ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4310/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Лещенко Л.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/4310/23

за позовом Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області

до відповідача Садівничого кооперативу "САДІВНИК ОСГІ"

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

за участю представників:

від позивача: Іщенко В.О. /самопредставництво/

від відповідача: Косинський Є.В. /ордер від 18.01.2024 серія АА №1394248/

В С Т А Н О В И В:

Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області звернулась з позовом до Садівничого кооперативу "САДІВНИК ОСГІ", третя особа Юридичний департамент Одеської міської ради Одеської області в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту, в якому просить Господарський суд Одеської області:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Юридичного Департаменту Одеської міської ради Одеської області Чеботаренко К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63014627 від 24.01.2022;

- стягнути з відповідача на користь Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684 грн., та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1342 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що державним реєстратором Юридичного департаменту ОМР Одеської області Чеботаренко К.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63017267 від 24.01.2022 та здійснено реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:3061, власник Садівничий кооператив "САДІВНИК ОСГІ", без дотримання ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та здійснення перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій.

Окрім того, позивач посилається на те, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:3061 зареєстровано за Садівничим кооперативом "САДІВНИК ОСГІ", на підставі державного акту Од, від 18.07.1995, виданого Таїровською селищною радою народних депутатів. В свою чергу згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що була долучена до матеріалів реєстрації речового права, Садівничий кооператив "САДІВНИК ОСГІ", зареєстровано 15.02.2008, в той час коли державний акт, котрий надано державному реєстратору як підставу для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно датується 18.07.1995.

Також позивач посилається на Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні від 10.07.2018 року № 2498-VІІІ, котрим внесено зміни до перехідних положень Земельного кодексу України, якими встановлено, що з дня набрання чинності вказаного Закону України №2498-VIII землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності", (пункт 21 Розділ X Перехідних положень Земельного Кодексу України).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2023, яка залишена без змін Постановою Південно-західного господарського суду від 01.04.2024, задоволено заяву Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про забезпечення позову за вх.№2-1481/23 від 03.10.2023 у справі №916/4310/23. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061, місце розташування: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, ж/м Червоний Хутір, СК САДОВОД ОСГІ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100). Заборонено Садівничому кооперативу "САДІВНИК ОСГІ", а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду даної справи та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь - які дії щодо поділу, об`єднання земельної ділянки площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061, місце розташування: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, ж/м Червоний Хутір, СК САДОВОД ОСГІ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100). Заборонено Садівничому кооперативу "САДІВНИК ОСГІ", а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061, місце розташування: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, ж/м Червоний Хутір, СК САДОВОД ОСІ І (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100). Заборонено Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061, місце розташування: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, ж/м Червоний Хутір, СК САДОВОД ОСГІ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2023 позовну заяву Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області залишено без руху, із встановленням останній строку для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали суду.

10.10.2023 за вх.№35759/23 Господарським судом одержано заяву Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2023 позовну заяву Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.11.2023.

У підготовчому засіданні 15.11.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 18.12.2023.

18.12.2023 за вх.№45777/23 господарським судом одержано додаткові пояснення позивача.

У підготовчому засіданні 18.12.2023 судом постановлено протокольну ухвалу, якою долучено до справи додаткові письмові пояснення позивача за вх.№45777/23 від 18.12.2023 та підготовче засідання відкладено на 05.02.2024.

02.02.2024 за вх.№4394/24 господарським судом одержано відзив на позовну заяву.

05.02.2024 за вх.№4717/24 господарським судом одержано клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

У судовому засіданні 05.02.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання позивача та відкладення підготовчого засідання на 21.02.2024.

20.02.2024 за вх.№6984/24 господарським судом одержано клопотання позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні 21.02.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою підготовче засідання відкладено на 13.03.2024.

12.03.2024 за вх.№10521/24 господарським судом одержано відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 13.03.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою підготовче засідання відкладено на 17.04.2024.

22.03.2024 за вх.№12136/24 господарським судом одержано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.04.2024 позовну заяву Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області до Садівничого кооперативу "САДІВНИК ОСГІ" про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності у справі №916/4310/23 залишено без руху. Встановлено Таїровській селищній раді Одеського району Одеської області строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали суду шляхом надання належним чином засвідчених доказів наявності у представника ОСОБА_1 повноважень щодо самопредставництва.

