ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2414/24

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна «Укрбудінвест-2000» (07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21-В/3, оф.87)

про припинення трудових відносин

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. № б/н від 02.09.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна «Укрбудінвест-2000» про припинення трудових відносин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При засвідченні документів сторонам необхідно враховувати вимоги до змісту та розташування реквізитів документів, встановлених п. 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163:2020 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів (затверджена Наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості від 01.07.2020р. №144 з 2021-09-01) відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства належним чином засвідчуються або кожний лист окремо, шляхом проставлення печатки Згідно з оригіналом, найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, або ж шляхом скріплення (прошиття) певного пакету документів з відповідним написом прошито та пронумеровано та на звороті, такого напису, ставиться печатка Згідно з оригіналом із вказівкою - найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Втім, наявні в матеріалах позову копії письмових доказів не можуть вважатися належними доказами в розмінні ГПК України, оскільки на них відсутні ініціали власного імені особи, яка засвідчує копію на кожному аркуші документа. Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі № 904/8549/17).

В порушення вищевказаних вимог законодавства відповідний засвідчувальний напис на копії додатків не містить ініціали власного імені особи, яка засвідчує копію та найменування посади на кожному аркуші документа.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви до суду позивачем надано суду роздруківку: «платежі до бюджету сума 3082, 50 грн.».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом «Про судовий збір».

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Постановою правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція).

Відповідно до положень вказаної Інструкції платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції, а платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього.

Так, згідно з пунктом 37 Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис(и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Суд звертає увагу на те, що наданий позивачем доказ сплати судового збору є неналежним, оскільки з нього неможливо встановити необхідні реквізити наданого платіжного документа, як це передбачено вимогами Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (затвердженої постановою Національного банку України від 29.07.2022 за №163).

Крім цього, судом встановлено, що наданій позивачем роздруківці про сплату судового збору відсутня печатка установи банку, що також викликає сумніви щодо фактично перерахування коштів в розмірі 3082, 50 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 по справі №910/4557/18 вказав, що відповідно до ч.ч.1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону).

Відсутність вказаних обов`язкових реквізитів у наданому позивачем доказу сплати судового збору позбавляє суд можливості належного встановленння, порівняння та підтвердження факту зарахування судового збору в сумі 3082, 50 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, за результатами пошуку у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України коштів у сумі 3082, 50 грн. сплачених позивачем відповідно до поданих ним доказів (за наявними у них реквізитами), судом встановлено відсутність такої виписки та як наслідок відсутність інформації про зарахування відповідних коштів до Державного бюджету України.

За таких обставин, з поданої позивачем роздруківки: «платежі до бюджету сума 3082, 50 грн.» не вбачається, що такий документ є належним доказом сплати судового збору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання позовної заяви до суду.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028,00 грн.

Зі змісту поданого позову ОСОБА_1 , вбачається, що в ньому заявлено наступні позовні вимоги:

- Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Укрбудінвест-2000» () припиненими з 31.01.2023 року у зв`язку з закінченням строку трудового договору (контракту) згідно п. 2 ст.36 КЗпП України;

- Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з розділу: «Відомості про органи управління юридичної особи», відомості про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Укрбудінвест-2000».

Таким чином, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Відтак, за подання до господарського суду двох позовних вимог немайнового характеру, позивачу необхідно було сплатити 6056, 00 грн. судового збору (3028,00*2).

Однак, позивачем не надано до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати:

- належним чином засвідчені копії усіх документів доданих до позовної заяви;

- докази сплати судового збору в розмірі 6056, 00 грн. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2024 рік", ст. ст. 4, 9 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 73, 74, 91, 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 за вих. № б/н від 02.09.2024 - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені недоліки у строк до 10 днів з дня отримання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та подати до суду відповідні докази, а саме:

- належним чином засвідчені копії усіх документів доданих до позовної заяви;

- докази сплати судового збору в розмірі 6056, 00 грн. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 20.09.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.Г. Смірнов