номер провадження справи 33/138/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24.09.2024 справа № 908/2053/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Федоровій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/2053/24

за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 1469588,08 грн.

за участю представників:

від позивача - Михайловський Д.С., витяг з ЄДР;

відповідач-1 ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 від 14.02.1998;

відповідач-2 ОСОБА_2 , паспотр серії НОМЕР_4 від 02.10.2012;

представник відповідачів 1, 2 - Салімонов Р.Є., ордер серії АР №1194174 від 23.08.2024;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Запорізька міська рада з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди землі №00696 від 29.12.2016 за період з 01.01.2021 по 30.06.2024 з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 808 154,49 грн. та з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в сумі 661433,59 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 16, 377, 509, 525, 526, 530, 629, 651, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 83, 120, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 21, 24, Закону України Про оренду землі, ст. ст. 173, 193, 283 Господарського кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14, ст. 270, п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України, ст. ст. 12, 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2053/24, присвоєно справі номер провадження 33/138/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.08.2024 об 11 год. 00 хв.

14.08.2024 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач збільшив період стягнення заборгованості та суму позовних вимог, просить стягнути з відповідача-1 заборгованість за період з 01.01.2019 по 30.06.2024 в сумі 1209247,85 грн., а з відповідача-2 заборгованість за період з 01.01.2019 по 30.06.2024 в сумі 989708,23 грн.

22.08.2024 від відповідачів 1, 2 надійшов відзив, відповідно до якого відповідачі 1, 2 просять відмовити в задоволенні позову.

Також 22.08.2024 від відповідачів 1, 2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що справа не віднесена до юрисдикції господарських судів, оскільки орендарями земельної ділянки є саме громадяни, а не фізичні особи-підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, вказують, що дані особи втратили статус землекористувачів у зв`язку з передачею земельної ділянки в користування ТОВ Ленд Дівелопмент.

В судовому засіданні 26.08.2024 були присутні особисто відповідачі 1, 2, а також представники позивача та відповідачів 1,2, здійснювалося технічна фіксація судового процесу на комплексі Акорд.

Представник позивача підтримав заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідачів 1, 2 оголосив клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача повідомив про те, що позивач отримав дане клопотання, але не встиг підготувати письмово свої заперечення. Заперечив проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Представник відповідачів 1, 2 повідомив про те, що відповідачі отримали заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, у відзиві виклали свої заперечення.

Представник позивача повідомив про те, що позивач не отримував відзив.

Суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 24.09.2024 об 11 год. 00 хв. для надання можливості позивачу подати свої заперечення на відзив та клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

02.09.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.09.2024 від відповідачів 1, 2 надійшли заперечення, відповідно до яких відповідачі просять у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що станом на 26.07.2024 заборгованість відсутня.

09.09.2024 від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою від 11.09.2024 заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення.

16.09.2024 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідачів про закриття провадження у справі.

19.09.2024 від відповідачів надійшло клопотання про долучення документів.

24.09.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 24.09.2024 були присутні представник позивача, особисто відповідачі 1, 2 та їхній представник, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача оголосив про подання позивачем суду клопотання про збільшення позовних вимог, відповіді на відзив, заперечень на клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідачів-1, 2 не заперечив проти прийняття до розгляду збільшених позовних вимог.

Суд прийняв до розгляду збільшені позовні вимоги.

Представник відповідачів-1, 2 оголосив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки земельна ділянка надавалась відповідачам як фізичним особам. Повідомив, що статус ФОП у відповідачів не має відношення до спірних правовідносин, відповідачі здійснюють іншу підприємницьку діяльність.

Представник позивача зауважив, що Земельний кодекс України не передбачає передачі земельної ділянки в оренду ФОП, а тільки фізичним та юридичним особам.

В судовому засіданні 24.09.2024 суд постановив ухвалу про закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною 1 ст. 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені у ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

У ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір.

Отже, при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ст. 24 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Статтею 26 Цивільного кодексу України передбачено, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (ст. 42 Конституції України).

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Як встановлено судом, спірні правовідносини між сторонами виникли щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договором оренди землі №00696 від 29.12.2016 (далі договір), який укладений між Запорізькою міською радою як орендодавцем та громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як орендарями.

Договір укладено на підставі рішення сьомої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради №68/8 від 30.06.2016. Згідно з цим рішенням земельну ділянку надано громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У п. 1 цього договору зазначено, що земельна ділянка надана у строкове платне користування орендарям для розташування кафе, яке знаходиться по АДРЕСА_3 . У п. 4 даного договору також зазначено, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: кафе-бар, топочна та шашлична орендарів.

Наявність у відповідачів нерухомого майна, яке розташоване на орендованій земельній ділянці, та статусу фізичних осіб-підприємців, не свідчить про використання земельної ділянки відповідачами в господарській діяльності та господарський характер правовідносин за договором оренди землі.

Згідно з податковими повідомленнями-рішеннями за 2023 2024 роки платниками податку на нерухоме майно земельну ділянку по АДРЕСА_3 , є фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.10.2019 у справі №280/2719/19 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 15.05.2019 №17512-5007-0829.

Даним судовим рішенням встановлено, що 29.12.2016 між Запорізькою міською радою орендодавець та гр. ОСОБА_2 орендар 1, гр. ОСОБА_1 орендар 2, укладено договір оренди землі №00696, відповідно до пункту 1 якого, Орендодавець, відповідно до рішення сьомої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради №68/8 від 30.06.2016, надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку для розташування кафе, яка знаходиться: АДРЕСА_3 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі №280/5791/19 задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Запорізькій області. Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_2 шляхом визначення суми переплати за платежем «орендної плата з юридичних осіб» за користування земельною ділянкою за 2018 рік, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер: :05:009:0155), яка виникла за період з 19.08.2018 по 31.12.2018. Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області підготувати висновок про повернення ОСОБА_2 надміру сплачених сум грошових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб за користування земельною ділянкою за 2018 рік, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 (кадастровий номер: :05:009:0155) за період з 19.08.2018 по 31.12.2018 з відповідного бюджету та подати висновок на виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судом у справі №280/5791/19 встановлено, що згідно договору оренди землі №00696 від 29.12.2016 позивачу було надано у користування земельну ділянку (кадастровий номер: :05:009:0155) площею 0,0834га за адресою: АДРЕСА_3 з терміном користування з 01.01.2017 по 30.06.2035, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна: «Будівля кафе-бару літ. А-2» та складові об`єкту нерухомого майна «топочна літ. Б, шашлична літ.В».

Вказаними судовими рішеннями в адміністративних справах вирішено спори за позовами фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлено факт надання їм у користування земельної ділянки по АДРЕСА_3 за договором оренди землі №00696 від 29.12.2016 як фізичним особам (громадянам).

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки спір у справі №908/2053/24 виник з приводу користування відповідачами земельною ділянкою по АДРЕСА_3 за договором оренди землі №00696 від 29.12.2016, яка надана їм у користування як фізичним особам для розміщення на ній належного відповідачам майна, докази здійснення відповідачами господарської діяльності з використанням цього майна відсутні, у податкових правовідносинах відповідача виступають платниками податку на нерухоме майно як фізичні особи (громадяни), цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд ухвалив закрити провадження у справі №908/2053/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції загальних судів відповідно до ст. 19 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 17635,06 грн. платіжною інструкцією №947 від 25.07.2024, а за заяву про збільшення позовних вимог доплатив судовий збір у сумі 8752,41 грн. платіжною інструкцією №1009 від 12.08.2024. За даними бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» наявне підтвердження про зарахування судового збору в сумі 17635,06 грн. та в сумі 8752,41 грн., сплаченого вказаними платіжними інструкціями, до Державного бюджету України. Таким чином, загалом позивачем сплачено судовий збір у сумі 26387,47 грн.

Враховуючи викладене, позивач має право на повернення з Державного бюджету України сплаченого судового збору в сумі 26387,47 грн. в разі звернення до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 231, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 908/2053/24.

Ухвала суду набрала законної сили з моменту її проголошення 24.09.2024 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду. Повний текст ухвали підписано 30.09.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко