ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1193/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нове життя» (вул. Небесної Сотні, 11/21, м. Полтава, 36000)

до відповідача: компанії PT. INDO REMPAH COMMODITIES (WISMA ISKANDARSYAH A-10, JL. ISKANDARSYAH RAYA KAV.12-14, JAKARTA 12160 INDONESIA)

про стягнення 36407364,20 доларів США,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кривошей А.А.;

від відповідача: Гамарц О.С.

УСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив Нове життя звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, підписаною головою СГВК «Нове життя» Олесею Лемешко, до компанії PT. INDO REMPAH COMMODITIES, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 36407364,20 доларів США.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладених між сторонами договорів купівлі-продажу від 11.12.2023 № 1112/23, від 28.12.2023 № 2812/23, від 29.12.2023 № 2912/23, від 05.01.2024 № 0501/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2024 позовну заяву СВК «Нове життя» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1193/24; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 02 вересня 2024 року о 14:00; визначено дату наступного засідання - 25 вересня 2024 року о 14:00. Також, вказаною ухвалою суд зупинив провадження у справі, у зв`язку з необхідністю повідомлення відповідача про розгляд справи, який є резидентом Республіки Індонезія.

17.05.2024 до суду від СВК Нове життя надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 43183110,70 доларів США.

Протокольною ухвалою від 02.09.2024 судом було прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду. Водночас, 02.09.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25 вересня 2024 року о 14:00.

24.09.2024 від позивача до суду надійшла заява, в якій останній відмовився від позову в частині збільшеного розміру позовних вимог на суму 6775746,50 доларів США та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 36407364,20 доларів США.

Ухвалою суду від 25.09.2024 судом було прийнято відмову Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нове життя» від позову в частині стягнення з компанії PT. INDO REMPAH COMMODITIES грошових коштів в сумі 6775746,50 доларів США та закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Водночас, під час розгляду справи 02.09.2024 та 24.09.2024 відповідачем були подані до суду заяви, згідно з якими останній визнав позов СВК «Нове життя» про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 36407364,20 доларів США.

25.09.2024 у судовому засіданні представники сторін підтримали вищевказану заяву відповідача про визнання позову та пояснили суду, що вони не мають заперечень щодо ухвалення судом рішення за результатами підготовчого провадження у відповідності до ч. 3 ст. 185 ГПК України.

Так, відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ГК України підприємство самостійно здійснює зовнішньоекономічну діяльність, яка є частиною зовнішньоекономічної діяльності України і регулюється законами України, іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 ст. 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 185 ГПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Як вбачається з пояснень позивача у позові та вказане повністю визнається відповідачем, на виконання умов укладених між сторонами договорів купівлі-продажу від 11.12.2023 № 1112/23, від 28.12.2023 № 2812/23, від 29.12.2023 № 2912/23 та від 05.01.2024 № 0501/24 та додатків до них позивачем було здійснено на користь відповідача поставку товару згідно з митними деклараціями, долученими до матеріалів справи, водночас, станом на день звернення позивача до суду з позовом, у зв`язку з несвоєчасною та неповною оплатою вартості поставленого товару, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 36407364,20 доларів США, яка також підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним сторонами актом звіряння взаємних розрахунків. Перелічені договори, додатки до них, митні декларації, виставлені рахунки та акт звіряння взаємних розрахунків містяться в матеріалах справи в належним чином засвідчених копіях на арк. 27-183, том 1. При цьому, враховуючи неповідомлення сторонами обставин оспорення або нікчемності вищевказаних правочинів, суд виходить з презумпції їх правомірності відповідно до ст. 204 ЦК України.

На запитання суду уповноважені представники позивача - Кривошей А.А. (ордер від 25.09.2024 серії ВН № 1412995) та відповідача - ОСОБА_1 (ордер від 25.09.2024 серії ВН № 1324760) повідомили суду, що між сторонами дійсно укладались вищевказані договори з додатками, на їхнє виконання реально проводились зовнішньоекономічні господарські операції з продажу позивачем товару відповідачу на спірну суму, а також визнали обставину наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у заявленому до стягнення розмірі. Ці запитання суду та відповіді представників сторін на них зафіксовані технічним записом судового засідання від 25.09.2024.

Враховуючи визнання відповідачем позову, відсутність у суду підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду, суд дійшов висновку, що згідно з вищенаведеними нормами ГПК України позов позивача слід задовольнити за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 ГПК України, що цілком кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті судом, враховуючи задоволення судом позову позивача, а також заявлене позивачем у судовому засіданні клопотання, суд дійшов висновку про необхідність покладення на відповідача судового збору в розмірі 50% від суми, сплаченої при подані позову, а інші 50% суми судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з компанії PT. INDO REMPAH COMMODITIES (WISMA ISKANDARSYAH A-10, JL. ISKANDARSYAH RAYA KAV.12-14, JAKARTA 12160 INDONESIA) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нове життя» (вул. Небесної Сотні, 11/21, м. Полтава, 36000, ) борг в сумі 36407364,20 доларів США та судовий збір в сумі 529900,00 грн.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нове життя» (вул. Небесної Сотні, 11/21, м. Полтава, 36000, ) частину судового збору в сумі 529900,00 грн, сплаченого згідно з платіжною інструкцією від 19.03.2024 № 408.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 30 вересня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля