ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. Справа№ 910/11994/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників:

від позивача: Тітаренко О.О. - адвокат;

від відповідача: не з`явились;

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 (повний текст -19.04.2024)

у справі № 910/11994/23 (суддя - Стасюк С.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна"

до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка"

про стягнення 2 792 181,25 грн.

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна"

про внесення змін до договору.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 2 792 181,25 грн., у тому числі 2 364 252,00 грн. основного боргу, 427 929,25 грн. неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № 2511/20-1ПД від 25.11.2020 в частині здійснення оплати виконаних робіт.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" про стягнення 2 792 181,25 грн. - задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" 2 364 252 грн. 00 коп. основного боргу, 427 929 грн. 25 коп. неустойки та 41 882 грн. 72 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" про внесення змін до договору - відмовлено повністю. Витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом покладено на Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка".

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" 09.05.2024 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (яка була зареєстрована 10.05.2024), в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 04.04.2024 у справі № 910/11994/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову ТОВ "Інвентум Україна" до ПрАТ "Слобожанська Будівельна Кераміка" про стягнення коштів, а зустрічну позовну заяву ПрАТ "Слобожанська Будівельна Кераміка" до ТОВ "Інвентум Україна" задовольнити та внести зміни в договір підряду №2511/20-1ПД від 25.11.2020 р., укладений між ТОВ "Інвентум Україна" та ПрАТ "Слобожанська Будівельна Кераміка", та викласти пункт 4.2.5. договору в запропонованій позивачем за зустрічним позовом редакції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі № 910/11994/23 залишено без руху та запропоновано скаржнику сплатити судовий збір.

28.05.2024 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі № 910/11994/23, розгляд справи було призначено на 19.06.2024.

19.06.2024 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою задоволено клопотання скаржника про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі № 910/11994/23 на 02.07.2024.

21.06.2024 (через Електронний суд) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення. 02.07.2024 протокольною ухвалою, відповідно до ст. 119 ГПК України поновлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та прийнято його до спільного провадження.

24.06.2024 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

01.07.2024 (через Електронний суд) від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (яке було зареєстровано 02.07.2024). Клопотання мотивовано тим, що представник скаржника перебуває в іншому судовому засіданні в Касаційному господарському суді Верховного Суду.

Розгляд справи неодноразово відкладався, оголошувалась перерва, зокрема 05.08.2024 - на 10.09.2024.

В судове засідання 10.09.2024 з`явився лише представник відповідача за первісним позовом, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в первісному позові та задоволенні зустрічного. Представник позивача за первісним позовом у судове засідання 10.09.2024 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому сторона подала заяву про розгляд справи без участі її представника. Вказана заява була задоволена судом.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин, враховуючи поведінку сторін; узгодження продовження строку розгляду справи, з метою належного повідомлення усіх учасників апеляційного провадження, враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Так, за доводами апелянта, спірний період у цій справі припав на період після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України та початку неоголошеної повномасштабної війни між російською федерацією та Україною з 24.02.2022 року.

Скаржник зазначив, що основні виробничі потужності ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка», знаходяться на території Гостомельської селищної ради/військової адміністрації Бучанського району Київської області, а саме, по вулиці Партизанській 71 у селі Озера, розміщений завод ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» з виготовлення цегли і керамічних блоків та кар`єр (Озернівське родовище) з якого видобувається пісок, глина та інші піщано-глинисті породи. Так, село Озера перебувало в окупації РФ, починаючи з 26.02.2022 р. по 01.04.2022 р., про що вказано в Розділі ІІ Переліку тимчасово окупованих територій російською федерацією затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 р.

Апелянт зазначив, що позивач листом №2208-03/23 від 22.08.2023 повідомив, що не заперечує проти сплати коштів відповідачем рівними частинами з розділом на 12 платежів, починаючи з серпня місяця 2023 року, однак висловив свою умову, що сплата коштів повинна відбутись з врахуванням штрафних санкцій та становити загальну суму 2 985 315,00 грн.

За таких умов, скаржник вважає, що позивач своїм листом вих. №2208-03/23 від 22.08.2023 погодився змінити строк виконання зобов`язання, в зв`язку з чим, сторони обміном листами, у порядку ч. 2 ст. 604 ЦК України замінили первісне зобов`язання новим. А саме змінили строк виконання зобов`язання зі сплати вартості виконаних підрядних робіт в розмірі 2 364 252,00 грн., що становив строк до 31.10.2022, та встановили новий строк оплати 2 364 252,00 грн., починаючи з серпня місяця 2023 розділеного рівними частинами на 12 платежів в строк до 31.07.2024.

