Справа № 909/69/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.09.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Попович Л.І., у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ІФАЗ»» про визнання кредиторських вимог у розмірі 127845,79грн. у справі у справі про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод"

представники не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліваро" про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод".

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 по справі №909/69/22 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (код 00218271) відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №№1732 від 11.11.2015). Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.07.2024 продовжено строк ліквідаційної процедури ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" та повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. на 3 місяця до 04.10.2024 включно.

26.08.2024 на адресу господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява від ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог, якою заявник просить визнати кредиторські вимоги до банкрута у розмірі 127845,79грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 27.08.2024 по справі №909/69/22 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи. Призначено судове засідання з розгляду заяву на 10.09.2024. У судовому засіданні оголошено перерву до 24.09.2024.

Від кредитора ОСОБА_1 надійшли до суду уточнення до заяви.

Від ліквідатора надійшло повідомлення про результати розгляду вимог кредитора фізичної особи ОСОБА_1 .

Ліквідатор направив суду клопотання про розгляд заяви з грошовими вимогами за його відсутності.

Заявник та представник боржника у судове засідання не з`явилися; про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, суд встановив наступне.

Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України, частина перша статті 1 Закону України "Про оплату праці").

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Крім того, відповідно до ст.28 Закону України "Про оплату праці" визначено, що у разі банкрутства підприємства чи ліквідації його у судовому порядку зобов`язання перед працівником такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, послуги) виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконуються відповідно до Закону України про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , остання просить визнати її кредитором в сумі 127845,79грн перед ПрАТ «ІФАЗ», у зв`язку із наявною заборгованістю по виплаті заробітної плати за грудень 2020 року в розмірі 21355,79 грн та по виплаті середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 106490,00 грн.

27.08.2024 ліквідатором ПрАТ «ІФАЗ» направлено до господарського суду Івано-Франківської області повідомлення про розгляд грошових вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ІФАЗ» від 27.08.2024 вих.№02-112/345 (разом з доказами направлення повідомлення заявнику), з якого вбачається , що ліквідатором частково визнано заявлені ОСОБА_1 грошові вимоги до ПрАТ «ІФАЗ» та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 21355,79 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 3844,04 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованої заробітної плати); 320,34 грн - військовий збір (1,5% від нарахованої заробітної плати); 17191,41 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за грудень 2020 року (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута); 106490,00 грн, як вимоги, які включаються у четверту чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 19168,20 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу); 1597,35 грн - військовий збір (1,5% від нарахованого доходу); 85724,45 грн - нарахований, але не виплачених «чистий» дохід (середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні).

В подальшому, 13.09.2024 на електронну пошту ліквідатора ПрАТ «ІФАЗ» надійшли уточнення ОСОБА_1 від 13.09.2024 вих.№ б/н до заяви про грошові вимоги від 23.08.2024, в яких заявником вказується, що заявлена нею сума заборгованості ПрАТ «ІФАЗ» в розмірі 21355,79 грн складається із «чистої» заробітної плати в розмірі 7501,90 грн та «чистої» компенсації за невикористану відпустку в розмірі 13853,89 грн.

Як зазначається заявником, нею наголошувалось в судовому засіданні 10.09.2024, що заявлена сума заборгованості в розмірі 21355,79 грн складається з «чистої» заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. За грудень 2020 року ПрАТ «ІФАЗ» їй було нараховано дохід в загальному розмірі 26528,93 грн, який складається із наступного: Оклад по годинах (16 днів, 127 годин) в сумі 7408,33 грн; Персональна надбавка постійна (16 днів, 127 годин) в сумі 281,01 грн; Збільшення обсягу робіт (16 днів, 127 годин) в сумі 864,91 грн; Відпустка (1 день) в сумі 382,44 грн; Відпустка (1 день) в сумі 382,44 грн; Компенсація за невикористану відпустку (45 днів) в сумі 17209,80 грн.

Водночас, вищевказана загальна сума нарахованого ПрАТ «ІФАЗ» доходу містить в собі податки (ПДФО та військовий збір) з доходу у вигляді заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які в силу приписів Податкового кодексу України має нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету роботодавець.

