РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2024Справа № 910/13240/22 (910/16966/23)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"

до Міністерства оборони України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Боярчукова С.Г.

про визнання припиненими зобов`язань

В межах справи № 910/13240/22

За заявою Прокторемо Інвестментс Лімітед

до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача не з`явилися

Від відповідача Ковальчук І.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/13240/22 за заявою Прокторемо Інвестментс Лімітед про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.12.2022.

01.11.2023 до Господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Завод "Кузня на Рибальському" з позовом до Міністерства оборони України в якому просив суд визнати такими, що припинені, всі зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському", які виникли на підставі державного контракту № 1 з оборонного замовлення від 01.11.2017, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Завод "Кузня на Рибальському" та Міністерством оборони України, у зв`язку з неможливістю їх виконання у зв`язку із виникненням обставин, за які жодна із сторін не відповідає.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.11.2023 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" до Міністерства оборони України про визнання припиненими зобов`язань до розгляду в межах справи № 910/13240/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському", розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 06.12. 2023.

24.11.2023 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Боярчукова С.Г. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відкладено розгляд справи на 22.01.2024.

У судовому засіданні 22.01.2024 було оголошено перерву до 07.02.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено позов Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" до Міністерства оборони України про визнання припиненими зобов`язань в межах справи № 910/13240/22 до судового розгляду по суті на 06.03.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.03.2024 розгляд справи відкладено на 08.04.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2024 розгляд справи відкладено на 01.05.2024.

У судовому засіданні 01.05.2024 було оголошено перерву до 17.06.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.06.2024 розгляд справи відкладено на 05.08.2024.

У судовому засіданні 05.08.2024 було оголошено перерву до 09.09.2024.

У судовому засіданні 09.09.2024 представник відповідача щодо задоволення позову заперечив.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Завод "Кузня на Рибальському" (позивач) та Міністерством оборони України (відповідач) було укладено державний контракт № 1 за державним оборонним замовленням на виконання комплексу ремонтно-модернізаційних робіт на фрегаті "Гетьман Сагайдачний" в обсягах та у строки, що зазначені у календарному плані виконання робіт.

Як вказує позивач, фрегат "Гетьман Сагайдачний" не був переданий відповідачем у розпорядження позивача для виконання ремонтно-модернізаційних робіт.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням передачі фрегату для виконання Державного контракту, що підтверджується листуванням між сторонами, зокрема, листами позивача від 23.04.2020 № 750-214/110, від 19.01.2021 № 750-214/19, від 15.02.2021 № 1/68 та листами Відповідача від 08.05.2020 № 154/111/2149, від 26.01.2021 № 154/111/419, від 11.03.2021 № 403/2/4/2101.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року в Україні Указом Президента України № 64/2022 був введений правовий режим воєнного стану.

В подальшому, позивачу стало відомо, що фрегат "Гетьман Сагайдачний" було затоплено.

Таким чином, за переконанням позивача, державний контракт, як зобов`язальне правовідношення, слід вважати припиненим, якщо існує обставина, що породжує неможливість виконання вказаного державного контракту, за яку ані позивач ані відповідач не відповідають.

З моменту затоплення фрегата, зобов`язання з виконання комплексу ремонтно-модернізаційних робіт слід вважати припиненими в силу ч. 1 ст.607 ЦК України та ч.1 ст. 205 ГК України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 ЦК України.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Строк дії контракту відповідно до п. 36 Контракту в редакції додаткової угоди від 26.09.19 № 10, визначений до 30.06.2021, а в частині фінансових розрахунків до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань.

Детальний перелік робіт, їх орієнтовна вартість, розмір попередньої оплати та терміни їх закупівлі (постачання) визначено відповідними додатковими угодами.

