ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. Справа №910/19781/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Шатан Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Максимець Л.В.,

відповідача: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» №б/н від 27.06.2024 (вх. суду від 02.07.2024 № 01-05/1878/24)

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 (повний текст складено 13.06.2024; суддя Запотічняк О.Д.)

у справі № 910/19781/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп», м. Самбір, Львівська обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері», м. Київ

про: стягнення 408 060,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» про стягнення 408 060,25 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем (орендарем) і відповідачем (суборендарем) було укладено договори суборенди та в порушення умов договору відповідач не в повному обсязі здійснив оплату за суборендне користування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 матеріали позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» про стягнення 408 060,25 грн передано за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.02.2024 відкрито провадження у справі № 910/19781/23.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» 360 963,86 грн заборгованості по сплаті суборендної плати, 36 096,39 грн штрафу розмірі 10% від простроченої суми у розмірі та 5955,63 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивача на суму 360 963,86 грн та враховуючи порушення відповідачем умов Договорів суборенди №816, №1100 та №1210, що ним і не заперечується та підтверджується матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов висновку що до стягнення з відповідача підлягає штраф у розмірі 36 096,39 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всі двері» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 у справі № 910/19781/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Скаржник стверджує, що судом першої інстанції не було враховано те, що у позивача перед відповідачем наявна заборгованість в розмірі 860 907,58 грн, оскільки в суборендованому приміщені в Торговому Центрі «Гора», що знаходиться у м. Львові на вул. Луганській, 6 стався обвал даху та стін торгового центру і як наслідок було пошкоджено майно відповідача.

Апелянт вказує, що звертався до позивача із листами та претензіями з проханням відшкодувати понесені відповіді, проте такі залишись без відповіді позивача.

Також відповідач зазначає, що сплата штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості є для нього фінансовим тягарем, який суттєво відобразиться на господарській діяльності товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» подав відзив на апеляційну скаргу, у якій просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 у справі № 910/19781/23 без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач вказав, що звернувся до суду з позовом у даній справі щодо наявності заборгованості у відповідача перед позивачем на підставі договорів суборенди приміщень, що знаходяться в Торговому Центрі «Три Слони» (Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Зимна Вода, вул. Яворівська, 22).

Крім цього, позивач звертає увагу суду, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, позовних вимог не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 справу № 910/19781/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 у справі № 910/19781/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» №б/н від 27.06.2024 (вх. суду від 02.07.2024 № 01-05/1878/24) на рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 у справі №914/19781/23.

Ухвалою суду від 17.07.2024 призначено справу № 910/19781/23 до розгляду у судовому засіданні на 27.08.2024.

Судове засідання 27.08.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бойко С.М.

Ухвалою від 29.08.2024 призначено розгляд справи № 910/19781/23 на 17.09.2024

У судове засідання 17.09.2024 з`явився представник позивача, який заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, надав суду пояснення.

Апелянт, належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку ухвали від 29.08.2024 до його електронного кабінету (том. 2, а. с. 66), явку уповноваженого представника у судове засідання 17.09.2024 - не забезпечив.

Враховуючи те, що в ухвалі від 29.08.2024 про призначення справи до розгляду апеляційний суд зазначив, що неявка уповноважених представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України та те, що клопотань про відкладення судового засідання від скаржника до суду не надходило, колегія суддів вважала за можливе здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами та за участі представника, що з`явився.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

05.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Всі двері» укладено Договір суборенди № 816.

Згідно п.1.1 Договору №816 орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти у тимчасове строкове платне користування об`єкт оренди, а саме: приміщення Торгово-виставкового центру на першому, другому, цокольному поверхах загального площею 18 174,6 кв.м. (з яких 12694 кв. м. - торгово-виставкові площі 5480, 6 кв. м. площі іншого призначення), що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Зимна Вода, вул. Яворівська, буд. 22.

Відповідно до п.п. 3.1. Договору об`єкт суборенди, повинен бути переданий орендарем та прийнятий суборендарем 01.10.2019.

Відповідно до п.п. 3.3. Договору об`єкт суборенди вважається переданим з моменту підписання акту приймання передачі об`єкта суборенди.

Відповідно до п.п.4.1.-4.1.1. Договору даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 4.1 цього договору та закінчується 30.09.2020.

Згідно з п.п. 5.1.-5.1.1. Договору розмір суборендної плати за весь об`єкт суборенди, встановлюється сторонами у протоколі погодження договірної ціни на суборенду плату, який є невід`ємним додатком до даного договору.

Між сторонами підписано та скріплено печатками Протокол погодження договірної ціни на суборенду плату (Додаток №2 до Договору суборенди №816 від 05.07.2019), доданого до Додаткової угоди №1, у якому сторонами досягнута згода про договірну ціну на суборендну плату, а саме: 63 384,00 грн з ПДВ на місяць протягом листопада, грудня 2019 та січня 2020.

Згідно акту-приймання передачі об`єкта оренди (Додаток №3 до Договору суборенди №816) орендар передав а суборендар прийняв у тимчасове платне користування об`єкт суборенди, а саме: Торгову площу (приміщення) в розмірі 259,42 кв.м., що знаходиться на цокольному поверсі Торгового Центру «Три Слони» під тим внутрішнім номером № 012, 013, 014.

Додатковою угодою №1 від 31.10.2019 до Договору суборенди № 816 сторони затвердили Протокол погодження договірної ціни на суборендну плату від 31.10.2020 яким встановлено суборендну плату у розмірі 69 869,50 грн з ПДВ на місяць.

Додатковою угодою №2 від 31.01.2020 до Договору суборенди №816 сторони затвердили Протокол погодження договірної ціни на суборендну плату 31.01.2021 яким встановлено суборендну плату у розмірі 61 869,50 грн з ПДВ на місяць.

Додатковою угодою до Договору суборенди від 16.03.2020 сторони погодили, що Орендар не здійснює нарахувань Суборендарю по суборендній платі, згідно укладеного між Сторонами Договору суборенди, у відповідний період (з 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року) та в інший (наступний) період, якщо карантин такий буде продовжено на законодавчому загальнодержавному рівні (чи на місцевому рівні у відповідній області (місті), - місцезнаходженні об`єкта Суборенди /в торговому центрі).

Додатковою угодою №3 від 15.05.2020 до Договору суборенди №816 сторони затвердили Протокол погодження договірної ціни на суборендну плату 15.05.2020 яким встановлено суборендну плату у 55 384,00 грн з ПДВ на місяць протягом травня 2020 року.

15.05.2020 сторони уклали Угоду про припинення чинності Договору суборенди №816. Об`єкт суборенди був повернутий Суборендарем та сторони підписали Акт приймання - передачі(повернення) об`єкта суборенди 31.05.2020.

Як стверджує позивач, ТзОВ «Всі двері» свої зобов`язання за Договором №810 виконало не у повному обсязі, зокрема протягом строку суборенди, а саме: з 01.10.2019 по 31.05.2020 (включно) відповідач повинен був сплатити за строкове платне суборендне користування Об`єктом суборенди 399 760,72 грн, однак, у період з 01.10.2019 по 31.10.2020 відповідачем було сплачено позивачу часткову оплату за суборендну плату та перераховано на поточний рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 315 586,70 грн шо підтверджується платіжними дорученнями № 8555 від 09 жовтня 2019 року на суму 78 949,20 грн; № 264 від 26 листопада 2019 року на суму 56898,50 грн; № 897 від 09 січня 2020 року на суму 69869,50 грн; № 79 від 29 січня 2020 року на суму 35 000,00 грн; № 8016 від 02 квітня 2020 року на суму 34869,50 грн; № 8577 від 29 квітня 2020 року на суму 5000,00 грн; № 8645 від 06 травня 2020 року на суму 15 000,00 грн; № 8689 від 15 травня 2020 року на суму 20 000,00 грн.

