ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.09.2024м. ДніпроСправа № 904/4139/24

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Стецюка Сергія Валерійовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 26 025,29 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 26 025,29 грн., що складають суму збитків в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника, та штрафу в розмірі 20% від вартості неправомірно використаного палива відповідно до пункту 6.6. договору про надання послуг № 43 від 01.03.2021.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний суд", позивачем заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму 26 025,29 грн.

Отже, за заявлені у позовній заяві вимоги підлягає сплаті судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. х 0,8 - коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі).

Суд звертає увагу, що позивачем в якості доказів оплати судового збору додано до позовної заяви квитанцію ID: 6715-2256-5407-0152 від 22.05.2024 на суму 3 028,00 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області № 345/24 від 19.09.2024, платіжний документ № 6715-2256-5407-0152 від 22.05.2024 вже був використаний в інших справах, а саме, у справі № 904/2532/24, вх. № 4-2411/24 від 11.06.2024.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 у справі № 904/2532/24 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" позовну заяву і додані до неї документи - без розгляду. За звернення до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір за квитанцією ID: 6715-2256-5407-0152 від 22.05.2024 у сумі 3 028,00 грн.

Водночас, відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/2532/24 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції ID: 6715-2256-5407-0152 від 22.05.2024 як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/4139/24 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/2532/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника/позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник/позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

Таким чином, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 2 422,40 грн. за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

З огляду на викладене, позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 24.09.2024 й оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ф. Мельниченко