РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.09.2024Справа № 910/6755/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Головного управління ДПС у м. Києві

про стягнення 189 437,24 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось із позовом до Головне управління ДПС у м. Києві з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 189 437,24 грн., з яких: основна заборгованість - 130 684, 99 грн., інфляційні втрати - 48 312, 13 грн., 3% річних - 10 440, 12 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.06.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановив учасникам справи процесуальний строк для реалізації процесуальних прав.

05.07.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що спірний договір припинив свою дію в момент укладення нового договору № 8614005 від 17.02.2020; відсутність доказів постачання теплової енергії протягом 01.01.2021 по 30.04.2021; відсутність інформації, що підтверджує перебування на балансі відповідача будівлі, по якій виникла заборгованість.

05.07.2024 відповідач подав суду клопотання про витребування документів та пояснень.

Судом відмовлено в задоволені клопотання відповідача про витребування доказів та пояснень у зв`язку з його необґрунтованістю.

05.07.2024 відповідач подав суду клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням строку позовної давності.

09.07.2024 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій проти викладених відповідачем у відзиві та клопотанні про закриття провадження у справі обставинах заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 між позивачем (енергопостачальною організацією) та Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (абонентом) укладено договір № 8403001 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію у гарячій воді на потреби опалення та вентиляції - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до договору, підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (Додаток № 2), а відповідач - оплачувати вартість теплової енергії на умовах договору.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди від 17.02.2020 до Договору, укладеної між Позивачем, Головним управлінням ДФС у м. Києві та Головним управлінням ДПС у м. Києві усі права та обов`язки Головного управління ДФС у м. Києві передано Головному управлінню ДПС у м. Києві за Договором від 21.06.2018 №8403001. Ця додаткова угод є невід`ємною частиною Договору.

Об`єктом постачання теплової енергії є адміністративний будинок відповідача за адресою: м. Київ, вул. Макіївська, 4-А.

Тому посилання відповідача на відсутність інформації, що підтверджує перебування на балансі відповідача будівлі, по якій виникла заборгованість є безпідставними.

Відповідно до умов п. 2.3.1. договору абонент зобов`язався додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно п. 2 Додатку № 4 до договору абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК за адресою: вул. Волоська, 42

- облікову картку фактичного споювання теплової енергії за звітний період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки «Абонент» повертає в ЦОК);

- акт приймання-передавання товарної продукції;

- рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до умов п. 4 додатку № 4 до договору сплату за вказаними в п. 2 цього додатка документами, абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Відповідно до умов п.п. 8.1, 8.2 договору договір набуває чинності з дня його підписання та діє до моменту його розірвання за письмовою згодою сторін, рішенням суду або в іншому випадку, визначеному чинним законодавством. Керуючись ст. 631 ЦК України, сторони домовились про те, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між Сторонами з 01.05.2018.

Посилання відповідача на те, що спірний договір припинив свою дію в момент укладення нового договору № 8614005 від 17.02.2020 є безпідставними, оскільки доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Згідно пояснень позивача, викладеними у позовній заяві, довідкою про стан розрахунків за спожиту теплоенергію, актами приймання-передавання товарної продукції, обліковими картками за період з січня по квітень 2021 року заборгованість відповідача за вказаний період за спожиту теплову енергію становить 130 684,99 грн.

Доводи відповідача про відсутність доказів постачання теплової енергії протягом 01.01.2021 по 30.04.2021 спростовуються вище встановленими обставинами.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про сплив строку позовної давності для звернення в суд з указаним позовом, суд зазначає таке.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, який наразі продовжено до 31.08.2022.

Відповідно до п. 12 Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Також Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022, Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України були доповненні пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Враховуючи продовження строків позовної давності, позивачем не було пропущено строк позовної давності для звернення до суду з указаним позовом. Тому клопотання відповідача про сплив строку позовної давності для звернення позивачем в суд з указаним позовом є необґрунтованим.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів належної оплати суми у розмірі 130 684,99 грн. суду не надано.

За таких обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача 130 684,99 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 48 312,13 грн. інфляційних втрат та 10 440,12 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 48 312,13 грн. інфляційних втрат та 10 440,12 грн. 3% річних, судом задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок, 33/19, код 43141267) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, код 40538421) 130 684 (сто тридцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 99 коп. основного боргу, 10 440 (десять тисяч чотириста сорок) грн. 12 коп. 3% річних, 48 312 (сорок вісім тисяч триста дванадцять) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак