ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2221/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНДУСТРІЯ", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

відповідача-2: ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021 у загальному розмірі 2 130 959,85 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (далі - позивач) подало за допомогою підсистеми Електронний суд до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву, у якій просить стягнути (з урахуванням зменшення позовних вимог - арк.с. 35-120, 132-143) солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНДУСТРІЯ" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) заборгованість за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021 у розмірі 1 700 000,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 700 000,00 грн..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.06.2024 о 10:00 год.

25.06.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

25.06.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у які просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021 у загальному розмірі 2 077 959,86 грн., що складається з: прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 2 000 000,00 грн., прострочена заборгованість по процентам у розмірі 77 959,86 грн.

У призначене підготовче судове засідання 26.06.2024 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 заяву Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" про зменшення розміру позовних вимог прийняти до розгляду та подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 21.08.2024 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 30.07.2024 о 10:20 год.

26.07.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у які просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021 у загальному розмірі 1 700 000,00 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 700 000,00 грн.

29.07.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У призначене підготовче судове засідання 30.07.2024 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 заяву Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду, подальший розгляд справи здійснюватимеся з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 03.09.2024 о 10:40 год.

30.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У призначене підготовче судове засідання 03.09.2024 представники позивача та відповідачів не з`явилися, причини неявки останніх суду не відомі, хоча про час, дату та місце повідомлені належним чином.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2024 о 12:00 год.

23.09.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

У призначене судове засідання з розгляду справи по суті 24.09.2024 позивач та відповідачі не з`явилися.

Відповідачі повноважних представників не направили, про дату час та місце повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача-1.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Зі змісту повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету відповідача вбачається, що ухвали суду були доставлені в кабінет ЕС відповідача, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду є такимb, що отримані відповідачем-1.

Отже, відповідач-1 повідомлений про відкриття провадження та про дату час та місце розгляду справи належним чином.

Проте, відповідачі не скористалися правом на надання відзиву на позов.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами суду по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідачі не скористалися наданим їм законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористалися наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідачів до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 23.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачами обліковувалась заборгованість в розмірі 2 130 959,85 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021, виконання якого було забезпечено порукою ОСОБА_1 згідно договору поруки №32621/ЮКР/0-П1 від 09.11.2021, щодо повної та своєчасної оплати отриманого кредиту.

Позиція відповідача-1 та відповідача-2.

Відповідачі відзив на позов не надав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

19 листопада 2021 року між акціонерним товариством АКЦІОНЕРНИЙ БАНК РАДАБАНК (надалі - банк, позивач, кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКРІНДУСТРІЯ (надалі - позичальник, відповідач-1) укладено Кредитний договір №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р. (надалі кредитний договір).

Відповідно до умов пункту 1.1. кредитного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 2 500 000,00 гривень зі зменшенням ліміту кредитування згідно п.1.2 кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 16 % річних в порядку, визначеному даним договором (надалі за текстом - кредит). Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти і комісії за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

15 грудня 2022р. між кредитором та позичальником укладений Додатковий договір №1 до кредитного договору №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р., згідно якого розмір процентів за користування кредитним коштами встановлений 27 % процентів річних.

13 листопада 2023р. між кредитором та позичальником укладений Додатковий договір №2 до кредитного договору №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р., згідно якого розмір процентів за користування кредитним коштами встановлений 23 % процентів річних.

Пункт 1.2 Кредитного договору встановлює кінцевий термін погашення кредиту до 17 листопада 2023р. та графік погашення кредиту починаючи з 28 грудня 2022 року.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту або окремої частини на поточний рахунок позичальника чи шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами, вказаними в Заяві позичальника про видачу кредитних коштів з урахуванням вимог п. 1.1. та п. 1.2 кредитного договору. Видача кредиту здійснюється на підставі Заяви позичальника про видачу кредитних коштів. Заява про видачу кредитних коштів має містити номер та дату заяви, посилання на кредитний договір, суму кредитних коштів, рахунок, на який мають бути направлені кредитні кошти. Заява про отримання кредитних коштів повинна бути підписана уповноваженою особою позичальника та скріплена печаткою Позичальника (за наявності). Позичальник має право направляти заяви на видачу кредитних коштів за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунку іВапк21Іа. Заява повинна містити електронний цифровий підпис уповноваженої особи позичальника. Сторони визнають юридичну чинність всіх електронних документів (в тому числі листів позичальника та заяв позичальника на отримання кредиту), надісланих та отриманих за допомогою системи іВапк2Ш та їх рівну юридичну силу документам на паперових носіях, підписаних уповноваженою Позичальника та скріплених печаткою позичальника.

Пунктом 3.3 кредитного договору передбачено, що датою повного погашення кредиту вважається дата зарахування на відповідні рахунки кредитора:

- кредиту у розмірі фактичної заборгованості,

- нарахованих/обчислених процентів, комісійний винагород, неустойки, визначених

цим договором.