24.04.2024 за вх.№16842/24 Господарським судом Одеської області одержано заяву Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 17.04.2024 у справі №916/4310/23 (про усунення недоліків).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.04.2024 продовжено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 22.05.2024.

У підготовчому засіданні 22.05.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою підготовче засідання відкладено на 12.06.2024.

У підготовчому засіданні 12.06.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 22.07.2024.

05.07.2024 за вх.№26014/24 господарським судом одержано клопотання позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи.

У судовому засіданні 22.07.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи за вх.№26014/24 та оголошено перерву в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 12.08.2024

У судовому засіданні 12.08.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою оголошено перерву в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 16.09.2024.

У судовому засіданні 16.09.2024, за участю представників сторін, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача

- Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 17.08.2022 по справі №450/441/19 вказав, що належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Отже, позивачем обраний такий спосіб захисту своїх прав, як скасування рішення державного реєстратора;

- відповідно до положень Земельного Кодексу України у відповідній редакції, право приватної власності на земельні ділянки для ведення колективного садівництва не передбачено. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 №2498-VIII, котрим внесено зміни до перехідних положень Земельного кодексу України, встановлено, що з дня набрання чинності вказаного Закону України №2498-VIII, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності;

- на час винесення державним ресторатором оскаржуваного рішення, в силу положень ч.3 ст.78 ЗК України, якою встановлено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, колективна власність кооперативу на землю не передбачена земельним законодавством.

- у Статуті СК «САДІВНИК ОСГІ» не вказано, яким чином та на якій підставі майно, права та обов`язки кооперативу «Садовод ОСХИ» утвореного у 1958 році та переєстрованого у 1994 році переходять до відповідача по даній справі.

Стислий виклад позиції відповідача

- позивач не оспорює право власності Садівничого кооперативу «Садовод ОСП» на земельну ділянку площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061 та документ на підставі якого здійснено реєстрацію права власності. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є, перш за все, встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

- позивачем не зазначено, якій саме законний інтерес Таїровської селищної ради та які права були порушені відповідачем по справі при здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061.

- позивачем не надано до суду доказів, які б підтвердили право власності Таїровської селищної ради на земельну ділянку площею 0,7307 га, кадастровий номер :02:005:3061.

- висновок позивача стосовно створення Садівничого Кооперативу «Садівник ОСП» 15.02.2008 року є хибним, та спростовується наявними доказами у справі.

- будь - яка реорганізація, припинення або ліквідація Садівничого кооперативу «Садовод ОСП» не проводилася, доказів припинення діяльності кооперативу позивачем до суду не надано. Крім того, садівничий кооператив не відноситься до колективних сільськогосподарських підприємств.

- посилання позивача на те, що за Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, цільовим призначенням земельної ділянки за кадастровим номером :02:005:3061 є - для колективного садівництва, видом використання є - для ведення садівництва, а форма власності вказаної земельної ділянки приватна, є безпідставним, оскільки, в Класифікації видів цільового призначення земель відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 відсутнє призначення землі загального користування у розділі сільськогосподарських земель. Отже, при внесенні інформації (реєстрації) земельної ділянки за кадастровим номером :02:005:3061 не можливо було обрати цільове призначення: землі загального користування.

- дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 №2498-VIII, не розповсюджується на вирішення питань стосовно права власності на землю кооперативів, яка була придбана ними, а також на землі загального користування кооперативів, які були безоплатно передані останнім у власність. Застосування аналогії закону є недоречною в цій справі.

Обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Одеської обласної ради депутатів трудящих №292/2 від 04.04.1958 «Про відвід земельної ділянки площею 3,8 га під колективні сади та виноградники професорсько-викладацькому складу Одеського сільськогосподарського інституту з земель учбово-досвідного господарства інституту «Червоний Хутір» задоволено клопотання Учбової Ради Одеського сільськогосподарського інституту від 25/ХІ-57 та відведено під колективні сади та виноградники професорсько-викладацькому складу та співробітникам цього інституту земельну ділянку площею 3,72 га за рахунок земель учбово-досвідного господарства «Червоний Хутір»; відвід земель в натурі та розподіл ділянок між співробітниками інституту, згідно затвердженого переліку, покладено на дирекцію Одеського сільськогосподарського інституту.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.09.1966 №671 за погодженням з Українською Республіканською Радою Професійних Спілок, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Ради Міністрів УРСР Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 28.11.1973 №559, затверджений Типовий Статут Садівничого /Виноградарського/ Товариства робітників і службовців Української РСР, згідно з яким робітники і службовці, що працюють в Одеському сільськогосподарському інституті добровільно об`єднуються в Садівниче (Виноградарське) товариство під назвою «Садовод ОСХИ» за адресою: учгосп «Червоний Хутір» з метою організації колективного садівництва (виноградарства) на земельній ділянці площею 3,72 га, відведеній Одеському сільськогосподарському інституту рішенням Виконкому Обласної ради народних трудящих від 04.04.1958.

Згідно з випискою з протоколу загальних зборів Садівничого /Виноградарського/ товариства «Садовод ОСХИ» колективу професорсько-викладацького складу та наукових робітників Одеського сільськогосподарського інституту від 22.08.1976 прийнято Типовий статут Садівничого /Виноградарського/ товариства робітників та службових УРСР, затверджений Радою Міністрів УРСР 03.09.1966 №671, узгоджений з Українською Республіканською Радою професійних спілок зі змінами та доповненнями Ради Міністрів УРСР та Української Республіканської Ради професійних рад 28.11.1973 №559.

Розпорядженням Представника Президента України від 06.04.1994 «Про перереєстрацію садівничого кооперативу «Садовод ОСХИ» вирішено:

- перереєструвати садівничий кооператив «Садовод ОСХИ» та його статут;

- вважати основним видом діяльності зрощування сільськогосподарської продукції і організацію колективного саду;

- встановити садівничому кооперативу «Садовод ОСХИ» плату за державну перереєстрацію 100 тис. крб.

Рішенням Таїровської селищної Ради народних депутатів від 27.12.1994 №14 «Про розгляд технічної документації про передачу у приватну власність, безоплатно громадянам земельних ділянок, які виділено їм раніше для ведення садівництва в Садівничому кооперативі «Садівник ОСГІ» вирішено:

- надану технічну документацію по передачі в приватну власність, безоплатно громадянам земельним ділянок, які виділені їм раніше для ведення садівництва у Садівничому кооперативі «Садівник ОСГІ» в учгоспі «Червоний хутір» затвердити;

- вилучити із землекористування учгоспа «Червоний хутір» - 0,96 га земель, в тому числі госпдоріг 0,74 га та чагарників -0,22 га, які знаходяться всередині садового масиву кооперативу «Садівник ОСГІ» та перевести їх в землі запасу;

- вилучити 3,72 га земель, відведених раніше Одеському сільськогосподарському інституту для організації колективного садівництва та 0,96 га земель запасу, які знаходяться всередині садового масиву та надати їх у постійне користування Садівничому кооперативу «Садівник ОСГІ» загальною площею 4,68 га;

- передати в приватну власність громадян безоплатно земельні ділянки (якими вони фактично користуються) в розмірах згідно переліку;

- залишити земельні ділянки громадянам в постійне користування в розмірах згідно переліку;

- передати в колективну власність Садівничому кооперативу «Садівник ОСГІ» землі загального користування 0,72 га в т.ч. вулиці та проїзди 0,72 га;

- видати громадянам та садівничому кооперативу правоустановчі документи (держакти) на право володіння земельними ділянками.

Згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серія ОД від 18.07.1995 Садівничому кооперативу «Садівник ОСГІ» передано в колективну власність 0,7307 га землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення садівництва відповідно до рішення Таїровської селищної Ради народних депутатів від 27.12.1994.

02.10.1999 на Загальних зборах товариства (протокол №3) прийнято Примірний Статут Садівничого кооперативу «Садовод ОСХИ».

Згідно з Протоколом №3 загальних зборів членів Садівничого кооперативу «Садовод ОСГІ» від 22.12.2007 вирішено зареєструвати Садівничий кооператив «Садовод ОСГІ» в єдиному державному реєстрі.

15.02.2008 Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області проведено державну реєстрацію Садівничого кооперативу «Садовод ОСГІ», ідентифікаційний код юридичної особи 35732573, місцезнаходження: 65037, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Мізікевича, ж/м Червоний Хутір, СК «Садовод ОСГІ», номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 543 102 0000 002247, про що свідчить наявне в матеріалах справи Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №591041.

