідставного набуття (збереження) майна у сумі 307.956,31 грн, тому у нього не виник обов`язок перед позивачем повернути таке майно (відшкодувати його вартість).

15.08.2024 від представника відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника.

15.08.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідно до матеріалів справи та ця обставина не заперечується відповідачем, земельна ділянка з кадастровим номером :90:330:0001 по вул. Лісній, 1Е у Дарницькому районі міста Києва знаходиться у власності територіальної громади міста Києва, а інше речове право товариства на земельну ділянку не оформлено. Оскільки, відповідачем свідомо не оформлено право користування на землю відповідно не може бути застосована вказана відповідачем у відзиві норма Податкового кодексу України. Відповідач набув право власності на майно з 2012 року, однак станом на 2024 рік не виявило бажання оформити право користування земельною ділянкою згідно закону. Такі дії відповідача суперечать поняттю добросовісності. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

20.08.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що за ініціативою відповідача в 2021 році була сформована земельна ділянка площею 9,7791 га з кадастровим номером :90:330:0001 по вул. Лісній, 1-Е та замовленню за рахунок відповідача документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель. І саме формування відповідачем цієї земельної ділянки надало право позивачу на звернення з цим позовом. Розробка документації із землеустрою здійснювалась саме з метою оформлення договору оренди вказаної земельної ділянки, для чого відповідачем через ЦНАП звернувся 21.10.2021 з відповідною заявою № 50380-1-03 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР, але подана технічна документація була повернута на доопрацювання (лист № 05716-31-348 від 24.11.2021). Наразі незважаючи на складну ситуація в країні зауваження щодо технічної документації усунуті та відповідач повторно звернеться для вирішення цього питання у встановленому законом порядку. На підставі наведеного відповідач визнає позов в розмірі 781.905,35 грн.

20.08.2024 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.09.2024.

22.08.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі.

09.09.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання мотивовано тим, що визнані відповідачем вимоги позивача в сумі 781.905,35 грн були перераховані відповідачем згідно платіжної інструкції № 11 від 30.08.2024, також відповідачем сплачено позивачу судовий збір в розмірі 11.728,58 грн (1,5% від 781.905,35 грн) згідно платіжної інструкції № 12 від 02.09.2024.

Позивач в судовому засіданні 10.09.2024 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 10.09.2024 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 10.09.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вечірня Зірка» на підставі договору купівлі - продажу від 19.06.2012 та договору купівлі - продажу від 19.06.2012, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сонячна Діброва», які посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Калашовою Л.В. та зареєстровані в реєстрі за № 1969 та відповідно № 1972 придбало майновий комплекс (літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т) загальною площею 6636,00 кв. м та будинок медпрацівників та ізолятор (літ. У), зальною площею 361,10 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лісна, 1е.

Згідно Витягів з Державного реєстру правочинів № 11469252 та № 11469120 від 19.06.2012 вбачається, що в реєстрі зареєстровані договори купівлі-продажу № 1969 та № 1972 від 19.06.2012.

Відповідно до витягів № 34694378 та № 34694220 про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна вбачається, що за ТОВ «Вечірня Зірка» 03.07.2012 зареєстровано право власності на вказані вище об`єкти нерухомості.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 20.01.2022 ТОВ «Парітет-Буд» (інвентаризаційна справа № 391) та доданого під час реєстрації права власності, до складу майнового комплексу входить:

нежитлова будівля, «А» загальною площею 1178,2 кв. м,

нежитлова будівля, «Б» загальною площею 706,0 кв. м,

нежитлова будівля, «В» загальною площею 706,0 кв. м,

нежитлова будівля, «Г» загальною площею 706,0 кв. м,

нежитлова будівля, «Д» загальною площею 706,0 кв. м,

нежитлова будівля, «Е» загальною площею 706,0 кв. м,

нежитлова будівля, «Ж» загальною площею 706,0 кв. м,

нежитлова будівля, «З» загальною площею 420,9 кв. м,

нежитлова будівля, «І» загальною площею 157,9 кв. м,

нежитлова будівля, «К» загальною площею 218,5 кв. м,

нежитлова будівля, «Л» загальною площею 110,9 кв. м.,

нежитлова будівля, «Н» загальною площею 60,9 кв. м,

нежитлова будівля, «М» загальною площею 97,2 кв. м,

нежитлова будівля, «О» загальною площею 34,8 кв. м,

нежитлова будівля, «П» загальною площею 12,4 кв. м,

нежитлова будівля, «Р» загальною площею 12,8 кв. м,

нежитлова будівля, «С» загальною площею 42,5 кв. м,

нежитлова будівля, «Т» загальною площею 53,0 кв. м,

нежитлова будівля, «У» загальною площею 361,1 кв. м,

нежитлова будівля, «Ф» загальною площею 1063,2 кв. м,

нежитлова будівля, «X» загальною площею 1858,9 кв. м.