Окрім цього, основний вид діяльності скаржника є виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини (КВЕД 23.32), яке підприємство реалізує для отримання прибутку. А оскільки виробнича діяльність ПрАТ «СБК» має суспільний інтерес, адже внаслідок військової агресії РФ зруйновано/пошкоджено тисячі будинків та будівель по всій країні, які слід відновлювати та відбудовувати - скаржник зазначає про важливість здійснення його господарської діяльності.

А тому просив змінити умови договору з тих підстав, що виконання договору на тих умовах, які існують, є на даний момент дуже обтяжливими в силу значного розміру визначених договором фінансових санкції.

Одночасно, скаржник не відмовляється від своїх зобов`язань за договором, а в судовому порядку просить змінити умови, що полягає у встановлені нового строку оплати невиконаних зобов`язань. У той же час, з підстав встановлення нового строку оплати невиконаних зобов`язань.

Також апелянт щодо відхилення судом першої інстанції клопотання про зменшення розміру неустойки, з підстав ненадання суду достатніх доказів та ненаведення обставин, які могли свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки, наслідкам порушення зобов`язання, зазначив наступне. Так, апелянтом 31.01.2024 подано до суду клопотання про зменшення розміру неустойки, в якому зазначено, що у останнього відсутня виробнича діяльність з 24.02.2022, а внаслідок війни та бойових дій, за відсутності виробничої діяльності відсутнє джерело доходів від господарської діяльності з виробництва будівельної продукції, в том числі підприємство зазнало значних прямих збитків внаслідок війни.

А тому апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У поданому відзиві на апеляційну скаргу, позивач не погоджується з апеляційною скаргою відповідача, вважає, що рішення у справі є законним та обґрунтованим та таким, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та не підлягає скасуванню.

Так, зазначає, що апеляційна скарга відповідача є безпідставною та не обґрунтованою, отже такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо зміни строку виконання грошових зобов`язань зазначив, що в листі вих.№2208-03/23 від 22.08.23р. позивач пропонує альтернативні варіанти погашення заборгованості та наголошує на тому, що при досягнення домовленостей сторонами буде укладено мирову угоду в рамках судового процесу. Жодних погоджень щодо зміни строку виконання зобов`язання в даному листі не міститься. Окрім того, станом на день підготовлення відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем не було надіслано ні позивачеві, ні суду проекту мирової угоди. Такий проект не надсилався і під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами не укладено додаткову угоду до договору, як це передбачено п. 12.6., а зі змісту листа № 2208-03/23 від 22.08.2023 не вбачається погодження сторонами зміну строку виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості, та відповідачем не здійснено жодного платежу щодо оплати коштів у розмірі 197 021,00 грн. на виконання змінених, на думку відповідача, зобов`язань - зобов`язання відповідача щодо строку здійснення оплати не вважаються зміненими.

Щодо відхилення судом першої інстанції клопотання про зменшення розміру неустойки, позивач зазначив, що відповідач, заявивши клопотання про зменшення розміру неустойки не надав суду достатніх доказів та не навів обставин, які могли свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки, наслідкам порушення зобов`язання.

Щодо доводів скаржника в частині відмови в задоволенні зустрічно позовної заяви, позивач зазначив, що зміна договору за рішенням суду у зв`язку із істотною зміною обставин допускається лише у виняткових випадках та при наявності одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, з яких сторони виходили, укладаючи договір, і на ПрАТ «СБК» покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами у справі одночасну наявність всіх цих чотирьох умов.

Разом з цим, позивач зазначив, що ТОВ «Інвентум України» виконано свої зобов`язання за умовами договору підряду в повному обсязі. Тому виконання зобов`язання з боку ПрАТ «СБК» (щодо сплати грошових коштів) не може кваліфікуватись як порушення майнових інтересів сторін і позбавлення ПрАТ «СБК» того, на що воно розраховувало при укладенні договору. А розраховувало ПрАТ «СБК» саме на виконання підрядних робіт («Капітального ремонту печі №1 з реконструкцією склепіння та системи управління печі»), які були виконані ТОВ «Інвентум Україна» в повному обсязі і до виконання яких відповідач претензій не має.

А тому позивач просив відмови у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" (як підрядником) та Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" (як замовником) укладено договір підряду № 2511/20-1ПД (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених останнім, підрядник зобов`язаний виконати роботи з «Капітального ремонту печі № 1 з реконструкцією склепіння та системи управління печі», відповідно до Технічного завдання (додаток №2) та кошторисної документації (додаток N№1), що є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язаний надати підряднику будівельний майданчик, прийняти роботи та оплатити їх. Місце виконання робіт - Сумська обл., с. Плавинище, вулиця Миру, буд. 61.

Згідно з п. 1.2. договору підрядник зобов`язаний здійснювати роботи відповідно до кошторисної документації, що визначає обсяг, зміст та вартість робіт, та технічного завдання.

Відповідно до п. 1.3. договору підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену кошторисною документацією, використовуючи власні матеріали, обладнання та своїми засобами. Матеріально-технічне забезпечення виконання робіт покладається на підрядника.

