ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2641/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКШЕРІ- ТРАНС» (69000, м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 76 А, офіс 213)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ЛОГІСТІК» (61037, Харківська обл., м.Харків, пр. Героїв Харкова (Московський), будинок 247)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКШЕРІ-ТРАНС» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ЛОГІСТІК», в якому просить:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ЛОГІСТІК» (ТОВ «СТРІМ ЛОГІСТІК»), , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКШЕРІ-ТРАНС» (ТОВ «ЛАКШЕРІ-ТРАНС»), , грошові кошти у сумі 229 128,48 грн. (двісті двадцять дев`ять тисяч сто двадцять вісім гривень сорок вісім копійок).

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором на організацію автомобільного перевезення №08-05 від 08.05.2024 щодо здійснення перевезення вантажу за заявками позивача, у зв`язку з чим до стягнення заявлена сума попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2641/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Однак, відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.07.2024 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача. Проте, вказана ухвала була повернута до суду з позначкою пошти Адресат відсутній за вказаною адресою та «За закінченням строку зберігання».

Разом з цим, суд звертає увагу, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, для отримання поштових відправлень особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Відсутність відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

08 травня 2024 року між ТОВ "ЛАКШЕРІ-ТРАНС" (позивач, Експедитор) та ТОВ «СТРІМ ЛОГІСТІК» (відповідач, Виконавець) було укладено договір на організацію автомобільного перевезення №08-05 (далі-Договір).

Згідно з п.1.1. Договору, цей Договір визначає порядок взаємовідносин, що виникають між Сторонами при наданні Виконавцем послуг з організації перевезення вантажів Експедитора на території України або у міжнародному сполученні.

Згідно з п.2.1. Договору, на кожне окреме перевезення Експедитор оформлює заявку, яка містить опис умов і особливостей перевезення, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.3.1. Договору, Експедитор інформує Виконавця про обсяги необхідних послуг, про кількість та про зміст своїх вимог до автомобільного транспорту не пізніше 48 годин до початку перевезення. Інформація подається у вигляді Заявки у якій вказується: дата і точна адреса місця навантаження і розвантаження вантажу із зазначенням контрактних телефонів; маршрут руху; форма і строк оплати; відомості про вантаж та інше.

Згідно з п.3.2. Договору Заявка експедитора повинна бути підписана уповноваженими представниками Сторін і скріплена їх печатками. Заявка може бути відправлена Виконавцю електронною поштою, що має юридичну силу оригіналу. Підписання заявки обома Сторонами є підтвердженням прийняття Заявки до виконання.

Згідно з п.4.3. Договору Виконавець зобов`язується:

- письмово (у тому числі за допомогою електронної пошти) підтвердити прийом Заявки до виконання. Підписання Заявки обома Сторонами є підтвердженням прийняття Заявки до виконання;

- Забезпечувати доставку вантажу вантажоодержувачу у зазначений у заявці строк;

- Організовувати подачу під навантаження справного у технічному і комерційному рухомого складу (далі по тексту - транспортні засоби, автомобілі);

- Прийняти і перевірити усі документи, необхідні для безперешкодного перевезення та митного оформлення вантажу, і, у разі неправильного оформлення, негайно повідомити про це Експедитора;

- Негайно інформувати Експедитора про будь-які відхилення від обумовлених у Заявці умов, а також про всі проблеми: затримки, пошкодження, аварії, які виникають у процесі здійснення навантаження, транспортування, розвантаження, проходження митних процедур на кордоні; тощо.

Згідно з п.5.1. Договору, перелік послуг, що надаються, а також їх вартість, встановлюються за згодою Сторін у Заявках та/або додатках та/або додаткових угодах до цього Договору.

Згідно з п.5.2 Договору, розрахунки за надані Виконавцем послуги здійснюються шляхом банківського переказу Експедитором грошових коштів на рахунок Виконавця, якщо інше не обумовлене Сторонами у Заявці/Додатку.

Згідно з п.5.3 цього Договору, оплата послуг за цим Договором здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання Експедитором оригіналів документів (ТТН/СМК, видаткова накладна, оригінал рахунку Виконавця, оригінал акту виконаних робіт/наданих послуг).

