ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Дніпро Справа № 904/1803/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мельниченко І.Ф.) від 25.04.2024р. у справі № 904/1803/24

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей", м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення володіння правом власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулася Дніпровська міська рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей", в якій просить суд:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді в користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, шляхом знесення самочинно побудованих будівель та споруд торгівельного призначення з наступним описом: літ. А - Торгівельні приміщення, площею 376,6 кв.м., літ. Б - Торгівельні приміщення, площею 376,6кв.м., літ. В - Торгівельні приміщення, площею 331,0 кв.м., літ. І замощення, (РНОНМ 020), розташовані за адресою: вул. Старочумацька, буд. 8М у м. Дніпро за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" (Код );

- припинити володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" () правом власності на будівлі та споруди торгівельного приміщення з наступним описом: літ.А - Торгівельні приміщення, площею 376,6 кв.м., літ.Б - Торгівельні приміщення, площею 376,6кв.м., літ.В - Торгівельні приміщення, площею 331,0 кв.м., літ.І замощення, (РНОНМ 020), розташовані за адресою: вул. Старочумацька, буд.8М у м. Дніпро.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем подана заява про забезпечення позову.

В поданій заяві про забезпечення позову позивач просив суд:

- заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020);

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020);

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Грінвей» (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, в районі буд. 8 М (РНОНМ 020).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у справі № 904/1803/24 у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Дніпровська міська рада, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 по справі № 904/1803/24 про відмову у забезпеченні позову та прийняти постанову, якою заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити, та: заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020); заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020); заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, в районі буд. 8 М (РНОНМ 020).

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що можлива перереєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно, може покласти на Дніпровську міську раду тягар подальшого поновлення своїх порушених прав від осіб, які не залучені до участі у цій судовій справі та у порядку, визначеному іншим видом судочинства (у випадку перереєстрації майна на фізичних осіб), що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав.

Водночас, на думку апелянта, заборона вчиняти дії відносно здійснення реєстраційних дій на час вирішення справи забезпечить можливість поновлення прав Дніпровської міської ради до набрання законної сили судовим рішенням.

При цьому апелянт зазначає, що враховуючи положення господарського процесуального законодавства, а також можливість перереєстрації права власності на нерухоме майно, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради, на сьогодні у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Апелянт наголошує на тому, що у зв`язку з реєстрацією права власності на нерухоме майно за Відповідачем по справі на час розгляду вказаного позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, забезпечення даного позову є необхідним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024р. у справі № 904/1803/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 26.08.2024р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" не скористалось своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Коваль Л.А. на лікарняному та неможливістю проведення судового засідання 26.08.2024р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/1803/24 не відбувся.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль Л.А. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2024 призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 16.09.2024.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей", в якій просить суд:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді в користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, шляхом знесення самочинно побудованих будівель та споруд торгівельного призначення з наступним описом: літ.А - Торгівельні приміщення, площею 376,6 кв.м., літ.Б - Торгівельні приміщення, площею 376,6кв.м., літ.В - Торгівельні приміщення, площею 331,0 кв.м., літ.І замощення, (РНОНМ 020), розташовані за адресою: вул. Старочумацька, буд.8М у м. Дніпро за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" (Код );

- припинити володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" () правом власності на будівлі та споруди торгівельного приміщення з наступним описом: літ.А - Торгівельні приміщення, площею 376,6 кв.м., літ.Б - Торгівельні приміщення, площею 376,6кв.м., літ.В - Торгівельні приміщення, площею 331,0 кв.м., літ.І замощення, (РНОНМ 020), розташовані за адресою: вул. Старочумацька, буд.8М у м. Дніпро.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про те, що земельна ділянка комунальної власності у передбаченому законодавством порядку для забудови та користування не надавалась; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, на підставі якої зареєстровано право власності, а також інші дозвільні документи не видавались; лист департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області є підробленим, оскільки підписаний особою, яка перебувала на той час у трудових відносинах з іншим органом; споруди, які розташовані на земельній ділянці не відповідають інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та розміщені на території охоронної зони, отже, будівлі та споруди торгівельного призначення розташовані за адресою: вул. Старочумацька, 8 М самовільно побудовані. Так, внаслідок самочинного будівництва будівель, за твердженням Дніпровської міської ради, поза її волею, на підставі документів, які не видавались компетентними органами, з користування останньої вибула земельна ділянка по вул. Старочумацька, 8 М у м. Дніпрі.

