ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.09.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2987/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2024р. (суддя Дупляк С.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 23.08.2024р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця"

до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", про стягнення 3.856.628,56 грн заборгованості за спожиту електроенергію.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2024р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" 3.856.628,56 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 46 279,54 грн. судового збору. У задоволенні клопотань Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про відстрочення та про розстрочення виконання судового рішення відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви про відстрочення та про розстрочення виконання судового рішення та ухвалити нове рішення, яким відстрочити строком на шість календарних місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочити виконання рішення суду по справі № 904/2987/24 строком на шість календарних місяців, шляхом сплати щомісячних платежів у наступному розмірі: 5 (п`ять) місяців по 642 771,43 грн. та останній місяць - 642 771,41 грн..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судововї справи між суддями від 09.09.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/2987/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2024р. у справі №904/2987/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/2987/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 р. становив 3028,00 грн..

Положення Закону України «Про судовий збір» визначають ставку судового збору за оскарження рішення суду - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4) або виходячи з розміру оскаржуваної суми (ч. 4 ст. 6). Водночас положення вказаного Закону не визначають порядок обрахунку ставки судового збору за оскарження рішення суду в частині відстрочення його виконання.

Згідно частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Центральний апеляційний господарський суд зазначає, що вирішення питання про відмову у відстроченні або розстроченні виконання рішення має процедурний характер незалежно від того, вирішується це питання в ухвалі чи в рішенні суду, а тому застосування різного підходу до визначення розміру судового збору під час оскарження таких рішень суперечить принципу пропорційності, який превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі.

Отже, апеляційний суд зазначає, що під час оскарження рішення суду першої інстанції в частині відмови у відстроченні/розстроченні його виконання ставка судового збору, яка підлягає справлянню, має обраховуватися виходячи зі ставки судового збору, яка справляється за оскарження ухвали суду (один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що відповідає принципу пропорційності.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 07.03.2024р. у справі №905/1053/23 та у постанові від 22.03.2024р. у справі №908/629/23.

У наведених постановах від 07.03.2024р. у справі № 905/1053/23 та від 22.03.2024р. у справі №908/629/23 Верховний Суд розтлумачив, що судовий збір за оскарження рішення суду в частині відстрочення справляється виходячи зі ставки судового збору, передбаченого підп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (як за оскарження ухвали).

Таке застосування положень Закону України «Про судовий збір» є найбільш сприятливим для заявника, оскільки за наявності двох норм щодо визначення ставки судового збору, а саме: підп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, яким передбачено сплату судового збору пропорційно розміру позовних вимог та підп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону - одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, застосовано останню, тобто меншу.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Колегією суддів встановлено, що за подання апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір, у розмірі 2422, 40 грн. (з застосуванням коефіцієнту 0,8 від 3028, 00 грн.), оскільки апеляційна скарга Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" була подана через електронний суд.

Проте, скаржником не додано до скарги документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку та розмірі.

Згідно із ч.2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 260 ГПК України наявні підстави для залишення апеляційної скарги Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

За приписами ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо заявником не будуть усунуті недоліки в строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, Закону України "Про судовий збір", Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2024р. у справі №904/2987/24 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 2422 грн. 40 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв