УХВАЛА

м. Київ

17.09.2024Справа № 910/4857/24

Суддя Господарського суду міста Києва Мельник В.І., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємець Пузиревського Святослава Івановича про скасування судового наказу № 910/4857/24 від 25.04.2024 у справі за заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до боржника - Фізичної особи - підприємець Пузиревського Святослава Івановича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 20.06.2023 року у розмірі 121 013, 96 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 за заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 20.06.2023 року у розмірі 121 013, 96 грн.

05.08.2024 судовий наказ набрав законної сили.

12.09.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від боржника надійшла заява про скасування судового наказу від 25.04.2024 у справі № 910/4857/24 разом із клопотанням про поновлення строку на його подання.

Розглянувши заяву боржника про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Частинами 1 - 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частин 2, 3 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Частина 1 статті 159 Господарського процесуального кодексу України визначає, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.

Згідно з частинами 1, 4 статті 156 Господарського процесуального кодексу України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

За приписами частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог статті 156 Господарського процесуального кодексу України, копію судового наказу від 25.04.2024 та копію заяви стягувача було направлено 21.05.2024 та 19.06.2024 на адресу боржника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

13.06.2024 та 09.07.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення № 093, 460 з копією судового наказу та заявою стягувача, яке було повернуто відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з судовим наказом боржником та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення боржника щодо його належного отримання, а не неналежним направленням судового наказу боржнику.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Разом із заявою про скасування судового наказу боржником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання вказаної заяви.

Клопотання боржника обґрунтоване тим, що судовий наказ ним отримано не було, про його наявність він довідався в результаті ознайомився 05.09.2024 у приміщенні суду, крім того Пузиревським С.І. надано довідку ТОВ "Шелнет" № 123 від 10.09.20524, про те що він перебував у відрядженні з 01.05.2024 по 30.07.2024, оскільки працює у цьому товаристві на посаді інженера-проектувальника.

Згідно з частинами 1, 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Розглянувши викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку доводи, суд вважає причини пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу поважними, відтак клопотання боржника підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 158 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи ту обставину, що клопотання боржника про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу підлягає задоволенню та оскільки заява боржника про скасування судового наказу відповідає приписам, встановленим частинами 3 - 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України, суд, на підставі частини 3 статті 158 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність скасування судового наказу Господарського суду міста Києва 25.04.2024 у справі № 910/4857/24, виданого за заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк".

На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Фізичній особі - підприємцю Пузиревському Святославу Івановичу пропущений строк на подання заяви про скасування судового наказу.

2. Скасувати судовий наказ Господарського суду міста Києва 25.04.2024 у справі № 910/4857/24, виданий за заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк".

3. Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.І. Мельник