02.06.2020 відповідач здійснив оплату в сумі 10 000,00 грн в погашення заборгованості по суборендній платі за попередній період на виконання умов Договору суборенди №816, що підтверджується платіжною інструкцією № 8762 від 02.06.2020.

Відтак, станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості відповідача перед позивачем згідно Договору суборенди №816 становила 74 174,02 грн.

01.06.2020 між ТзОВ 01 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Захід Груп" (Орендар), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Всі двері" (Суборендар) був укладений Договір суборенди № 1034 згідно якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне суборендне користування об`єкт суборенди а саме: торгову площу (приміщення) в розмір, 259, 42 кв.м., що знаходиться на цокольному поверсі Торгового центру "Три Слони" за адресою: Україна. Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул Яворівська, 22, під умовними внутрішнім номером № 012, 013, 014. (п.1.1. Договору суборенди).

Умови Договору суборенди №1034 від 01.06.2020 є аналогічними до умов Договору суборенди №816 від 05.07.2019.

Між сторонами підписано та скріплено печатками Протокол погодження договірної ціни на суборенду плату (Додаток №2 до Договору суборенди №1034 від 01.06.2020), доданого до Додаткової угоди №1, у якому сторонами досягнута згода про договірну ціну на суборендну плату, а саме: 61 869,00 грн з ПДВ на місяць протягом червня 2020 року.

13.06.2020 Сторони уклали Угоду про припинення чинності Договору суборенди № 1034 Об`єкт суборенди був повернутий Суборендарем та Сторони підписали Акт приймання- передачі(повернення) Об`єкта суборенди 14.06.2020.

Протягом строку дії Договору №1034, а саме 01.06.2020 по 14.06.2020 (включно) відповідач повинен був сплатити за строкове платне суборендне користування Об`єктом суборенди 28 872,48 грн

Враховуючи сплачений раніше відповідачем гарантійний платіж в попередньому періоді Сторони (Позивач та Відповідач) погодили зарахувати сплачену суму гарантійного платежу в рахунок оплати за суборендну плату в повному розмірі - 28872, 48 грн за період з 01.06.2020-14.06.2020 (включно) на виконання Договору суборенди № 1034.

Таким чином, як вказав позивач, станом на 31.06.2020 сума заборгованості за несплату суборендної плати згідно Договору суборенди № 1034 - відсутня.

15.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Захід Груп" (Орендарем) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Всі двері" (Суборендарем) був укладений Договір суборенди № 1100, згідно якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне суборендне користування об`єкт суборенди, а саме: торгову площу (приміщення) в розмірі 231 кв.м, що знаходиться на цокольному поверсі Торгового центру "Три слони" за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Зимна Вода, вул. Яворівська, буд. 22 під умовними внутрішнім номером №046 (п.1.1. договору).

Умови Договору суборенди №1100 від 15.06.2020 є аналогічними до умов Договору суборенди №816 від 05.07.2019 та Договору суборенди №1034 від 01.06.2020.

Між сторонами підписано та скріплено печатками Протокол погодження договірної ціни на суборенду плату (Додаток №2 до Договору суборенди №1100 від 15.06.2020), доданого до Додаткової угоди №1, у якому сторонами досягнута згода про договірну ціну на суборендну плату, а саме:

- 55 475,00 грн з ПДВ на місяць протягом червня 2020.

- 44 071,33 грн з ПДВ на місяць протягом липня 2020.

- 52 156,33 грн з ПДВ на місяць протягом серпня та вересня 2020.

- 70 490,00 грн з ПДВ на місяць протягом жовтня та листопада 2020.

- 73 955,00 грн з ПДВ на місяць протягом грудня 2020, січня, лютого, березня, квітня та травня 2021.

Додатковою угодою №1 від 30.11.2020 до Договору суборенди №1100 сторони затвердили Протокол погодження договірної ціни на суборендну плату від 30.11.2020 яким встановлено суборендну плату у розмірі 70 455,00 грн з ПДВ на місяць протягом грудня 2020, січня, лютого, березня, квітня та травня 2021.

Додатковою угодою від 04.01.2021 року до Договору суборенди № 1100 Сторони погодили, шо Орендар не здійснює нарахувань Суборендарю по суборендній платі, згідно укладеного між Сторонами Договору суборенди. у відповідний період (з 00 годиг00 хвилин 8 січня 2021 до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021). При цьому Суборендар має право вільного доступу до об`єкта суборенди на цей період.

Додатковою угодою №2 від 29.01.2021 до Договору суборенди №1100 сторони затвердили Протокол погодження договірної ціни на суборендну плату від 29.01.2021 яким встановлено суборендну плату у розмірі 80 589,00 грн з ПДВ на місяць лютого 2021 року та 70 455,00 грн з ПДВ протягом березня, квітня та травня 2021.

Додатковою угодою від 22.03.2021 сторони погодили, що Орендар не здійснює нарахувань Суборендрю по суборендній платі, згідно укладеного між Сторонами Договору суборенди, у відповідний період (з 00 годин 00 хвилин 23.03.2021 р до 00 годин 00 хвилин 06.04.2021 р.) та в інший (наступний) період, якщо карантин такий буде продовжено на законодавчому загальнодержавному рівні (чи на місцевому рівні у відповідній області (місті), - місцезнаходженні об`єкта Суборенди в торговому центрі ). Таким чином зміни до Договору в частині не здійснення нарахувань по суборендній платі, діють не довше, аніж до дня зняття обмежувальних заходів, таких як, - скасування карантину/послаблення карантину в державі в цілому або на місцевому рівні - в області (місті), - місцезнаходженні об`єкта Суборенди /в торговому центрі) або не довше, як останнього дня перед відновленням роботи торгового центру в якому знаходиться об`єкт суборенди для відвідувачів. При цьому Суборендар має право під час карантину вільного доступу до об`єкта суборенди.

29.04.2021 сторони уклали Угоду про припинення чинності Договору суборенди №1100. Об`єкт суборенди був повернутий Суборендарем та сторони підписали Акт приймання - передачі (повернення) об`єкта суборенди 30.04.2021.

Як стверджує позивач, ТзОВ «Всі двері» свої зобов`язання за Договором №810 виконало не у повному обсязі, зокрема протягом строку суборенди, а саме з 15 червня 2020 по 30.04.2021 (включно) відповідач повинен був сплатити за строкове платне суборендне користування Об`єктом суборенди 563 555, 92 грн, однак, за період з 15 червня 2021 по 30 квітня 2021 (включно) відповідачем було сплачено позивачу часткову оплату за суборендну плату та перераховано на поточний рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 415 701, 15 грн.

Відтак, як стверджує позивач, станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості по сплаті суборендної плати згідно Договору суборенди №1100 становить 147 854,77 грн.

01.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Всі двері» (Суборендарем) був укладений Договір суборенди №1210 згідно якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне суборендне користування об`єкт суборенди а саме: торгову площу (приміщення) в розмір, 231 кв.м., що знаходиться на цокольному поверсі Торгового центру «Три Слони» за адресою: Україна. Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Яворівська буд. №22 під умовними внутрішнім номером № 046, 054, 055 (п. 1.1. Договору суборенди).

Умови Договору суборенди №1210 від 01.05.2021 є аналогічними до умов Договору суборенди №816 від 05.07.2019, Договору суборенди №1034 від 01.06.2020 та Договору №1100 від 15.06.2020.

Між сторонами підписано та скріплено печатками Протокол погодження договірної ціни на суборенду плату (Додаток №2 до Договору суборенди №1210 від 01.05.2021), доданого до Додаткової угоди №1, у якому сторонами досягнута згода про договірну ціну на суборендну плату, а саме:

- 90 95,56 грн з ПДВ протягом травня 2021 року.