За умовами п. 4.2. договору сторонами визначено наступний порядок здійснення оплати: авансовий платіж в розмірі 1 182 150,00 грн. здійснюється протягом 5 робочих днів після підписання даного договору; платіж в розмірі 591 075,00 грн. протягом 35 календарних днів з дати підписання даного договору; платіж в розмірі 591 075,00 грн. протягом 95 календарних днів з дати підписання даного договору; платіж в розмірі 788 100,00 грн. з дати здійснення підрядником комплексу монтажних, пусконалагоджувальних робіт, здійснення робіт для організації введення в експлуатацію об`єкту, в об`ємі, передбаченим технічним завданням та кошторисною документацією, та підписання акту виконаних робіт; остаточний розрахунок за договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника та розраховується, як різниця між договірною ціною (кошторисна документація - додаток № l) та сумою платежів, зазначених у п. 4.2.1.-4.2.4. та здійснюється замовником наступним чином - рівними частинами протягом 18 (вісімнадцяти) місяців щомісячно не пізніше останнього банківського дня кожного місяця починаючи з дати здійснення підрядником комплексу монтажних, пусконалагоджувальних робіт, здійснення робіт для організації введення в експлуатацію об`єкту в об`ємі, передбаченому технічним завданням та кошторисною документацією та підписання акту виконаних робіт.

Згідно з п. 5.1. договору строк, протягом якого підрядник за завданням замовника повинен виконати роботи, згідно даного договору та/або додатків до нього, становить 105 календарних днів з дати отримання підрядником авансу (п. 4.2.1. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору передача виконаних робіт від підрядника замовнику здійснюється за актом виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3).

На виконання умов договору підрядником виконані роботи, що підтверджується наступними доказами: актом № l приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в за травень 2021 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року (за типовою формою КБ-3) - на загальну суму 7 881 000,00 грн.; актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в за травень 2021 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року (за типовою формою КБ-3) - на загальну суму 120 969,00 грн.; актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в за травень 2021 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року (за типовою формою КБ-3) - на загальну суму 140 052,00 грн.; актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт за типовою формою КБ-2в за травень 2021 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року (за типовою формою КБ-3) - на загальну суму 119 100,00 грн.

Так, за доводами позивача за первісним позовом, ним виконано роботи на загальну суму 8 261 121,60 грн., а відповідачем здійснено оплату виконаних робіт у розмірі 5 896 869,60 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.

Разом з цим, відповідно до підписаного та скріпленого печатками сторін акту звірки взаєморозрахунків, станом на 20.08.2022 заборгованість Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" за договором складає 2 364 252,00 грн.

Звертаючись з первісним позовом до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" зазначало, що Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" порушено зобов`язання за умовами договору щодо здійснення остаточного розрахунку. В свою чергу, Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" посилалось на наявність підстав для внесення змін до договору підряду № 2511/20-1ПД від 25.11.2020 в частині графіку погашення заборгованості.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Так, матеріалами справи підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" виконано роботи на загальну суму 8 261 121,60 грн. Вказана обставина не заперечується та не була спростована сторонами ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Водночас, Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" було здійснено оплату виконаних робіт у розмірі 5 896 869,60 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями. Доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України оплати залишку в розмірі 2 364 252,00 грн відповідачем надано не було. А тому, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позову в частині стягнення 2 364 252,00 грн основного боргу.

В цій частині суд апеляційної інстанції враховує доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що між сторонами не укладено додаткову угоду до договору, як це передбачено п. 12.6., а зі змісту листа № 2208-03/23 від 22.08.2023 не вбачається погодження сторонами зміну строку виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості. А тому доводи апелянта про те, що строк оплати (з урахуванням графіку визначеного листом № 2208-03/23 від 22.08.2023) не настав - відхиляються через необґрунтованість.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом неустойки у розмірі 427 929,25 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 8.3. договору у випадку порушення строків своєчасної оплати замовник сплачує підряднику неустойку у розмірі 0,1 % від суми невиконаних зобов`язань за кожен день прострочення, але не більше 10 % суми договору.

Разом з цим, щодо поданого клопотання відповідача за первісним позовом про зменшення штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Право суду зменшити розмір штрафних санкцій закріплено у статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України.

З аналізу цих норм убачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки відповідача тощо. При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постановах від 05.03.2020 у справі № 916/1991/19 та від 15.03.2023 у справі № 920/167/22.

Водночас висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України), а також принципах господарського судочинства відповідно до статті 2 ГПК України.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В цій частині суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у cправі № 910/12377/22, відповідно до якої Верховний Суд виснував про те, що, реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, установлених у кожній справі, і на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 ГПК України, тобто суди повинні досліджувати конкретні обставини справи у контексті ступеню виконання договірних зобов`язань, майнового стану сторін тощо. Крім того, вказаній справі суд не робив висновків, які би певним чином додатково обмежували умови здійснення розсуду суду в питаннях зменшення розміру пені так, щоби лише один з варіантів реалізації розсуду суду можна було би вважати правильним.