Відповідно до умов п. 17 Контракту передача виконавцем та приймання замовником виконаних робіт оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 11 Контракту розрахунки можуть проводитися шляхом здійснення замовником попередньої оплати у розмірі до 100 % зі строком погашення до 18 місяців. У разі здійснення попередньої оплати виконавець протягом 18 місяців з дня надходження коштів звітує перед замовником про їх використання шляхом надання замовнику протоколу погодження договірної ціни вартості виконаних робіт, які підлягають прийманню та Актів; приймання виготовлених складових частин - за фактично виконані роботи; закупівлі (постачання) комплектуючого обладнання - за закуплене виконавцем комплектуюче обладнання; приймання-передачі документів робочої конструкторської документації.

Пунктом 13 державного контракту передбачено, що у випадку перевищення суми перерахованої попередньої оплати над фактичними витратами виконавця на виконання робіт, останній у термін до 10 календарних днів з дати затвердження Протоколу погодження договірної ціни зобов`язаний повернути замовнику різницю коштів, сплачених у якості попередньої оплати.

У відзиві на позов відповідач вказує, що на виконання умов контракту відповідачем 24.12.2019 перераховано на користь позивача попередню оплату у розмірі 136 594 031,67 грн., що підтверджується вимогами на оплату від 20.12.2019 №154/8, 154/9, 154/10 та актом звірки взаєморозрахунків від 23.12.2020.

В свою чергу, позивачем роботи та обладнання на загальну суму 86 457 935,62 грн. виконані не були, обладнання відповідачу передано не було.

Таким чином, як вказує відповідач, у позивача виникло зобов`язання повернути Міністерству оборони України суму попередньої оплати відповідно до ч. 1. ст. 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку виконання відповідних робіт (закупівлі обладнання), тобто з 25.06.2021.

Враховуючи викладене, прокурором в інтересах держави до Господарського суду м. Києва пред`явлено позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" 142 574 971,85 грн. з яких 86 897 860,72 грн. коштів сплачених у якості попередньої оплати, 37 602 810,42 грн. штрафних санкцій, 15 467 364,89 грн. - інфляційних втрат, 2 606 935,82 грн. - 3% річних. (справа № 910/13240/22 (910/5330/22).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стосовно посилань позивача про застосування до спірних правовідносин положень ст. 607 ЦК України, суд зазначає наступне.

Статтею 607 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об`єктом виконання). Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов`язання.

Оскільки ст. 607 ЦК України регулює відносини між кредитором і боржником, неможливість виконання як підстава припинення зобов`язання означає відсутність у даного конкретного боржника (втрату боржником) можливості виконати зобов`язання.

Отже, ст. 607 ЦК України застосовується тільки в випадках, коли відповідно до чинного цивільного законодавства за неможливість виконання, що настала, не відповідає жодна із сторін. Неможливість виконання може бути викликана загибеллю майна, що є предметом зобов`язання внаслідок дії непереборної сили (зокрема, загибеллю нерухомого майна, урожаю сільськогосподарських культур тощо), перешкодами для виконання зобов`язання, що виникли в результаті дії непереборної сили, і іншими обставинами, за яких при виявленні належної дбайливості боржник не взмозі виконати зобов`язання (в зв`язку з дією непереборної сили, простого випадку або діями чи бездіяльністю іншої сторони зобов`язальних правовідносин). Як раз така неможливість виконання мається на увазі в тих положеннях Цивільного кодексу, де використовується поняття неможливості виконання.

Суд вважає безпідставними доводи позивача щодо того, що затоплення фрегата є тією обставиною, що свідчить про припинення зобов`язань на підставі ст. 607 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із відзиву на позов, 30.06.2021 після закінчення строку дії Контракту № 1 укладеного із позивачем, Міністерством оборони України 21.12.2021 було уклало новий контракт № 403/1/21/17 за державним оборонним замовленням на виконання комплексу ремонтно-модернізаційних робіт на фрегаті "Гетьман Сагайдачний" із Державним проектним центом кораблебудування (м. Миколаїв).

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зважаючи на встановлені обставини та на ведені норми суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.09.2024.

Суддя П.П. Чеберяк