Згідно з протоколом Загальних зборів членів Садівничого кооперативу «Садовод ОСГІ» №2212 від 22.12.2021 з метою приведення назви Кооперативу у відповідність до первинних документів, внесено зміни у назву Кооперативу, змінивши повну назву з Садівничий кооператив «Садовод ОСГІ» на Садівничий кооператив «Садівник ОСГІ».

24.01.2022, державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Чеботаренко К.А., на наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 18.01.2022 за реєстраційним номером 50454388, щодо державної реєстрації права приватної власності, на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :02:005:3061 та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, прийнято рішення №63017267, згідно з яким:

- проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:3061, за суб`єктом: Садівничий кооператив "САДІВНИК ОСГІ", ;

- відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна.

У листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.12.2022 №2732/340-22 повідомлено позивача, що згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, що зберігаються у секторі станом на 31.12.2012, відсутній запис щодо реєстрації державного акту на право колективної власності на землю садівничого кооперативу «Садівник ОСГІ» для ведення садівництва, площею 0,7307 га на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:005:3061, цільове призначення - 01.06 для колективного садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення садівництва, форма власності приватна, площа земельної ділянки - 0, 7307 га, місце розташування - Одеська область, Одеський район, село Лиманка, ж/м Червоний Хутір, СК "САДОВОД ОСГІ"; відомості про суб`єктів права власності на земельну ділянку: Садівничий кооператив «Садівник ОСГІ», , дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) - 18.01.2022, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 46312973, орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) - Юридичний департамент Одеської міської ради.

Позивачем також надано до суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №321991609 від 06.02.2023, з якої вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:005:3061, площею 0,7307 га, належить на праві власності Садівничого кооперативу «Садівник ОСГІ» (). Документи, подані для державної реєстрації - державний акт, серія та номер: ОД, виданий 18.07.1995, видавник: Таїровська селищна рада народних депутатів. Розмір частки - 1/1.

В матеріалах справи також наявний Статут Садівничого кооперативу «Садівник ОСГІ», затверджений Протоколом Загальних зборів членів Садівничого кооперативу «Садовод ОСГІ» від 22.12.2021, протокол №2212, згідно з яким Садівничий кооператив «Садівник ОСГІ» утворено фізичними особами - землевласниками та користувачами земельних ділянок, які добровільно об`єдналися на основі членства для задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. (Розпорядження представника Президента України в Овідіопольському районі Одеської області №319 від 06.04.1994 про перереєстрацію Садівничого кооперативу «Садівник ОСГІ», свідоцтво №407 від 06.04.1994). Кооператив здійснює свою діяльність на земельних ділянках, які складаються із земель загального користування, шо належать Кооперативу на праві колективної (приватної) власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 18.07.1995, що виданий на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів №14 від 27.12.1994, на землях, шо знаходяться у приватній власності членів Кооперативу та на орендованих землях.

Висновки суду.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (п.5.6), від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340 (п.6.41), від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 (п.48), від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (п.91), від 19.05.2020 у справі №922/4206/19 (п.43), від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п.88), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (п.75), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (п.55)).

У певних випадках спосіб захисту імперативно "прив`язаний" до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін "встановлений законом" означає не просто те, що він названий в законі (наприклад, є в переліку ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини першої статті 5 ГПК України вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту.

Інше тлумачення відповідних норм призвело б до висновку, що законодавець свідомо встановив та допустив використання особою для захисту свого права "конкуруючих" способів захисту, що (на відміну від альтернативних способів захисту у випадках, визначених законодавчо) створює нічим не обмежену можливість послідовного неодноразового звернення за судовим захистом, ставлячи під сумнів остаточність судового рішення у конкретній справі та порушуючи принцип правової визначеності як складову верховенства права.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom) (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма (стаття 13 Конвенції) гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року, заява № 38722/02).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Юридичного Департаменту Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63014627 від 24.01.2022.

Таким оскаржуваним рішенням державного реєстратора проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:3061, за відповідачем.

В свою чергу позивач вважає, що таким оскаржуваним рішенням державного реєстратора порушено права позивача на спірну земельну ділянку, яка, на його думку належить до комунальної власності в особі позивача.