В цій частині Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховує доводи апелянта з посиланням на висновок експертів №07-06/23 від 07.06.2023 комплексної судової економічної, будівельно-технічної експертизи та товарознавчої експертизи з залученням фахівця в галузі оцінки, що проведено судовими експертами ТОВ «МІЖНАРОДНА ЕКСПЕРТНО-ПРАВОВА ГРУПА».

Так, з висновку експертів вбачається, що експерти були повідомлені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від виконання покладених на експертів обов`язків, що відповідає ст.ст. 98, 101 ГПК України.

Даним висновком експертів підтверджено пошкодження нерухомого майна (завод ПрАТ «СБК», відповіді на питання №№ 1 - 3 висновку експертизи), виробничого обладнання ПрАТ «СБК», які пошкодження отримало обладнання ПрАТ «СБК» (його перелік, відповіді на питання №5 висновку експертизи), чи підтверджується на початок війни наявність у ПрАТ «СБК» основних засобів та товарно-матеріальних цінностей (нерухоме майно, обладнання - відповіді на питання №12 висновку експертизи) на початок війни, розмір реальних збитків понесених ПрАТ «СБК» в наслідок війни (відповіді на питання №№ 4, 7, 13 висновку експертизи).

Разом з цим, судовими експертами у відповіді на поставлені питання під №3, 5, 7 констатовано, що ПрАТ «Слобожанська Будівельна Кераміка» в наслідок війни понесено значні збитки від втрати майна в тому числі обладнання. Суд апеляційної інстанції враховує вказані обставини як підставу для зменшення нарахованих штрафних санкцій.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням поведінки сторін, а також відсутністю доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України заподіяння збитків позивачу, а також з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів пошкодження виробничих потужностей та понесення збитків відповідачем за первісним позовом, застосовуючи положення статей, якими передбачена можливість зменшення розміру штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції (частково враховуючи доводи скаржника, заперечення позивача), оцінивши за внутрішнім переконанням встановлені обставини та подані докази у сукупності, визначив, що такі обставини достатніми для часткового зменшення заявлених до стягнення позивачем штрафних санкції, а саме до 213 965 грн (із заявлених 427 929,25 грн). А тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення штрафних санкцій у розмірі 213 965 грн. Тоді як рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає частковому скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України.

Щодо доводів апелянта про безпідставність відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. .

Порядок укладення, зміни та розірвання договору - це нормативно закріплені взаємні дії сторін, спрямовані відповідно на встановлення господарсько-договірних відносин і визначення змісту договірного зобов`язання, їх зміну або припинення.

Як передбачено ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони б не уклали договір або уклали б його на інших умовах.

Аналіз статті 652 Цивільного кодексу України свідчить про те, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог.

Проте, вказані позивачем за зустрічним позовом обставини не доводять та не підтверджують наявність одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України для внесення змін до договору.

А тому суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням відсутності всіх чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України - відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає доводи скаржника з посиланням на зміст листування в частині погодження строків здійснення оплати, оскільки зі змісту листування, що міститься в матеріалах справи вбачається, що сторони погодили внесення змін до договору шляхом укладення мирової угоди, яка має бути затверджена судом. На питання суду щодо можливості укладення мирової угоди, в судовому засіданні 10.09.2024, представником позивача було зазначено, що на момент розгляду така мирова угода не укладена та можливість її укладення була упущена.

А тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову та відхиляє доводи скаржника в цій частині.

Таким чином, апеляційну скаргу у даній справі слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати в частині стягнення 427 929,25 грн штрафних санкцій, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково, стягнувши 213 965,00 грн.

В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга (в решті) - підлягає залишенню без задоволення. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) суд апеляційної інстанції не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 277 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, ст. 275-277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

9. Судові витрати

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції покладається на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України. В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає, що судом апеляційної інстанції враховано, що судовий збір в разі зменшення судом розміру штрафних санкцій покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру. Тому в цій частині рішення суду першої інстанції слід залишити також без змін.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, ст. 275, ст. 277, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі № 910/11994/23 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі № 910/11994/23 в частині стягнення 427 929,25 грн штрафних санкцій - скасувати, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" 213 965 (двісті тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

3. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі №910/11994/23 про стягнення 2 364 252 грн. 00 коп. основного боргу та судового збору - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

4. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 287 -291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.09.2024 (з урахуванням перебування судді Суліма В.В. з 18.09.2024 по 19.09.2024 у відрядженні та суддів Коротун О.М. та Майданевича А.Г. 20.09.2024 у відпустці).

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім