УХВАЛА

м. Київ

30.09.2024Справа № 910/11985/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ГРІНВІЛЬ ПАРК»

про забезпечення позову до його подання

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ГРІНВІЛЬ ПАРК»

відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ»

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ГРІНВІЛЬ ПАРК» (надалі - заявник) із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, а саме до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва в справі за позовом ТОВ «АН «ГРІНВІЛЬ ПАРК» до ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» про визнання недійсними рішень прийнятих на засіданні правління ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», щодо відкликання управителя будинку та припинення з ним договору:

- заборонити ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», в особі Загальних зборів об`єднання співвласників, приймати рішення з питань передбачених абз. 11 ч. 9 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», абз. 10 п. 3.3. Статуту ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», а саме щодо обрання та відкликання управителя, затвердження та зміни умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку;

- заборонити ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», в особі Загальних зборів об`єднання співвласників, приймати рішення з питань передбачених пунктом 3 порядку денного призначених на 05.10.2024 Загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», а саме щодо: вирішення питання про відкликання управителя - ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» з 24 грудня 2024 року; здійснення з 25 грудня 2024 року управління багатоквартирним будинком безпосередньо об`єднанням через власні органи управління;

- заборонити ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» в особі Загальних зборів об`єднання співвласників приймати рішення з питань передбачених пунктом 4 порядку денного призначених на 05.10.2024 Загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», а саме щодо: вирішення питання про відмову від продовження договору з управителем - ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС»; уповноваження голови правління об`єднання на надсилання ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» повідомлення про відмову від продовження договору та вжиття будь-яких інших дій, необхідних для припинення відносин з ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС».

У заяві про забезпечення позову заявник вказує, що він буде звертатися до Господарського суду міста Києва з позовом про скасування прийнятих на засіданні правління ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» рішень про призначення на 05.10.2024 загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ».

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення в даній справі, оскільки фактично збори вже відбудуться і відповідні рішення будуть прийняті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд приходить до висновку про таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; імовірності ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту (поновлення) прав та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки заявник має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Так, заявник вказує, що предметом майбутнього позову будуть вимоги про скасування прийнятих на засіданні правління ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» рішень про призначення на 05.10.2024 загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ».

Разом з тим, копії самого рішення правління ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» до заяви про забезпечення позову заявником суду не надано. В оголошеннях про скликання загальних зборів на 05.10.2024 посилання на таке рішення правління також відсутнє.

У той же час позивачем у заяві про забезпечення позову заявляються вимоги про заборону ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», в особі Загальних зборів об`єднання співвласників, приймати рішення з питань передбачених абз. 11 ч. 9 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», абз. 10 п. 3.3. Статуту ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», а саме щодо обрання та відкликання управителя, затвердження та зміни умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку; з питань передбачених пунктом 3 порядку денного призначених на 05.10.2024 Загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», а саме щодо: вирішення питання про відкликання управителя - ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» з 24 грудня 2024 року; здійснення з 25 грудня 2024 року управління багатоквартирним будинком безпосередньо об`єднанням через власні органи управління; з питань передбачених пунктом 4 порядку денного призначених на 05.10.2024 Загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», а саме щодо: вирішення питання про відмову від продовження договору з управителем - ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС»; уповноваження голови правління об`єднання на надсилання ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» повідомлення про відмову від продовження договору та вжиття будь-яких інших дій, необхідних для припинення відносин з ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС».

Однак, у даному випадку суд позбавлений можливості встановити чи пов`язані такі вимоги заяви про забезпечення позову з предметом майбутнього позову.

Також заявником у встановленому законом порядку не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернувся до суду.

У порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку заявником не підтверджено наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а також не доведено обставин щодо ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених прав та/або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звертатися до суду.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, суд на даний час не вбачає, а тому в задоволенні заяви відмовляє.

У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви, сплачена заявником сума судового збору за її подання покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що 30.09.2024 до Господарського суду міста суду надійшла аналогічна за змістом та вимогами заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ГРІНВІЛЬ ПАРК» про забезпечення позову до подання позовної заяви (номер справи - 910/11954/24), яка подана останнім через систему Електронний суд 29.09.2024, тоді як заява в даній справі подана через канцелярію Господарського суду міста Києва 30.09.2024, тобто заявником подано однакові заяви, що свідчить про його недобросовісну поведінку.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ГРІНВІЛЬ ПАРК» про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Я.А.Карабань