Згідно з п.5.4. Договору, підтвердженням належного надання послуг Виконавцем за цим Договором є акт виконаних робіт/наданих послуг, підписаний обома Сторонами.

Згідно з п.6.1. Договору, у разі не виконання або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України і положень цього Договору.

Згідно з п.10.1. Договору, Договір вступає у силу з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31 грудня 2024 року.

Також, Сторонами було укладено відповідні Заявки на перевезення вантажу.

Згідно з Заявкою на перевезення вантажу №2/06-4 від 09 травня 2024 року, Виконавець взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу - «Соя в Біг-Бегах», з датою вивантаження 23.05.2024 року, за адресою вантажоодержувача 7942NL Мерреl, за допомогою автомобілю VOLVO BI4689IS, П/П Шегини, на умовах розрахунку: 2700 євро готівковому розрахунку в гривні, 50% після замитнення авто та 50% при наданні оригіналів документів (рахунок, 2 акти, 2 договори, СМR) на протязі 5 днів.

Згідно з Заявкою на перевезення вантажу №2/06-2 від 09 травня 2024 року, Виконавець взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу - «Соя в Біг-Бегах», з датою вивантаження 20.05.2024 року, за адресою вантажоодержувача 7942NL Мерреl, за допомогою автомобілю VOLVO А01512НМ, П/П Шегини, на умовах розрахунку: 2700 євро готівковому розрахунку в гривні, 50% після замитнення авто та 50% при наданні оригіналів документів (рахунок, 2 акти, 2 договори, СМR) на протязі 5 днів.

Згідно з Заявкою на перевезення вантажу №2/06-1 від 09 травня 2024 року, Виконавець взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу - «Соя в Біг-Бегах», з датою вивантаження 20.05.2024 року, за адресою вантажоодержувача 7942NL Mерреl, за допомогою автомобілю VOLVO АО0510НН, П/П Шегини, на умовах розрахунку: 2700 євро готівковому розрахунку в гривні, 50% після замитнення авто та 50% при наданні оригіналів документів (рахунок, 2 акти, 2 договори, СМR) на протязі 5 днів.

Згідно з Заявкою на перевезення вантажу №2/06-1 від 09 травня 2024 року, Виконавець взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу - «Соя в Біг-Бегах», з датою вивантаження 20.05.2024 року, за адресою вантажоодержувача 7942NL Мерреl, за допомогою автомобілю МЕRCEDES-BENZ АС5794НІ на умовах розрахунку: 2700 євро готівковому розрахунку в гривні, 50% після замитнення авто та 50% при наданні оригіналів документів (рахунок, 2 акти, 2 договори, СМR) на протязі 5 днів.

Відповідачем було виставлено Позивачу рахунки на оплату №10052024/1 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., №10052024/3 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., №10052024/2 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., №10052024/4 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., а разом на загальну суму 458 256,96 грн.

13.05.2024 та 14.05.2024 року позивач сплатив відповідачеві за надання послуг попередню оплату (на умовах вищезазначених заявок) згідно платіжних інструкцій №1 від 13.05.2024 року на суму 57 282,12 грн., №4 від 14.05.2024 року на суму 57 282,12 грн., №3 від 13.05.2024 року на суму 57 282,12 грн., №2 від 14.05.2024 року на суму 57 282,12 грн. - на виконання виставлених Відповідачем рахунків 10052024/4 від 10.05.2024, 10052024/3 від 10.05.2024, 10052024/1 від 10.05.2024, 10052024/2 від 10.05.2024, а разом на суму 229 128,48 грн..

В позові позивач вказує, що з моменту здійснення попередньої оплати, Позивач безліч разів намагався зв`язатися із Відповідачем з метою з`ясування питання щодо стану виконання договірних зобов`язань, однак Відповідач, після отримання коштів від Позивача на свій рахунок, на зв`язок не виходив станом по теперішній час.

При цьому, як вказує позивач, Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання, які виникли на підставі договору на організацію автомобільного перевезення №08-05 від 08.05.2024 року та заявок №2/06-4 від 09 травня 2024 року, №2/06-2 від 09 травня 2024 року, №2/06-1 від 09 травня 2024 року, №2/06-1 від 09 травня 2024 року. Послуги, передбачені Договором, Відповідачем Позивачу надані не були, відповідно, жодних дій. направлених на належне виконання зобов`язання, Відповідач не вчинив, в результаті чого Позивач письмово звернувся до Відповідача з вимогою про повернення суми коштів у розмірі 229 128.48 грн, перерахованих як попередня оплата за Заявками. Однак, відповіді на письмову претензію Позивач не отримав.