В подальшому в результаті поділу вказаного об`єкта нерухомого майна утворено два об`єкта:

реєстраційний номер 000 - майновий комплекс по вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва загальною площею 6215,1 кв. м, до складу якого входять нежитлові об`єкти літ. «А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, І, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т»;

реєстраційний номер 000 - нежитлова будівля літ. «У», загальною площею 361,1 кв. м по вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва.

Зазначений майновий комплекс розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :90:330:0001 площею 9,7791 га, зареєстрованій в Державному земельному кадастрі 01.10.2021 відділом у Теплицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, виготовленій ТОВ «Ленд Ікс», на замовлення ТОВ «Вечірня Зірка», з кодом виду цільового призначення - 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 25.06.2024).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.01.2022 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєстровано право власності на майновий комплекс загальною площею 9919,2 кв. м по вул. Лісна, 1-Е у Дарницькому районі міста Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вечірня Зірка».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 25.06.2024 земельна ділянка площею 9,7791 га з кадастровим номером :90:330:0001, розташована за адресою: м. Київ, вул. Лісна, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва; інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :90:330:0001 сформована та у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України є об`єктом цивільних прав.

Позивач зазначив, що відповідач набувши у власність нерухоме майно, право власності або користування на земельну ділянку, на якій воно розташоване, не оформив. Договір оренди вказаної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрований.

При цьому, Головне управління ДПС у місті Києві листом № 20470/5/26-15-04-02-05 від 11.07.2024 повідомило Київську міську раду, що станом на 08.07.2024 ТОВ «Вечірня Зірка» не подавало податкові декларації та не сплачувало орендну плату за землю за 2021-2024 роки.

Отже, звертаючись із даним позовом до суду, позивач вказав, що відповідач, як власник нерухомого майна на земельній ділянці площею 9,7791 га з кадастровим номером :90:330:0001 на вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва, використовує вказану земельну ділянку безоплатно та без достатньої правової підстави, що є підставою для стягнення з ТОВ «Вечірня Зірка» безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, що за період з 10.10.2021 по 26.06.2024 становить 1.089.861,66 грн на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача.

За змістом ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що на земельній ділянці площею 9,7791 га з кадастровим номером :90:330:0001 на вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва розташований об`єкт нерухомого майна, на який за відповідачем 03.07.2012 зареєстровано право власності.

Водночас матеріали справи не містять доказів належного оформлення ТОВ «Вечірня Зірка» права користування земельною ділянкою площею 9,7791 га з кадастровим номером :90:330:0001 на вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва шляхом укладення відповідного договору оренди з Київською міською радою та державної реєстрації такого права, що свідчить про те, що відповідач фактично користується вказаною земельною ділянкою без відповідних правових підстав.

Поряд з цим, відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Слід зазначити, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20.

Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 922/3361/19, від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18 неодноразово зазначав, що при розгляді справ про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої плати підлягають встановленню обставини, зокрема, чи є земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Згідно зі ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що в даному випадку земельна ділянка площею 9,7791 га за кадастровим номером :90:330:0001 на вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва, як об`єкт цивільних прав, сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 01.10.2021, то стягненню з ТОВ «Вечірня Зірка», підлягають кошти саме у вигляді недоотриманої орендної плати, починаючи з 01.10.2021.

Відповідно до ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Згідно зі ст. 284 Податкового кодексу України органи самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 зазначила, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Відповідно до розрахунку проведеного позивачем, розмір безпідставно збережених коштів за фактичне користування ТОВ «Вечірня Зірка» земельної ділянки площею 9,7791 га з кадастровим номером :90:330:0001 на вул. Лісній, 1-Е у Дарницькому районі м. Києва за період з 01.10.2021 по 26.06.2024 становить 1.089.861,66 грн.