Заявником наводиться в уточненнях розрахунок податків від нарахованих сум доходів: - сума 26528,93 грн (сума містить в собі: оклад по годинах; персональну надбавка постійна; збільшення обсягу робіт; відпустку; компенсацію за невикористану відпустку) складається з: 4775,21 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу); 397,93 грн - військовий збір (1.5% від нарахованого доходу);21355,79 грн - нарахований, але не виплачений «чистий» дохід, з якого 7501,90 грн; «чиста» заробітна плата, а 13853.89 - «чиста» компенсація за невикористану відпустку.

Суд ПрАТ «ІФАЗ» погоджується із розрахунком податків від нарахованих ОСОБА_1 сум доходів, який наданий заявником.

Підсумовуючи вищевикладене, заявлена ОСОБА_1 сума заборгованості ПрАТ «ІФАЗ» (із урахуванням уточнень) 26528,93 грн складається із наступного: 4775,21 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу); 397,93 грн - військовий збір (1,5% від нарахованого доходу); 21355,79 грн - нарахований, але не виплачених «чистий» дохід, з якого 7501,90 грн.; «чиста» заробітна плата, а 13853,89 - «чиста» компенсація за невикористану відпустку.

Таким чином, заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 в розмірі 26528,93 грн (із урахуванням уточнень) визнаються ліквідатором та судом і підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів ПрАТ «ІФАЗ».

Окрім того, роботодавці, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (абзац 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Водночас, ліквідатором банкрута встановлено, що ПрАТ «ІФАЗ» сплачено податки (єдиний внесок) на нараховану, але не виплачену заробітну плату працівникам за грудень 2020 року. Вказаний факт підтверджується листом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 09.08.2024 №9598/6/09-19-02-12, яким останнє повідомило ліквідатора, що відповідно до поданого ПрАТ «ІФАЗ» Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Дод 4) від 13.01.2021 № за грудень 2020 року єдиний внесок сплачено в повному обсязі (копія листа долучалась до повідомлення та міститься в матеріалах справи ).

Відтак, у зв`язку із тим, що на суму заборгованості по заробітній платі заявника за грудень 2020 року ПрАТ «ІФАЗ» вже нараховано і сплачено єдиний внесок, під час виплати цієї заборгованості по заробітній платі колишньому працівнику ПрАТ «ІФАЗ» необхідність у повторному нарахуванні єдиного внеску відсутня.

Водночас, конструкцією п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що базою нарахування єдиного внеску роботодавцями є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних відпусток у розмірах, передбачених законодавством, є базою для нарахування ЄСВ.

Водночас потрібно врахувати, що ст. 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Таким чином, підприємство після звільнення працівника не несе обов`язку страхувальника, а відповідно і платника страхових внесків.

При цьому, у разі виплати роботодавцем зазначених сум компенсацій працівнику після його звільнення ЄСВ не нараховується та не сплачується, оскільки, суми грошових компенсацій за невикористані щорічні (основну та додаткову) відпустки є платою за невідпрацьований час.

Отже, особам, яким після звільнення з роботи нараховано компенсацію за невикористану відпустку, ЄСВ на зазначені суми не нараховується.

Підсумовуючи вищевикладене. керуючись п. 1, 4 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, судом визнаються заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ІФАЗ» та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 26528,93 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 4775,21 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу); 397,93 грн - військовий збір (1,5% від нарахованого доходу); 7501,90 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за грудень 2020 року (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута); 13853,89 грн - нарахований, але не виплачених «чистий» дохід фізичної особи, який складається з компенсації за невикористану відпустку.; 106490,00 грн, як вимоги, які включаються у четверту чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 19168,20 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу): 1597,35 грн - військовий збір (1,5% від нарахованого доходу); 85724,45 грн - нарахований, але не виплачених «чистий» дохід (середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні).

Керуючись ст. ст. 44-47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 11, 74, 86, 202, 234-236 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ІФАЗ» та включити до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 26528,93 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 4775,21 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу); 397,93 грн - військовий збір (1,5% від нарахованого доходу); 7501,90 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за грудень 2020 року (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута); 13853,89 грн - нарахований, але не виплачених «чистий» дохід фізичної особи, який складається з компенсації за невикористану відпустку.; 106490,00 грн, як вимоги, які включаються у четверту чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 19168,20 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованого доходу): 1597,35 грн - військовий збір (1,5% від нарахованого доходу); 85724,45 грн - нарахований, але не виплачених «чистий» дохід (середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні).

Ухвалу направити кредитору, ліквідатору, боржнику. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана 25.09.2024.

Суддя Шкіндер П.А.