ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" вересня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/789/24
Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 10.09.2024 у справі
за позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІССЯ ЮА"
про стягнення 155237,50 грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.09.2024 позов задоволено частково, зменшено розмір штрафу до 28750,00 грн та пені до 4025,00 грн, стягнуто з ТОВ "ПОЛІССЯ ЮА" на користь Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради 28750,00 грн штрафу, 4025,00 грн пені та 2961,38 грн судового збору, у задоволенні решти позову відмовлено. Також судом ухвалено призначити засідання для розгляду заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 10.09.2024 на 20.09.2024 для надання можливості заявнику подати усі необхідні докази в її обґрунтування.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

17.09.2024 через підсистему «Електронний суд» позивач сформував і подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії акта №1 від 13.09.2024 наданих послуг з адвокатської діяльності згідно договору №01/05 від 21.05.2024 (а.с.151-154), а 19.09.2024 - заяву від 19.09.2024 про проведення судового засідання без участі його представника (а.с.155-157),

Відповідач будь-яких заяв не подав, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.158 на звороті).

Враховуючи викладене та з огляду на приписи ч.4 ст.244 ГПК України, суд визнав за можливе здійснювати розгляд заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 10.09.2024 за відсутності представників сторін.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 ГПК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За загальним правилом питання, як розподілити між сторонами судові витрати, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (п.5 ч.1 ст.237, п.2 ч.5 ст.238 ГПК України).

Водночас ч.1 ст.221 ГПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з ч.8 ст.129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (ч.3 ст.244 ГПК України).

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасного подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 921/221/21 та пункт 20 постанови від 31 травня 2022 у справі № 917/304/21);

- вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19));

- правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 620/2936/20);

- оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. У такому разі підлягає застосуванню інша вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 4.2.4 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06 жовтня 2020 року у справі № 922/376/20);

- у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, учасник справи має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його пропуску- належним чином обґрунтувати поважність причин (пункт 24 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 918/853/20);

- ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (пункт 20 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі постанови Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 911/4670/13, постанова від 21 грудня 2019 року у справі № 910/6298/19, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (пункти 57-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19));

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 908/574/20 (провадження № 61-3454св22)).

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у cправі № 911/2130/21 від 07.09.2022.

Позовна заява Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради містить попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи, що складається із суми сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16500,00 грн (відповідно до вартості послуг, зазначених у калькуляції, що є додатком до договору про надання послуг з адвокатської діяльності) (а.с.3 на звороті).

До ухвалення господарським судом рішення по суті позову від представника позивача надійшла заява від 10.09.2024 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн (консультація - 1500,00 грн; вивчення досудових матеріалів справи - 3000,00 грн; складання претензії - 1500,00 грн; складання позовної заяви 1500,00 грн; складання відповіді на відзив - 1500,00 грн; складання заперечення на клопотання - 1500,00 грн; участь адвоката у судових засіданнях - 3000,00 грн; складання заяви про видачу копії рішення та наказу - 1500,00 грн), а також суми коштів, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрат адвоката на придбання квитків для виїзду до суду в інше місто та по місту Житомир) - 2000,00 грн, з них підтверджено квитками міжміського сполучення на суму 1891,99 грн (а.с.112-114).

До заяви додано копії договору про надання послуг з адвокатської діяльності №01/05 від 21.05.2024, укладеного між Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради та адвокатським об`єднанням «Центр правового рішення», з додатком 1 (калькуляція послуг, що надаються), ордера на надання правничої допомоги серії АЕ №1315343 від 09.09.2024, виданого АО «Центр правового рішення», й свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №2556 від 13.03.2020, посадочний документ АТ «Укрзалізниця» та електронні квитки на автобус УКРПАС (а.с.115-121).

Згідно з п.1.1 договору про надання послуг з адвокатської діяльності №01/05 від 21.05.2024 (а.с.115-117), замовник (Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради) доручає, а виконавець (АО «Центр правового рішення») бере на себе зобов`язання надавати замовнику за його завданням юридичні послуги (послуги з адвокатської діяльності) з питань, що виникають у процесі діяльності замовника (ДК 021:2015: 79110000-8 - Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва), а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктами 4.7, 4.9 договору про надання послуг з адвокатської діяльності №01/05 від 21.05.2024 передбачено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість. Акт надсилається замовнику адвокатським об`єднанням на електронну адресу замовника або поштою. На письмову вимогу замовника адвокатське об`єднання може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією. В акті, зазначеному в п.4.7 договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акту.

У судовому засіданні 11.09.2024 під час розгляду справи по суті представник позивача зазначив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема акт про надання юридичної допомоги згідно договору про надання послуг з адвокатської діяльності №01/05 від 21.05.2024, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі.

11.09.2024 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України. З огляду на заяву представника позивача щодо необхідності долучення доказів надання правової допомоги у повному обсязі, з урахуванням того, що умовами вищезгаданого договору №01/05 від 21.05.2024 передбачена наявність відповідного акта наданих послуг з адвокатської діяльності, питання про розподіл судових витрат в цій частині при ухваленні рішення від 11.09.2024 за наслідками розгляду справи №906/789/24 не вирішувалося. Представнику позивача адвокату Лопатько С.В., яка була присутня в судовому засіданні 11.09.2024, за її заявою було видано копію скороченого судового рішення (а.с.141).

З огляду на положення ч.5 ст.240 ГПК України та вимоги ч.8 ст.129 ГПК України, позивач повинен був подати докази понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу до 16.09.2024 включно.

Натомість, як вже зазначалось вище, із заявою про долучення відповідних доказів понесення таких витрат (акт №1 від 13.09.2024 наданих послуг з адвокатської діяльності згідно договору №01/05 від 21.05.2024) позивач звернувся до суду 17.09.2024, тобто з пропуском встановленого в абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України строку.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами ст.119 ГПК України, згідно з ч.1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, ні у даній заяві від 17.09.2024, ні в окремому клопотанні позивач не просив поновити йому пропущений процесуальний строк та не повідомив про поважні причини його пропуску.

Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Згідно зі ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене та приписи абз.3 ч.8 ст.129 ГПК України, суд дійшов висновку залишити без розгляду заяву позивача від 10.09.2024 в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки докази їх понесення були подані поза межами встановленого законом строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.

Попри те слід відзначити, що матеріали справи містять докази витрат позивача на придбання квитків для виїзду адвоката до суду на суму 1891,99 грн (а.с.120-122), які були подані до ухвалення судового рішення у справі №906/789/24.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказала зокрема те, що частина 2 статті 126 ГПК України чітко розділяє: 1. витрати на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України); 2. витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а саме витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18).

Судом враховано, що необхідність витрат на придбання квитків зумовлена відрядженням представника позивача з міста Дніпро до міста Житомир і у зворотному напрямку у зв`язку з розглядом даної справи та необхідністю представляти інтереси позивача в Господарському суді Житомирської області. Згідно з пп.3.3.3 п.3.1 договору про надання послуг з адвокатської діяльності №01/05 від 21.05.2024, позивач (замовник) прийняв на себе зобов`язання, у тому числі, оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви позивача від 10.09.2024 в частині стягнення витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме витрат на придбання квитків для виїзду адвоката до суду на суму 1891,99 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 10.09.2024 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІССЯ ЮА" (вул. Київська, буд. 109, кв. 15, м. Коростишів, Коростишівський р-н, Житомирська обл., 12504, ідентифікаційний код 43600151) на користь Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (пр. Яворницького Дмитра, буд. 75, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000, ідентифікаційний код 40506248) 1891,99 грн витрат на придбання квитків для виїзду адвоката до суду.

3. Заяву в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 23.09.24

Суддя Прядко О.В.

Друк: 1 - у справу; 2-3 - сторонам (до ел.каб.)