ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"18" вересня 2024 р. Справа № 923/1592/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.

за участі секретаря судового засідання Васильєвої К.О.,

розглянувши матеріали заяви Головного управління ДПС в Одеській області про визнання грошових вимог

по справі

у справі

за заявою кредитора: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до боржника: Приватного підприємства "Либер" (73000, м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Б. Хмельницького, буд. 2-З, )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участі

представників сторін та учасників (до оголошеної перерви у судовому засіданні):

від кредиторів: не з`явився;

від заявників: ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" - Михайленко В.В., Головного управління ДПС в Одеській області - Кедик М.Г.;

ліквідатор банкрута: не з`явився.

у відкритому судовому засіданні

представники сторін та учасників (після оголошеної перерви у судовому засіданні):

від кредиторів: не з`явився;

від заявників: не з`явилися;

ліквідатор банкрута: не з`явився.

У судовому засіданні 18.09.2024р. оголошувалась перерва до 17 год. 00 хв. у відповідності до ст. 216 ГПК України.

Встановив:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.02.2022р. відкрито провадження у справі про банкрутство ПП "Либер"; визнано безспірні грошові вимоги кредитора ОСОБА_1 до боржника ПП "Либер" в сумі 11 000 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 22700,00 грн., та авансування винагороди арбітражного керуючого в розмірі 58 500,00 грн. - визнати; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Крижановського М.М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2023р. справу № 923/1592/21 прийнято до свого провадження суддею Грабован Л.І.

Ухвалою попереднього засідання суду від 14.08.2023р. визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Одеської області від 20.09.2023р. визнано банкрутом ПП "Либер"; відкрито відносно ПП "Либер" ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 20.09.2024р.; ліквідатором ПП "Либер" призначено арбітражного керуючого Крижановського М.М.

Головне управління ДПС в Одеській області звернулося із заявою, сформованою в системі "Електронний суд" 10.09.2024р. (вх. №3-652/24 від 10.09.2024р.), про визнання грошових (кредиторських) вимог у розмірі 4 525 211, 94 грн. у такій черговості: перша черга (судовий збір) - 4844, 80 грн.; третя черга (податки та збори) - 4201, 83 грн.; шоста черга (штрафи, пені) - 4 521 010, 11 грн.

Заява обґрунтована тим, що в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у ПП «Либер» наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 4 525 211,94 грн., з них: основний платіж - 4201, 83 грн., штрафні санкції - 4 520 898, 72 грн., пеня - 111, 39 грн. Заборгованість по податку на додану вартість вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 1 829 839, 86 грн., з якої: штрафні санкції - 1 820 728, 47 грн., пеня - 111, 39 грн., та виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № від 24.05.2016р. та податковому повідомлення-рішення № від 26.12.2017р. Заборгованість по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники становить 2 691 170, 25 грн., з якої: основний платіж - 1 641 926, 25 грн., пеня - 1 055 870, 24 грн., та виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № від 24.05.2016р. Заборгованість по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 2771, 86 грн., та виникла в результаті нарахування по податковій декларації №3697999 від 25.01.2021р., та по податковій декларації №11260219 від 16.02.2022р. Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 1429, 97 грн. - основний платіж, та виникла в результаті нарахування по податковій декларації №3741565 від 22.01.2021р., та по податковій декларації №12429226 від 21.02.2022р.

Заявником зазначено, що податкові зобов`язання є узгодженими в силу приписів ст. 56 ПК України.

У повідомленні, сформоване в системі «Електронний суд» 18.09.2024р. (вх. №34078/24 від 18.09.2024р.) ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Крижановським М.М. зазначено, що грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими, визнаються ліквідатором банкрута, та на підставі ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства віднесено до вимог: перша черга (судовий збір) - 4844, 80 грн.; третя черга (податки та збори) - 4201, 83 грн.; шоста черга (штрафи, пені) - 4 521 010, 11 грн.

Розглянувши матеріали справи, заяву Головного управління ДПС в Одеській області з доданими до неї доказами, вислухавши учасників справи, суд встановив:

Згідно розрахунку виникнення податкового боргу ПП «Либер» загальна сума податкового боргу становить: 4 525 211, 94 грн., а саме:

по податку на додану вартість вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 829 839, 86 грн, з якої: штрафні санкції - 1 820 728.47 грн., пеня - 111.39 грн.;

по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники в розмірі 2 691 170, 25 грн. - штрафні санкції;

по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 2771, 86 грн. - основний платіж;

по податку орендна плата з юридичних осіб в розмірі 1429, 97 грн. - основний платіж.

Заборгованість по податку на додану вартість вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 1 829 839, 86 грн., з якої: штрафні санкції - 1 820 728, 47 грн., пеня - 111, 39 грн., та виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № від 24.05.2016р. та податковому повідомлення-рішення № від 26.12.2017р.

Заборгованість по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники становить 2 691 170, 25 грн., з якої: основний платіж - 1 641 926, 25 грн., пеня - 1 055 870, 24 грн., та виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № від 24.05.2016р.

Заборгованість по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 2771, 86 грн., та виникла в результаті нарахування по податковій декларації №3697999 від 25.01.2021р., та по податковій декларації №11260219 від 16.02.2022р.

Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 1429, 97 грн. - основний платіж, та виникла в результаті нарахування по податковій декларації №3741565 від 22.01.2021р., та по податковій декларації №12429226 від 21.02.2022р.

Норми права, що підлягають застосуванню

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання (борг) згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п.41.2 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно п.41.3 ст.41 ПК України, повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Відповідно до п.п. 19 1.1.45 п. 19 1.1 ст. 19 1 ПК України, однією із функцій контролюючих органів є звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

П. 14.1.39 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 14.1.156 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

П. 36.1. ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 37.2 ст. 37 ПК України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку

Згідно п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів. (п.33.1 ст.33 ПК України).

Згідно п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: 1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів; 2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників); 3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; 5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства; 6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ч. 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Висновки суд

Виходячи з вимог Кодексу України з процедур банкрутства у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора у справі про банкрутство законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку, та прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання її вимог. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 19.01.2021 - № 916/4181/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, від 14.06.2023 - № 904/5743/20.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство у постанові від 17.01.2024 у справі №903/51/20 зазначив наступне: положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації. Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком.

Дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що грошові вимоги ГУ ДПС в Одеській області є обґрунтовані, підтверджуються належними й допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд визнає грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ПП "Либер" у розмірі 4201, 83 грн. із задоволенням у третю чергу, у розмірі 4 521 010, 11 грн. із задоволенням у шосту чергу.

Керуючись ст.ст. 1, 45, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного підприємства "Либер" (73000, м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Б. Хмельницького, буд. 2-З, ) у розмірі 4201, 83 грн. із задоволенням у третю чергу, у розмірі 4 521 010, 11 грн. із задоволенням у шосту чергу.

Ухвала набирає законної сили 18 вересня 2024р. та відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повну ухвалу складено та підписано 23 вересня 2024р.

Копію ухвали надіслати на електронну адресу: Головного управління ДПС в Одеській області (), арбітражного керуючого Крижановського М.М. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суддя Л.І. Грабован