Додатково Позивач зазначає, що у зв`язку із повним невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором, жоден акт виконаних робіт/наданих послуг не складався, Відповідачем Позивачу не направлявся, відповідно, підписаний обома Сторонами акт, про який зазначено у п.5.4. Договору як підтвердження належного виконання послуг Виконавцем за Договором, відсутній.

Зважаючи на вище викладене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 229 128,48 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 Господарського України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

За ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Частиною 2 ст. 52 Закону України "Про автомобільний транспорт" врегульовано, що автомобільний перевізник зобов`язаний, зокрема забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України та частин 1, 2 статті 220 Господарського кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Отже, як встановлено судом, відповідно до умов договору на організацію автомобільного перевезення №08-05 від 08 травня 2024 року, сторонами було укладено відповідні Заявки на перевезення вантажу: №2/06-4 від 09 травня 2024 року, №2/06-2 від 09 травня 2024 року, №2/06-1 від 09 травня 2024 року, №2/06-1 від 09 травня 2024 року, за якими виконавець взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу - «Соя в Біг-Бегах».

Відповідачем було виставлено Позивачу рахунки на оплату №10052024/1 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., №10052024/3 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., №10052024/2 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., №10052024/4 від 10 травня 2024 року на суму 114 564,24 грн., а разом на загальну суму 458 256,96 грн.

13.05.2024 та 14.05.2024 року позивач сплатив відповідачеві за надання послуг попередню оплату (на умовах вищезазначених заявок) згідно платіжних інструкцій №1 від 13.05.2024 року на суму 57 282,12 грн., №4 від 14.05.2024 року на суму 57 282,12 грн., №3 від 13.05.2024 року на суму 57 282,12 грн., №2 від 14.05.2024 року на суму 57 282,12 грн. - на виконання виставлених Відповідачем рахунків 10052024/4 від 10.05.2024, 10052024/3 від 10.05.2024, 10052024/1 від 10.05.2024, 10052024/2 від 10.05.2024, а разом на суму 229 128,48 грн..

Втім, доказів того, що відповідач виконав належним чином свої зобов`язання, які виникли на підставі договору на організацію автомобільного перевезення №08-05 від 08.05.2024 року та заявок №2/06-4 від 09 травня 2024 року, №2/06-2 від 09 травня 2024 року, №2/06-1 від 09 травня 2024 року, №2/06-1 від 09 травня 2024 року, матеріали справи не містять.

Обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань з перевезення вантажу не спростовані відповідачем.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач письмово звернувся до Відповідача з вимогою про повернення суми коштів у розмірі 229 128.48 грн, перерахованих як попередня оплата за Заявками. Претензія вих №24/5 від 24.05.2024 була направлена відповідачу засобами поштового зв`язку 25.06.2024, що підтверджується копією поштової накладної, фіскальним чеком та описом вкладень у поштове відправлення.

Однак, відповідачем не надано доказів повернення сплачених позивачем коштів у розмірі 229 128.48 грн. та матеріали справи таких доказів не містять. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов не надав.

Згідно вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності дост.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував та доказів належного виконання своїх зобов`язань з перевезення вантажу не надав, як і не надав доказів повернення сплачених позивачем коштів.

А отже, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів повернення попередньо сплаченої позивачем за перевезення грошової суми не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 229 128.48 грн є належно обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 3436,93 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ЛОГІСТІК» (61037, Харківська обл., м. Харків, пр. Героїв Харкова (Московський), будинок 247, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКШЕРІ-ТРАНС» (69000, м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 76 А, офіс 213, ) грошові кошти у сумі 229 128,48 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3436,93 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКШЕРІ-ТРАНС» (69000, м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 76 А, офіс 213, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ЛОГІСТІК» (61037, Харківська обл., м. Харків, пр. Героїв Харкова (Московський), будинок 247, ).

Повне рішення складено "27" вересня 2024 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/2641/24