Разом з позовом від Дніпровської міської ради до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про забезпечення позову, в якій рада просить:

- заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020);

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020);

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Грінвей» (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, в районі буд. 8 М (РНОНМ 020).

Заява мотивована тим, що можлива перереєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно може покласти на Дніпровську міську раду тягар подальшого поновлення своїх порушених прав від осіб, які не залучені до участі у цій судовій справі, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Заборона вчиняти дії відносно здійснення реєстраційних дій на час вирішення справи, на думку позивача, забезпечить можливість поновлення прав Дніпровської міської ради до набрання законної сили судовим рішенням.

Предметом даного позову є земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8М, на якій розташовано будівлі та споруди торгівельного призначення з наступним описом: літ.А - Торгівельні приміщення, площею 376,6 кв.м., літ.Б - Торгівельні приміщення, площею 376,6кв.м., літ.В - Торгівельні приміщення, площею 331,0 кв.м., літ.І замощення, (РНОНМ 020).

Дніпровська міська рада зазначає про те, що з урахуванням позовних вимог у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також Дніпровська міська рада зазначає, що відповідно до інформації Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради (лист від 01.04.2024 № 3/15-156) згідно матеріалів, наявних у містобудівному кадастрі, топографо-геодезичної зйомки земельна ділянка за адресою: вул. Старочумацька, 8 Д, 8 М, 8 Н, межі якої зазначено в акті Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради від 11.03.2024 № 11/03/24-В-2, розташована в санітарно-захисній смузі водоводу питної води Д=1000мм, в охоронних зонах: водопроводу Д- 200мм., ліній електропередачі напругою 154 кВ та 35 кВ та електричних кабельних ліній. Зазначена земельна ділянка частково розташована в охоронних зонах мережі газопроводу пе225с.т. та каналізації зб. 1000 мм. Відповідно до інформації управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (лист від 01.04.2024 № 4/1-70) відсутні відомості щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об??єкта за адресою вул. Старочумацька (колишня назва - вул. Байкальська), 8 Д, 8 М, 8 Н у м. Дніпрі. Станом на теперішній час будівельні роботи на земельних ділянках за адресами вул. Старочумацька, 8 Д, 8 М, 8 Н у м. Дніпрі не зупинено, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 11.03.2024 № 11/03/24-B-2.

Враховуючи вищезазначені обставини, за твердженням позивача, проведення будівельних робіт на земельній ділянці, що перебуває в охоронних зонах мережі газопроводу, каналізації та електричних мереж становить загрозу виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру місцевого рівня у зв?язку із загрозою пошкодження електричних мереж, що є підставою для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Грінвей () та будь-яким особам виконувати будівельні роботи за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, 8 М.

Окрім того, на думку Дніпровської міської ради, у випадку невжиття заходів забезпечення позову та продовження будівельних робіт, протягом строку розгляду справи в суді, призведуть до того, що об?єкт будівництва буде споруджуватися з грубим порушенням вимог містобудівної документації, вимог державних будівельних норм, порушенням прав мешканців міста та існує реальна загроза завершення такого будівництва протягом строків розгляду справи в суді та, як наслідок, спорудження нових об?єктів, які на час розгляду справи недобудовані, що буде перешкодою для повного поновлення прав позивача, у разі задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2024 у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не доведено (не обґрунтовано) наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За змістом ст. 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення Відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, якщо Позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів справи - предметом позову є матеріально-правова вимога Дніпровської міської ради до Відповідача про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, шляхом знесення самочинно побудованих будівель та споруд торгівельного призначення, припинення володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Грінвей" правом власності на будівлі та споруди торгівельного приміщення з наступним описом: літ. А - Торгівельні приміщення, площею 376,6 кв.м., літ. Б - Торгівельні приміщення, площею 376,6кв.м., літ. В - Торгівельні приміщення, площею 331,0 кв.м., літ. І замощення, (РНОНМ 020), розташовані за адресою: вул. Старочумацька, буд. 8М у м. Дніпро.

Тобто, Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову, у даному випадку, є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав ( інтересу ), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони Відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими Позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими Позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Згідно з частиною одинадцятою ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів Позивача від можливих недобросовісних дій з боку Відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог (див. постанову Верховного Суду у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019)).

Як зазначалося раніше, Позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив, зокрема заборонити державним реєстраторам, ТОВ "Фірма Грінвей" та будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на зазначене в позові нерухоме майно та заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії пов`язані з вказаним нерухомим майном.

Водночас, Дніпровська міська рада, звертаючись з позовною заявою до ТОВ "Фірма Грінвей", просила суд, зокрема: усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належною до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, шляхом знесення самочинно побудованих будівель та споруд торгівельного призначення, та скасування державної реєстрації, припинення право власності із закриттям розділу на будівлі та споруди торгівельного призначення, розташованих на спірній земельній ділянці.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що питання забезпечення позову шляхом заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам, та переоформленню документів на зазначене в позові нерухоме майно та заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не є тотожними позовним вимогам Позивача. А тому вжиття таких заходів відповідає вимогам статей 136, 137 ГПК України та є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначається, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову у цій справі Господарський суд Дніпропетровської області мав здійснити оцінку обґрунтованості доводів Позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 910/11739/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З предмету спору вбачається, що позов такого типу може бути поданий лише до титульного власника будівлі та земельної ділянки, яка розташована під спірним об`єктом нерухомого майна. У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим. Що в свою чергу, може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору.

Окрім цього необхідно звернути увагу на той факт що вимога щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення на ній будівель та споруд до ТОВ передбачає зобов`язання останнього вжити відповідних заходів проте у випадку не застосування заходів забезпечення Відповідач може уникнути подальшого виконання судового рішення шляхом відчуження спірного об`єкту нерухомого майна на користь третіх осіб.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, помилково не звернув увагу на те, що обраний Позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (Відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

Незважаючи на те, що позивачем надано достатні, належні та допустимі докази пов`язаності обраного заходу забезпечення із предметом позову та об`єктом спірних правовідносин, а також того, що відповідачем можуть бути вчинені дії, внаслідок яких виконання рішення суду в подальшому стане неможливим, а захист інтересів позивача - неефективним, у порушення вимог ст.ст. 86, 136 ГПК України указані докази судом не досліджені, оцінка їм не надана.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що позивачем відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 ГПК України доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача у разі задоволення позову. При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5 ст. 137 ГПК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Грінвей та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів, в т.ч. вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацію та перереєстрацію права власності, щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8М (РНОНМ 020), а також заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Грінвей та будь-яким особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, в районі буд. 8М (РНОНМ 020), до вирішення судом спору по суті, є співмірними із предметом спору щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В той же час, такі заходи забезпечення позову як заборона державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством, призведуть до неможливості виконання рішень невизначеного кола будь-яких інших осіб, в т.ч. судових органів, та втручання у їх діяльність, тому в задоволенні клопотання Позивача в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів Позивача у майбутньому, заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з ухваленням нового рішення, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Суд наголошує, що за приписами частин 7, 8, 9, 10 ст.145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Дана постанова є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, доручити Господарському суду Дніпропетровської області за результатами розгляду справи № 904/1803/24 слід здійснити розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024р. по справі № 904/1803/24.

Керуючись ст. ст. 136-140, 144, 269, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024р. у справі № 904/1803/24 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024р. у справі № 904/1803/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Грінвей (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів, в т.ч. вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацію та перереєстрацію права власності, щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 8 М (РНОНМ 020).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Грінвей (код ЄДРПОУ 4537382) та будь-яким особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, в районі буд. 8М (РНОНМ 020).

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 2, код ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Грінвей ( м. Дніпро, вул. Старочумацька, 8М, код ЄДРПОУ 4537382).

Постанова є виконавчим документом, набирає законної сили з 16.09.2024р. та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 16.09.2027р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 24.09.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя В.Ф. Мороз