- 57 750,00 грн з ПДВ протягом червня, липня, серпня, вересня та жовтня 2021 року.

- 73920,00 грн з ПДВ протягом грудня 2021, січня, лютого, березня, квітня 2022 року.

Як стверджує позивач, протягом строку дії Договору №1210, а саме: з 01.05.2021 по 26.10.2021 (включно) відповідач повинен сплатити за строкове платне суборендне користування Об`єктом суборенди 369 630, 96 грн, однак, у період з 01.05.2021 по 26.10.2021 Відповідачем було сплачено Позивачу часткову оплату за суборендну плату та перераховано на поточний рахунок Позивача грошові кошти і загальному розмір, 230695,89 грн.

Таким чином, сума заборгованості за несплату суборендної плати згідно договору суборенди № 1210 становить 138 935,07 грн.

У зв`язку з несплатою суборендної плати у повному обсязі, позивач звертався до відповідача із претензією вих.№21/05 від 01.05.2023, в якій просив погасити існуючу заборгованість в строк до 31.05.2023 включно.

Відповідач надіслав відповідь на претензію (вих№31-05) якою визнає наявність заборгованості перед Позивачем та висловлює намір погасити існуючу заборгованість після проведення бухгалтерської звірки взаємних розрахунків та декларує, що не буде ухилятися від виконання своїх договірних зобов`язань.

Враховуючи відсутність сплати заборгованості зі сторони відповідача, позивач звернувся до суду із матеріально правовою вимогою про стягнення з відповідача 408 060,25 грн заборгованості по сплаті суборендної плати: 37 096, 39 грн неустойки у формі штрафу у розмірі 10% від простроченої суми грошового зобов`язання.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статті 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі статтями 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частинами 1, 4 статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частиною 3 статті 285 ЦК України передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати оренду плату.

Частиною 1 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача суборендної плати за договорами суборенди №816, №1100 та №1210.

Пунктом 5.2. укладених договорів передбачено, що суборендна плата сплачується шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендаря щомісячно, не пізніше 25 числа поточного місяця суборенди. Суборендна плата нараховується та підлягає до сплати з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі об`єкта суборенди.

Згідно акту-приймання передачі об`єкта оренди (Додаток №3 до Договору суборенди №816) орендар передав а суборендар прийняв у тимчасове платне користування об`єкт суборенди, а саме: Торгову площу (приміщення) в розмірі 259,42 кв.м., що знаходиться на цокольному поверсі Торгового Центру «Три Слони» під тим внутрішнім номером № 012, 013, 014.

Протягом строку дії Договору суборенди № 816, а саме: з 01 жовтня 2019 року по 31 травня 2020 року (включно) відповідач, згідно умов Договору, повинен був сплатити за строкове платне суборендне користування об`єктом суборенди 399 760,72 грн.

Однак, як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій оплату за вказаним Договором відповідач здійснив частково на загальну суму 325 586,70 грн.

Доказів оплати на суму 74 174,02 грн відповідач не надав та матеріали справи не містять.

Протягом дії Договору суборенди №1100, а саме з 15 червня 2020 року по 31 квітня 2021 (включно) відповідач, згідно умов Договору, повинен був сплатити за строкове платне суборендне користування об`єктом суборенди 563 555,92 грн.

У матеріалах справи міститься акт-приймання передачі об`єкта оренди (Додаток №3 до Договору суборенди № 1100), відповідно до якого орендар передав а суборендар прийняв у тимчасове платне користування об`єкт суборенди, а саме: Торгову площу (приміщення) в розмірі 231 кв.м., що знаходиться на цокольному поверсі Торгового Центру «Три Слони» під тим внутрішнім номером № 046.

Оплату за вказаним Договором відповідач здійснив частково на загальну суму 415 701,15 грн.

