СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19 вересня 2024 року м. Харків Справа №917/187/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.
за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,
учасники провадження у справі не з`явились,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Тютюнова Корпорація», м. Київ,
до Фермерського господарства «Підкова+», смт Оржиця, Лубенський район, Полтавська область,
про зобов`язання Фермерського господарства «Підкова+» виконати в натурі умови договору поставки сільськогосподарської продукції №246К- Ф від 30.08.2023, -
За результатами розгляду апеляційної скарги Східним апеляційним господарським судом (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.) прийнято постанову від 15.08.2024, якою апеляційну скаргу Фермерського господарства «Підкова+» задоволено. Рішення Господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 у справі №917/187/24 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Тютюнова Корпорація» на користь Фермерського господарства «Підкова+» 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2024 для розгляду заяви у справі №917/187/24 визначено наступний склад суду: головуючий суддя-доповідач Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст. 244 ГПК України).
Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2024 у зв`язку з відрядженням судді Россолова В.В. для розгляду заяви у справі №917/187/24 визначено наступний склад суду: головуючий суддя-доповідач Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С,
До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 19.09.2024 учасники справи не з`явились. Ухвала про призначення заяви до розгляду доставлена до електронного кабінету учасників справи в системі «Електронний суд».
З огляду на належне повідомлення учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у цьому судовому засіданні.
Розглянувши клопотання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про його часткове задоволення з огляду на наступне.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що орієнтовний (попередній) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи складається із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн. Керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України, відповідач заявив, що докази, які підтверджують фактичний розмір понесених позивачем судових витрат, зокрема витрат, пов`язаних з правничою допомогою, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення подана через систему «Електронний суд» до Східного апеляційного господарського суду 20.08.2024, тобто в межах встановленого законодавством строку.
У клопотанні про розподіл судових витрат зазначено, що загальний розмір понесених Управлінням витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом в суді апеляційної інстанції, становить 50 000,00 грн.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження повноважень представництва інтересів Фермерського господарства «Підкова +» у Східному апеляційному господарському суді до суду надано ордер серія АХ №1188791 від 20.05.2024, виданий АБ «Шкребець і Партнери».
20.05.2024 між Фермерським господарством «Підкова +» та АБ «Шкребець і Партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги (далі Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги здійснити представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта, пов`язані із поданням апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 по справі 917/187/24 та представництва інтересів у суді, в обсязі, умовах та порядку, визначеному цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.
Пунктом 2.1. Договору Адвокатське об`єднання забезпечує надання Клієнтові наступні види правничої допомоги:
2.1.1. надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;
2.1.2. складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру:
2.1.3. захист прав, свобод і законних інтересів Клієнта як підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
2.1.4. надання правової допомоги Клієнта як свідка у кримінальному провадженні;
2.1.5. представництво інтересів Клієнта як потерпілого у справі про адміністративне правопорушення, а також прав і обов`язків як потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
2.1.6. представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, в інших державних органах (в тому числі органах прокуратури, національної поліції, державної виконавчої служби) та органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами з усіма правами (без виключень), наданих Клієнту;
2.1.7. представництво і захист прав та законних інтересів Клієнта в межах процедур банкрутства;
2.1.8. надання правової допомоги під час виконання та відбування Клієнтом кримінальних покарань;
2.1.9. інші види допомоги, які не заборонені законом та окремо запитані Клієнтом на підставі письмових заявок.
Відповідно до п. 4.2. Договору гонорар за правову допомогу, надану згідно з п. 2.1, цього договору, встановлюється за взаємною домовленістю Сторін та визначається у Додаткових угодах до цього договору. У разі встановлення погодинної оплати мінімальний розмір гонорару складає 40 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, в якому надається правова допомога, за годину надання правової допомоги.
Згідно з п.4.3. Договору обсяг та зміст наданої правової допомоги, а також розмір гонорару визначається в акті (актах) наданих послуг, які формуються Адвокатським об`єднанням в міру необхідності та направляються на адресу Клієнта засобами поштового, комунікаційного зв`язку або вручаються уповноваженій особі під розписку. Акт (акти) наданих послуг можуть укладатись як за певний період надання правової допомоги, так і на певний її вид. Акт (акти) наданих послуг, надіслані Адвокатським об`єднанням засобами поштового, комунікаційного зв`язку або вручені уповноваженій особі Клієнта під розписку, вважаються погодженими та підписаними Клієнтом, якщо протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання акту (актів) наданих послуг від Клієнта не надійшли обґрунтовані зауваження щодо таких актів.
Пунктом 4.4. Договору визначено, що плата за надану правову допомогу здійснюється Клієнтом у безготівковому порядку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання у строк до 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання Сторонами акту наданих послуг чи протягом інших строків, які визначаються у Додаткових угодах. Клієнт повинен забезпечити індивідуалізацію платежу та документів, на підставі яких здійснюється перерахування коштів Адвокатському об`єднанню шляхом зазначення у рядку «Призначення платежу» реквізитів цього договору та за необхідністю інших індивідуалізуючих ознак (реквізити акту наданих послуг, рахунку, Додаткової угоди тощо).
Між відповідачем та Адвокатським об`єднанням укладено Додаткову угоду №1 від 23.05.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 20.05.2024.
За умовами пункту 1 вказаної Додаткової угоди сторони узгодили, що з метою надання правничої допомоги, передбаченої п.п.1.1, 2.1 Договору про надання правничої допомоги від 20.05.2024 Адвокатське об`єднання здійснює:
- аналіз наданих Клієнтом документів та матеріалів справи №917/187/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТОНОВА КОРПОРАЦІЯ» до Фермерського господарства «Підкова+» про зобов?язання ФГ «Підкова+» виконати в натурі умови договору поставки сільськогосподарської продукції №246K-Ф від 30.08.2023 р.
- підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 у справі №917/187/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТОНОВА КОРПОРАЦІЯ» до Фермерського господарства «Підкова+» про зобов?язання ФГ «Підкова+» виконати в натурі умови договору поставки сільськогосподарської продукції №246K-Ф від 30.08.2023 р.
- представництво і захист прав та законних інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №1 гонорар за правничу допомогу, надану Клієнту згідно з п. 1 цієї додаткової угоди становить 50 000 грн (п`ятдесят тисяч гривень).
Представником відповідача надано до суду Акт №1 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) від 16.08.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 20.05.2024.
Відповідно до п. 1 Акту №1 адвокатське об`єднання здає, а клієнт приймає правничу допомогу надану адвокатським об`єднанням у відповідності до Договору про надання правничої допомоги від 20.05.2024, з урахуванням додаткової угоди №1 від 23.05.2024.
Сторони погодили, що підписанням цього Акту вони підтверджують, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт отримав правничу допомогу, зазначену в цьому Акті в обсязі, на умовах та в порядку, визначеному Договором у відповідності до доручень Клієнта.
Так, згідно з вказаним Актом №1 визначено наступний вид та вартість наданої правничої допомоги:
- аналіз наданих Клієнтом документів та матеріалів справи №917/187/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТОНОВА КОРПОРАЦІЯ» до Фермерського господарства «Підкова+» про зобов?язання ФГ «Підкова+» виконати в натурі умови договору поставки сільськогосподарської продукції №246K-Ф від 30.08.2023 4 год 12 000,00 грн;
- підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 у справі №917/187/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТОНОВА КОРПОРАЦІЯ» до Фермерського господарства «Підкова+» про зобов?язання ФГ «Підкова+» виконати в натурі умови договору поставки сільськогосподарської продукції №246K-Ф від 30.08.2023 8 год 32 000,00 грн;
- участь 15.08.2024 у судовому засіданні у справі №917/187/24 за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Підкова+» на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 у справі №917/187/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТОНОВА КОРПОРАЦІЯ» до Фермерського господарства «Підкова+» про зобов?язання ФГ «Підкова+» виконати в натурі умови договору поставки сільськогосподарської продукції №246K-Ф від 30.08.2023 - 2,5 год 6000,00 грн.
Всього 14,5 год 50 000,00 грн.
В Акті №1 визначено, що сума Гонорару Адвокатського об`єднання (вартість наданої правничої допомоги) у відповідності до положень розділу 4 Договору, яка підлягає сплаті Клієнтом, становить 50 000,00 грн без ПДВ.
У Акті №1 сторони погодили, що у Клієнта відсутні будь-які зауваження щодо повноти, кількості та якості наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги.
Акт №1 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) від 16.08.2024 підписано сторонами без зауважень та скріплено печатками.
Відповідно до ч.ч.4,5,6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, суд враховує, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.11.2022 №922/1964/21 згідно з якими у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Проаналізувавши надані представником відповідача докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду апеляційним судом даної справи, оцінивши співмірність заявлених до стягнення витрат з обсягом виконаної представником відповідача роботи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що предмет спору у даній справі та зміст позовних вимог не охоплюють значну кількість обставин та фактів, які підлягають ретельному дослідженню, вказана справа не містить завеликий об`єм документів, не передбачає здійснення складних розрахунків.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що наведена вартість за аналіз документів та матеріалів справи у сумі 12 000 грн, та вартість за підготовку та подання апеляційної скарги у сумі 32 000 грн (всього 44 000 грн), не можуть вважатися обґрунтованими та співмірними. Натомість колегія суддів зазначає, що враховуючи вищезазначені фактичні обставини, співмірним та розумним розміром витрат за вказані види правової допомоги є 15 000 грн.
За участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.08.2024 у справі №917/187/24, позивачем заявлено до стягнення 6000 грн.
Як вбачається з протоколу судового засідання №3224790 від 15.08.2024 представник відповідача Меркулова Н.А. брала участь у вказаному судовому засіданні.
Ухвалою від 27.06.2024 судове засідання у даній справі призначено на 15.08.2024 о 10:15 год. Відповідно до протоколу №3224790 від 15.08.2024 судове засідання відкрито о 10:51 год та закрито об 11:01 год. Таким чином, тривалість судового засідання становила 10 хвилин, а з урахуванням часу очікування на його початок - 45 хвилин.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що заявлена представником відповідачем сума в розмірі 6000 грн за участь у одному судовому засіданні не узгоджується із принципами співмірності та розумності, а тому а тому не може бути у повному обсязі покладена на позивача. З огляду на що суд вважає, що за участь у судовому засіданні обґрунтованою пропорційною до предмета спору, інтенсивності та тривалості судового засідання є сума 1800 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТЮНОВА КОРПОРАЦІЯ» не подано до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Беручи до уваги незначну складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів (один - апеляційна скарга) і судових засідань (одне засідання), а також те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності, співмірності та розумності судових витрат колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача адвоката Меркулової Н.А. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТЮТЮНОВА КОРПОРАЦІЯ» витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду в розмірі 16 800,00 грн (15 000 грн + 1800 грн).
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 09.11.2024 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 №3891-IX).
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.244 ГПК України.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
1. Заяву представника Фермерського господарства «Підкова+» - адвоката Меркулової Н.А. про розподіл судових витрат у справі №917/187/24 задовольнити частково.
3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 20.09.2024.
Головуючий суддя Р.А. Гетьман
Суддя О.І. Склярук
Суддя В.С. Хачатрян