Пунктом 3.4 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного дня, починаючи з дати надання кредиту на суму непогашеної заборгованості за кредитом згідно з методом факт/факт.

Пунктом 3.6 кредитного договору (нова редакція п.3.6. викладена у Додатковому договорі №2 від 13 листопада 2023р. до кредитного договору №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р.) встановлено, що при порушенні позичальником строку погашення Кредиту або його частини відповідно до графіку, встановленого у п.1.2. цього Договору, наступного робочого дня сума заборгованості, що не погашена у встановлений п. 1.2. цього Договору строк, вважається простроченою, а на суму простроченої заборгованості нарахування процентів здійснюється з розрахунку:

- 23% (двадцять три) процентів річних на суму простроченої заборгованості з першого дня порушення строку погашення Кредиту (його частки) до повного погашення простроченої заборгованості або по 30-й день (включно) наявності простроченої заборгованості;

- 23% (двадцять три) процентів річних на суму простроченої заборгованості починаючи з 31-го дня наявності простроченої заборгованості та до повного погашення простроченої заборгованості.

Повним погашенням простроченої заборгованості вважається приведення заборгованості за Кредитом у відповідність до п. 1.2 цього Договору.

При порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню процентів, комісійних винагород згідно з умовами цього Договору, Кредиту відповідно до пункту 1.2. цього Договору, Позичальник додатково до суми погашення Кредиту, процентів, нарахованих за процентною ставкою, зазначеною в п. 3.6. цього Договору, зобов`язаний на вимогу Банку, сплатити штрафні санкції, передбачені розділом 9 цього Договору та нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.3.7. кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов`язань по оплаті процентів, комісійних винагород або частки кредиту відповідно до умов цього договору, термін погашення кредиту вважається таким, що настав, в день, вказаний в повідомленні, направленому кредитором позичальнику згідно з пунктом 7.7 договору та Позичальник зобов`язаний не пізніше вказаного дня погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом, комісійну винагороду та обчислену кредитором неустойку, а також інші платежі, що вказані в договорі.

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за порушення строків погашення Кредиту, процентів, комісійних винагород за користування Кредитом, передбачених у т.ч. пунктами 1.2., 1.3., З.5., 6.4. даного Договору, Позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу. День усунення порушення не включається при розрахунку пені.

Рішення про отримання кредитних коштів було прийнято уповноваженим органом управління ТОВ УКРІНДУСТРІЯ, на підтвердження чого надаємо копію Рішення єдиного учасника ТОВ УКРІНДУСТРІЯ від 16.09.2021р. Також надаємо копію Клопотання ТОВ УКРІНДУСТРІЯ від 16.09.2021р. про отримання кредиту.

На виконання вимог пункту 3.1. кредитного договору позичальник звернувся до банку із Заявою вих.№2 від 22.11.2021р., на видачу кредиту за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р. та просив зарахувати кошти на рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ АБ РАДАБАНК. Заява була направлена за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунку iBank2Ua.

На підтвердження виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором надаємо Виписку по особовому рахунку № НОМЕР_2 ТОВ УКРІНДУСТРІЯ. Випискою підтверджуються операції з надання банком кредитних коштів згідно умов кредитного договору №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р. на підставі заяви (листа) клієнта та винесення на прострочену заборгованість кредитного договору №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р..

Позичальник не виконав належним чином зобов`язання по своєчасному та повному поверненню кредиту, оплати процентів за кредитним договором, чим порушив умови пунктів 1.1., 1.2., 6.1., 6.4. цього договору.

Заборгованість позичальника ТОВ УКРІНДУСТРІЯ за Кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021. (з урахування зменшення позовних вимог) становить 1 700 000,00 грн.

Невиконання позичальником умов кредитного договору порушує права позивача, у зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Позивач звернувся до відповідача-1 з Вимогою (вих. № 3131-1/02-4/2024 від 07.05.2024р.) про сплату заборгованості за кредитним договором, однак Відповідач-1 Вимогу не виконав.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, між кредитором, позичальником та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (далі - Поручитель, Відповідач-2) 19 листопада 2021р. було укладено договір поруки №32621/ЮКР/0-П1 (далі- договір поруки).

Відповідно до п.1.1 договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником його Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Пунктом 1.2.2 договору поруки передбачено, що боргові зобов`язання - це зобов`язання позичальника перед кредитором щодо повернення суми кредиту, плати за користування кредитом (проценти, комісії), штрафних санкцій (пені, штрафи), витрат (судові, поштові, відрядження та інші) та збитків кредитора у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед кредитором за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Поручитель зобов`язаний:

2.1.1. у випадку невиконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором здійснити виконання Боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором, протягом 7 (семи) днів з дати отримання письмової вимоги Кредитора. Погашення здійснюється Поручителем шляхом перерахування в безготівковій формі або шляхом внесення готівкових коштів на рахунок ІВАN № НОМЕР_4 в АТ АБ РАДАБАНК.