Доказів оплати на суму 147 854,77 грн за Договором суборенди № 1100 відповідач не надав та матеріали справи не містять.

Протягом дії Договору суборенди №1210, а саме з 01 травня 2021 року по 26 жовтня 2021 (включно) відповідач, згідно умов Договору, повинен був сплатити за строкове платне суборендне користування об`єктом суборенди 369 630,96 грн.

До позову також долучено акт-приймання передачі об`єкта оренди (Додаток №3 до Договору суборенди № 1210), відповідно до якого орендар передав а суборендар прийняв у тимчасове платне користування об`єкт суборенди, а саме: Торгову площу (приміщення) в розмірі 231 кв.м., що знаходиться на цокольному поверсі Торгового Центру «Три Слони» під тим внутрішнім номером № 046, 054, 055.

Оплату за Договором суборенди № 1210 відповідач здійснив частково на загальну суму 230 692,89 грн.

Доказів оплати на суму 138 935,07 грн за Договором суборенди № 1210 відповідач не надав та матеріали справи не містять.

Відтак, як встановлено судами, докази оплати заборгованості за Договорами суборенди №810, №1100, №1210 на загальну суму 360 963,86 грн у матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що відповідач ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заперечив розміру заборгованості за укладеними договорами.

Доводи апеляційної скарги базуються виключно на тому, що скаржник вказує про наявність завданих йому позивачем збитків на підставі договорів суборенди приміщень, що знаходяться в Торговому Центрі «Гора» за адресою: м. Львові, вул. Луганська, 6.

В той час як підставою позову у цій справі є невиконання умов укладених договорів суборенди приміщень, які знаходяться в Торговому Центрі «Три Слони» за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Зимна Вода, вул. Яворівська, 22.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, проте заперечень щодо заявленої до стягнення позивачем заборгованості суду не подав, як і заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку про підставність задоволення судом першої інстанції позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» 360 963,86 грн заборгованості по сплаті суборендної плати.

Щодо задоволення місцевим господарським судом позовної вимоги про стягнення 36 096,39 грн штрафу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Умовами п.8.4. Договорів суборенди №810, №1100 та №1200 сторони погодили, що у випадку несвоєчасної або не в повному обсязі сплати суборендної плати згідно п. 5.2. даного Договору орендар може вимагати від суборендаря, а суборендар в такому випадку зобов`язаний сплатити на користь орендаря, за прострочення виконання грошового зобов`язання, якщо період прострочення перевищує 10 календарних днів, - неустойку у формі штрафу у розмірі 10% від простроченої суми грошового зобов`язання.

За частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених нормативних приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

За відсутності в законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

При цьому винятковими є такі обставини, які дозволяють суду, а не зобов`язують його зменшити нараховані в силу закону чи договору штрафні санкції. Інакше нівелюється юридичне значення винятковості обставин та право суду на зменшення таких штрафних санкцій.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку. Тому, передбачені законодавством санкції повинні застосовуватися у разі порушення зобов`язання.

Верховний Суд зазначає, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 у справі № 905/1742/18; від 14.07.2021 у справі № 916/878/20). Саме суд першої та апеляційної інстанцій користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (постанови Верховного Суду від 03.03.2019 у справі № 925/74/19; від 02.06.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/2455/20).

Скаржник у апеляційній скарзі вказує що сплата штрафу для нього є надмірним фінансовим тягарем, проте належних, допустимих доказів на обґрунтування цієї обставини ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надав.

Відтак, враховуючи умови укладеного договору, відсутність в матеріалах справи обґрунтованих заяв відповідача про зменшення заявленого до стягнення штрафу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення 36 096,39 грн штрафу.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 у справі 910/19781/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Всі двері» №б/н від 27.06.2024 (вх. суду від 02.07.2024 № 01-05/1878/24) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2024 у справі 910/19781/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 30.09.2024.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець