ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

23 вересня 2024 року м. ХарківСправа № 922/737/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" на дії (бездіяльність) державного виконавця (вх.№ 22608/24) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех", сщ. Таїровська, Овідіопольський район, Одеська область
до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", м. Чугуїв, Харківська область
про стягнення 4072906,52 грн.

за участю представників:

ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" - Полілова С.І.

ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" - не з`явився

ДВС - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати поставленого товару в сумі 4072906,52 грн. та судового збору в сумі 61093,60 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.07.2022 позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (63501, Харківська область, м. Чугуїв, мікрорайон "Авіатор", 162, ідентифікаційний код 08305644) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" (65496, Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, вул. Стара Люстдорфська дорога, 20Б, ідентифікаційний код 37350199) заборгованість з оплати поставленого товару в сумі 4072906,52 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 61093,60 грн.

На примусове виконання рішення у справі Господарським судом Харківської області 05.08.2021 було видано відповідний наказ у справі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 у справі № 922/737/21 апеляційну скаргу відповідача - Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/737/21 залишено без змін.

10.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" звернулося до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця (вх.№ 22608/24), згідно якої просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольової Анастасії Сергіївни в межах ВП №71668324, приєднаного до ЗВП №67988513, щодо невиконання приписів ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" під час примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021 р.;

- зобов`язати в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Корольову Анастасію Сергіївну підготувати та направити до Державної казначейської служби України документи та відомості, що необхідні для перерахування стягувачу (ТОВ "ВКК "УНІТЕХ", ) коштів відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" на виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2024 було прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" на дії (бездіяльність) державного виконавця (вх.№ 22608/24) до розгляду та розгляд скарги призначено на 23.09.2024 о(об) 11:30.

Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися.

Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20.09.2024 за вх.№ 23724 та вх.№ 23746 надав клопотання про зобов`язання ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" надати до відділу копію скарги.

Також, Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20.09.2024 за вх.№ 23722 та вх.№ 23745 надав клопотання про перенесення розгляду скарги, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами скарги, надання відзиву на скаргу, виготовлення копій матеріалів виконавчого провадження та належного представництва інтересів у судовому засіданні.

Розглянувши дані клопотання Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд, з огляду на положення ч.1 ст. 342 ГПК України, та враховуючи те, що в матеріалах справи наявні докази направлення ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" Чугуївському відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріалів скарги та докази отримання останнім матеріалів скарги, дійшов висновку про відмову в задоволенні вищезазначених клопотань органу ДВС.

Представник ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" у судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі та просив суд задовольнити скаргу.

Розглянувши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

27.04.2023 Чугуївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (надалі Чугуївський ВДВС) було відкрито виконавче провадження №71668324 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 05.08.2021у справі № 922/737/21.

05.05.2023 виконавче провадження №71668324 приєднано до зведеного виконавчого провадження №67988513 (постанова від 05.05.2023).

Згідно відомостей з ЄДРЮОФОП вбачається, що з 23.05.2024 боржник в стані припинення вже не перебуває.

08.02.2024 стягувач звернувся до начальника Чугуївського ВДВС із клопотанням про підготовку та направлення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (якою є Державна казначейська служба України), документів та відомостей, що необхідні для перерахування стягувачу коштів відповідно до положень ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Проте 26.02.2024 листом вих.№8093 в.о. начальника Чугуївського ВДВС Корольова А.С. повідомила стягувача про те, що: боржник знаходиться в стані ліквідації (хоча тривав стан реорганізації); законодавство України не містить будь-яких обмежень щодо строку перебування юридичної особи у стані ліквідації, вимог щодо ліквідатора, та, фактично допускає погашення заборгованості без фактичної її сплати; виконавчі дії тривають на направлені запити щодо встановлення етапу ліквідації; відсутні підстави для повернення виконавчих документів стягувачу та надіслання до Державної казначейської служби України (з посиланням на п.п.2 та 4, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

05.06.2024 стягувач звернувся до в.о. начальника Чугуївського ВДВС з клопотання про підготовку та направлення до Державної казначейської служби України, документів та відомостей, що необхідні для перерахування стягувачу коштів відповідно до ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на виконання наказу у справі № 922/737/21.

Після повторного звернення стягувача, як це вбачається з отриманої 09.07.2024 відповіді вих.№23521, державним виконавцем 18.06.2024 направлено запит до АТ «Укроборонпром» щодо наявності майна, що належить ДП «ЧАРЗ» та на яке можливо звернути стягнення.

В зв`язку з отриманою від АТ «Укроборонпром» відповіддю щодо наявного у боржника майна в.о. начальника Чугуївського ВДВС зробив висновок про відсутність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.п. 2-4, 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та надіслання виконавчих документів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно скарги скаржник вказує, що отримані від Чугуївського ВДВС відповіді свідчать про бездіяльність державного виконавця, при тому, що виконавчому органу забезпечено широкий доступ до електронних баз даних і реєстрів, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти, а також достатній об`єм повноважень, щоб ефективно та своєчасно збирати відомості про майно та кошти боржників. Не погодившись з позицією Чугуївського ВДВС, стягувач 26.07.2024 звернувся до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просив визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Чугуївського ВДВС щодо невиконання приписів ч.2 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та зобов`язати в.о. начальника Чугуївського ВДВС підготувати на направити до Державної казначейської служби України документи та відомості, що необхідні для перерахування стягувачу коштів відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021. 30.08.2024 на електронну адресу стягувача надійшла відповідь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на скаргу від 29.08.2024 вих.№40169/38505-1-24/15.6, в якій знову підтверджено про наявність у боржника рахунків, рухомого та нерухомого майна, на які накладено арешти в рамках зведеного виконавчого провадження. При цьому зазначено, що здійснення опису та арешту майна боржника, окрім транспортних засобів, з метою подальшої реалізації заборонено відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001р. №2864-ІІІ. Також у відповіді на скаргу повторно зазначено про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.п.2-4,9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно, для подання документів та відомостей до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Надаючи юридичну оцінку зазначеним обставинам, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи встановлено ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом (ч. 1 ст. 4 Закону) .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувану відповідно до п. 2 - 4, 9 ч. 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого ч. 2 цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Так, у п. 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови КМУ від 30.01.2013 № 45) встановлено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.3); стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа (п.4); законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (п.9).

Разом з тим, суд зазначає, що обставини, передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", є окремими та самостійними підставами для переходу до процедури виконання рішення за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відтак, лише по факту спливу шестимісячного строку з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто після закінчення цього строку, рішення суду повинно виконуватися згідно з частинами 2 та 3 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 17.09.2021 у справі № 905/2999/17, від 25.10.2021 у справі № 905/1532/17, в ухвалі від 11.07.2022 у справі № 910/18883/15.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", випадку, передбаченому п. 9 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до надходження від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Таким чином, факт невиконання рішення суду протягом шестимісячного строку з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є самостійною і безумовною підставою для переходу до процедури виконання рішення за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що вимога скаржника про визнання протиправною бездіяльність в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольової Анастасії Сергіївни в межах ВП №71668324, приєднаного до ЗВП №67988513, щодо невиконання приписів ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" під час примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021 р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Корольову Анастасію Сергіївну підготувати та направити до Державної казначейської служби України документи та відомості, що необхідні для перерахування стягувачу (ТОВ "ВКК "УНІТЕХ", ) коштів відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" на виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби.

Отже, суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення певних дій, які згідно із Законом України Про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України "Про виконавче провадження", суд не знаходить підстав для зобов`язання в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Корольову Анастасію Сергіївну підготувати та направити до Державної казначейської служби України документи та відомості, що необхідні для перерахування стягувачу (ТОВ "ВКК "УНІТЕХ", ) коштів відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" на виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021

За таких обставин скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232-235, 339, 340, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" надати до відділу копію скарги - відмовити.

В задоволенні клопотання Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про перенесення розгляду скарги - відмовити.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Унітех" на дії (бездіяльність) державного виконавця (вх.№ 22608/24) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольової Анастасії Сергіївни в межах ВП №71668324, приєднаного до ЗВП №67988513, щодо невиконання приписів ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" під час примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/737/21 від 05.08.2021 р.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.09.2024.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/737/21

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.