При цьому розрахунок орендної ставки за користування ТОВ «Вечірня Зірка» земельною ділянкою позивач здійснив в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з додатками 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік» № 24/24 від 24.12.2020; рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» № 3704/3745 від 09.12.2021; рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2023 рік» № 5828/5869 від 08.12.2022; рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» № 7531/7572 від 14.12.2023.

Пунктом 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно з підпунктом 69.14 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023, який набрав законної сили 06.05.2023) за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

В умовах активних наступальних дій з боку агресора та постійної зміни ліній фронту законодавець приймав нормативні акти в екстремальних умовах і цілком зрозуміло, що вказаним Законом звільнялися від плати за землю (орендної плати) земельні ділянки, на територіях де ведуться (велися) бойові дії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі перелік ), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, згідно якого на всій території міста Києва велися бойові дії з 24.02.2022 по 30.04.2022.

За цих обставин суд вважає безпідставним нарахування та заявлення до стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період з 24.02.2022 по 30.04.2022 в розмірі 66.421,95 грн.

Суд, перевіривши наведений позивачем розрахунок орендної плати за періоди з 01.10.2021 по 23.02.2022 та з 01.05.2022 по 26.06.2024, вважає правомірним нарахування відповідачу плати за користування земельною ділянкою в сумі 1.023.439,71 грн:

З 01.10.2021 по 31.12.2021 33.393.955,16 грн *1%/365*92 = 84.171,07 грн;

З 01.01.2022 по 23.02.2022 36.733.350,68 грн *1%/365*54 = 54.345,23 грн;

З 01.05.2022 по 31.12.2022 36.733.350,68 грн *1%/365*245 = 246.566,33 грн;

З 01.01.2023 по 31.12.2023 42.243.353,28 грн *1%/365*365 = 422.433,53 грн;

З 01.01.2024 по 26.06.2024 44.397.764,30 грн *1%/366*178 = 215.923,55 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Таким чином предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Отже, за змістом приписів глави 83 Цивільного кодексу України для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ТОВ «Вечірня Зірка», як фактичний користувач земельної ділянки у період з 01.10.2021 по 23.02.2022 та з 01.05.2022 по 26.06.2024, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому відповідач зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Проте, відповідачем подано платіжну інструкцію № 11 від 30.08.2024 в розмірі 781.905,35 грн, яка свідчить, що відповідач перерахував кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :90:330:0001 за періоди 01.10.2021-28.02.2022; 01.01.2023-26.06.2024.

Таким чином, подана платіжна інструкція свідчить, що відповідач частково перерахував кошти після звернення позивача з позовом до суду.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Надані докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 781.905,35 грн безпідставно збережених коштів.

З урахуванням сплаченої відповідачем орендної плати, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за викладених обставин є вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 241.534,36 грн безпідставно збережених коштів (1.023.439,71 грн - 781.905,35 грн). У задоволенні позову в іншій частині щодо стягнення з відповідача 66.421,95 грн суд відмовляє за його необґрунтованістю.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Київської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог за врахуванням сплаченої відповідачем на корить позивача згідно платіжної інструкції № 12 від 02.09.2024 суми судового збору в розмірі 11.728,58 грн. При цьому судом враховано ту обставину, що відповідач частково перерахував кошти після звернення позивача з позовом до суду.

Частиною 7 статті 233 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді.

При виготовленні повного тексту рішення судом виявлено, що під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення судом допущено арифметичні помилки щодо підрахунку обґрунтованої суми безпідставно збережених відповідачем коштів, що мало наслідком допущення помилок в розмірі суми безпідставно збережених коштів та розмірі судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача.

Зважаючи на наведене, суд робить застереження про виправлення в цій частині рішення до його підписання суддею.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі № 910/8719/24 в частині стягнення 781.905,35 грн безпідставно збережених коштів закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вечірня Зірка» (02088, м. Київ, вул. Лісна, 1-Е; ) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) безпідставно збережені кошти орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 241.534 (двісті сорок одну тисячу п`ятсот тридцять чотири) грн 36 коп. та 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) грн 70 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 25.09.2024.

Суддя В.В.Сівакова