2.1.2. у разі невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов`язання повністю або частковою відповідати перед Кредитором як солідарний боржник всім майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Згідно п. 2.3. Договорів поруки Кредитор має право:

2.3.1. у випадку невиконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором за Кредитним договором, заявити Поручителю вимогу про погашення заборгованості;

2.3.2. у випадку не виконання Поручителем вимогу Кредитора у добровільному порядку у строк встановлений у пункті 2.1.1., звернутися за стягненням заборгованості до суду;

2.3.3. у разі порушення Поручителем вимог пункту 2.1.1. Договору нарахувати та вимагати оплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми не виконаного забезпечення порукою зобов`язання, за кожен день прострочення.

Поручитель та Позичальник залишаються зобов`язаними перед Кредитором до того моменту поки зобов`язання за Кредитним договором не будуть виконанні у повному обсязі (п.4.6. Договору поруки).

Враховуючи, що позичальник не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р. у повному обсязі, Позивач має право звернутись до суду за захистом свого порушеного права та стягнення в примусовому порядку заборгованості за Кредитним договором з Поручителя - Відповідача-2 на підставі Договору поруки.

На виконання вимог п.2.1 договору поруки позивач звернувся до відповідача-2 з Вимогою (вих. № 3130-1/02-4/2024 від 07.05.2024р.) про сплату заборгованості за кредитним договором, однак Відповідач-2 Вимогу не виконав.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача штрафу та пені.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України ).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Одночасно, за змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як було встановлено вище, 19 листопада 2021 року між акціонерним товариством АКЦІОНЕРНИЙ БАНК РАДАБАНК (надалі - банк, позивач, кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКРІНДУСТРІЯ (надалі - позичальник, відповідач-1) укладено Кредитний договір №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р., за умовами п.1.1 якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 2 500 000,00 гривень зі зменшенням ліміту кредитування згідно п.1.2 кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 16 % річних в порядку, визначеному даним договором (надалі за текстом - кредит). Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти і комісії за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти та комісії за користування кредитом та виконати свої зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Як вбачається із наданих до матеріалів справи банківських виписок вбачається, що відповідачем-1 у строки, що визначені умовами договору прострочену заборгованість по кредиту сплачено частково, а також повністю проценти за користування кредитом, які нараховувались банком.

Отже, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення суми кредиту, а отже, строк повернення позичальником всієї суми кредиту за договором, а саме 1 700 000 грн, настав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Тобто позичальник отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує "чужі" грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 по спроаві №910/4518/16 наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин, матеріалами справами належним чином підтверджуються обставини наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "УКІНДУСТРІЯ" заборгованості за договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021р, а саме заборгованості за кредитом в сумі 1 700 000 грн, а вимога Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" в частині стягнення заборгованості за кредитом є правомірною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд стягнути вищевказану заборгованість з відповідачів солідарно, з огляду на те, що відповідачі-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 його боргових зобов`язань. З приводу вказаних обставин, судом враховано таке.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Разом з тим, оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розділи І та II кн. 5 Цивільного кодексу України).

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання, а також обсяг вимог, на які поширюється така порука тощо.

Як було встановлено судом, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021 між між кредитором, позичальником та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (далі - Поручитель, Відповідач-2) було укладено договір поруки №32621/ЮКР/0-П1, за умовами п.1.1 якого Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником його Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Однак, як вказує позивач та не заперечується відповідачами, вимоги банку про повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами виконано поручителем не було.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, суд дійшов висновку щодо виникнення у відповідача-2 солідарного обов`язку із виконання позичальником умов кредитного договору №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021, а саме погашення заборгованості за кредитом в сумі 1 700 000 грн.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо розподілу судових витрат господарський суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Ціна позову у даній справі (з урахуванням зменшення позовних вимог - арк.с. 35-120, 132-143) становить 1 700 000,00 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 20 400,00 грн. (25500 грн. * 0,8).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 25 571,52 грн. відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 53953 від 20.05.2024.

У статті 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (частина 1 зазначеної вище статті).

Таким чином, позивачу із Державного бюджету України підлягає поверненню судовий збір в сумі 5 171,52 грн. (25 571,52 грн. - 20 400,00 грн.), який надмірно сплачено при зверненні з позовом до суду, в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідачів в рівних частинах.

Як зазначено в п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Оскільки спір виник з вини відповідачів, судовий збір по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідачів порівно.

Відповідно до ч. 5 ст. 327 ГПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

У ч. 2 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9, у разі, якщо кілька відповідачів, до яких було пред`явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов`язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним.

Отже, з відповідачів належить стягнути на користь позивача по 10 200,00 грн з кожного.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНДУСТРІЯ" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тбіліська, буд. 11, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 5, ) заборгованість за кредитним договором №32621/ЮКР/0 від 19.11.2021 у розмірі 1 700 000,00 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНДУСТРІЯ" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тбіліська, буд. 11, ) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 5, ) судовий збір у сумі 10 200,00 грн., про що видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 5, ) судовий збір у сумі 10 200,00 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 30.09.2024.

Суддя В.Г. Бєлік