При цьому державний акт на право колективної власності на землю серія ОД від 18.07.1995, який був підставою для оскаржуваної державної реєстрації є чинним, та не оспорюється позивачем.

Між тим з цього приводу Велика Палата Верховного Суду неодноразово та послідовно зазначала про те, що вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є належним способом захисту права або інтересу позивача, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04.09.2018 у справі № 915/127/18 (пункт 5.17), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (пункт 74), від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 (пункт 8.1.), від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 (пункт 11.9.), від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21 (пункт 198)).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №923/196/20 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Іншими словами задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, яким лише підтверджено право власності відповідача на спірну земельну ділянку, при чинному документі, на підставі якого проведено державну реєстрацію, не відновить прав позивача у разі їх порушення, оскільки відповідач не позбавлений можливості при чинному державному акті на земельну ділянку здійснити повторну державну реєстрацію прав на підставі зазначеного державного акту.

Тобто задоволення позовної вимоги у даній справі про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Юридичного Департаменту Одеської міської ради Одеської області Чеботаренко К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63014627 від 24.01.2022, само по собі не приведе до відновлення прав позивача без необхідності повторного звернення до суду, оскільки право власності відповідача на спірну земельну ділянку підтверджується не реєстрацією за ним права власності шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру, а первинним документом, на підставі якого державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності, а саме державним актом на право колективної власності на землю серія ОД від 18.07.1995, який як на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора, так і на даний час є чинним, та не оспорюється позивачем.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обрання позивачем неналежного способу захисту порушених прав, який не призведе до відновлення прав позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Більш того, сам позивач у наданих до суду документах по суті спору посилається на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, який викладений у постанові від 17.08.2022 по справі №450/441/19, та згідно з яким, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Окрім того, позивачем не доведено обставин припинення Садівничого кооперативу «Садівник ОСГІ», якому на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серія ОД від 18.07.1995 передано в колективну власність спірну земельну ділянку.

При цьому за відсутності доведення обставин щодо припинення юридичної особи, якій було передано земельну ділянку в колективну власність, не підлягають застосуванню положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 №2498-VIII, на які посилається позивач, стосовно власності територіальних громад на землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені.

Так, наявні в матеріалах справи документи не свідчать про припинення або ліквідацію Садівничого кооперативу «Садівник ОСГІ».

Проведення державної реєстрації Садівничого кооперативу «Садовод ОСГІ», (ідентифікаційний код юридичної особи 35732573) лише 15.02.2008 само по собі не свідчить, що юридичну особу відповідача створено саме 15.02.2008, оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач є саме тією юридичною особою, якій виданий державний акт на право колективної власності на землю серія ОД від 18.07.1995, а 15.02.2008 відбулось лише внесення запису про юридичну особу відповідача, тобто приведення у відповідність до норм діючого законодавства щодо державної реєстрації юридичної особи. Про вказане також свідчить те, що у розпорядженні Представника Президента України від 06.04.1994 вказано саме про перереєстрацію садівничого кооперативу «Садовод ОСХИ».

При цьому розбіжності щодо назви відповідача - «Садовод ОСГІ» та «Садівник ОСГІ» є фактично помилкою при перекладі назви з російської мови, про що свідчить також прийняте відповідачем рішення, оформлене протоколом Загальних зборів №2212 від 22.12.2021, згідно з яким з метою приведення назви Кооперативу у відповідність до первинних документів, внесено зміни у назву Кооперативу, змінивши повну назву з Садівничий кооператив «Садовод ОСГІ» на Садівничий кооператив «Садівник ОСГІ».

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Юридичного Департаменту Одеської міської ради Одеської області Чеботаренко К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63014627 від 24.01.2022, а отже і про відмову у задоволенні позову.

Інші матеріали справи вищевикладених висновків суду не спростовують.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Водночас на підставі ч.9 ст.145 ГПК України, у зв`язку із ухваленням господарським судом рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, заходи забезпечення позову, які вжито ухвалою суду від 05.10.2023 слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити Таїровській селищній раді Одеського району Одеської області у задоволенні позову до Садівничого кооперативу "САДІВНИК ОСГІ" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора у справі №916/4310/23.

2.Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. покласти на Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області.

3.Скасувати заходи забезпечення позову, які вжито ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2023 у справі №916/4310/23.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 26.09.2024 р.

Суддя Г.Є. Смелянець