ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024м. ХарківСправа № 922/2125/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Приватного підприємства "Торнадо-О", м.Харків (адреса: 61180, м. Харків, вул.Отакара Яроша, 15)
про стягнення 620076,88 грн
за участю представників:

позивача - Пономарьова Н. В. (довіреність № 01-40/11168/44 від 30.12.2022 року);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 року позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Торнадо-О" про стягнення 620076,88 грн заборгованості, з яких: 115923,85 грн - вартість спожитої теплової енергії за договором №1380 про постачання теплової енергії з 01.12.2018 по 30.11.2021; 459301,11 грн - заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з грудня 2021 року по квітень 2023 року; 1280,24 грн - абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії; 7234,25 грн - технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором; інфляційні у розмірі 3640,66 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року; інфляційні у розмірі 14829,18 грн за період з грудня 2021 по квітень 2023; 3% річних у сумі 3903,94 грн за період з 01.12.2018 по 30.11.2021; 3% річних у сумі 13963,65 грн за період з грудня 2021 року по квітень 2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2024 року відкрито провадження у справі №922/2125/24 та призначено підготовче засідання на 23.07.2024.

Протокольною ухвалою суду від 23.07.2024 року було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.08.2024 року.

24.07.2024 року представник позивача надав до суду заяву (вх.№18692) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 року задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 27.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2024 року.

Представник позивача в судовому засідання 17.09.2024 року позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 17.09.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з огляду на наступне.

Ухвали суду направлялись на юридичну адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61180, м. Харків, вул.Отакара Яроша, 15.

Однак, ухвали повернулись до суду без вручення відповідачу, з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання".

Також судом було направлено ухвали на адресу засновників відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які також повертались до суду без вручення, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою/за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Під час розгляду справи судом перевірено юридичну адресу відповідача згідно з даними ЄДРЮО, яка залишилася незмінною.

Інформації про іншу адресу відповідача у суду немає.

Згідно з 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Слід зазначити, що відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" у разі невручення рекомендованого листа, він разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Тобто, неотримання поштової кореспонденції в точці видачі є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо належного отримання листа, тобто є його власною волею.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на "за закінченням терміну зберігання", вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та, яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Слід враховувати, що організація власної господарської діяльності забезпечується самим товариством, зокрема щодо призначення відповідальної особи на отримання поштової кореспонденції та подальшим її одержанням. Товариство несе ризики та наслідки, пов`язані з неналежним отримання поштової кореспонденції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відзив на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов`язковою не визнавалася, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне підприємство «ТОРНАДО-О» (відповідач) є власником нежитлових приміщень: по просп. Героїв Харкова, 96 (колишня назва - просп. Московський) у м.Харкові загальною площею 138,90 кв.м 1-го поверху № CXI-CXVIII в літ «А-7»; по вул.Отакара Яроша, 15 в м.Харкові загальною площею 117,90 кв.м (відповідно до рішення Дзержинського районного суду від 20.11.2009 відповідачу належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 27-1-:-27-9 в літ. «В-3» загальною площею 86,8 кв.м та частина нежитлового приміщення підвалу №ХІІІ (місця спільного користування) в літ. «А-3» площею 3,2 кв.м; нежитлові приміщення по вул. Гаршина, 5/7 в м. Харкові цокольного поверху № 1, 2, 3, 3а,4, 5,6-:-16 в літ. «В-1» загальною площею 204,7 кв.м; нежитлові приміщення по вул.Чернишевська, 1 в м. Харкові першого поверху № 14, 16-20, 22-26, 29 в літ. «А-5» загальною площею 218, 8 кв. м.

Вищезазначені нежитлові приміщення розташовані в будинках з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води цілодобово.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 171/10419 від 22.10.2019; № 171/11828 від 09.04.2020; № 171/23064 від 29.11.2019; № 173/24787 від 09.04.2020; № 174/26197 від 25.11.2019; № 174/27893 від 09.04.2020; № 171/13057 від 20.10.2020; № 171/14204 від 12.04.2021; № 173/26473 від 09.11.2020; № 173/28160 від 12.04.2021; № 174/30600 від 19.11.2020; № 174/33678 від 12.04.2021; № 171/14952 від 20.10.2021; № 171/15627 від 03.11.2022; № 173/30228 від 18.10.2021; № 174/34143 від 17.10.2021; № 174/35679 від 14.10.2021; Розпорядження про припинення опалювального сезону від 03.04.2022 №43; № 173/32308 від 05.11.2022; № 173/33538 від 06.04.2023; № 171/15627 від 03.11.2022; № 171/14974 від 06.04.2023; № 174/36304 від 22.10.2022; № 174/37466 від 06.04.2023; № 174/36831 від 12.11.2022; № 174/617 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому (копії додаю). Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку.

Позивач зазначає, що будинки за адресою вул. Отакара Яроша, 15 в м.Харкові, вул. Гаршина, 5/7 в м. Харкові, вул. Чернишевська, 1 в м. Харкові обладнані приладами обліку, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення по об`єкту здійснювався згідно показань приладів обліку, встановлених у будинках, а будинок по просп. Героїв Харкова, 96 в м. Харкові не обладнаний приладом обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України» КТМ 204 України 244-94.

01.03.2002 між КП Харківські теплові мережі та Приватним підприємством «ТОРНАДОО» було укладено договір про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді № 1380 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору КП «Харківські теплові мережі» (Енергопостачальна організація, далі - Позивач) зобов`язалося постачати відповідачеві (Споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором, а саме розділом 6 договору.

Відповідно до п.6.3 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт звірки відпуски-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання.

Відповідно п.6.4 Договору споживач сплачує попередню оплату. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які в сплачені не були.

Об`єкти, в які позивач здійснює постачання теплової енергії, зазначені у Додатку № 4 до Договору.

Як зазначає позивач, вартість спожитої теплової енергії за договором про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді № 1380 складає 115923,85 грн, яка утворилась з 01.12.2018 по 30.11.2021 року.

Позивач також зазначає, що на підставі ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір-2). Договір-2 є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021. Договір-2 укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором складається з: плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки нежитлові приміщення за адресами: просп. Героїв Харкова, 96 в м.Харкові, вул. Отакара Яроша, 15 в м. Харкові, вул. Гаршина, 5/7 в м. Харкові, вул.Чернишевська, 1 в м. Харкові знаходяться в контурі житлового будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830.

Відповідно до п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Тобто, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2018-2019,2019-2020,2020-2021,2021-2022, 2022-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) за адресами: вул. Отакара Яроша, 15, просп. Героїв Харкова, 96 та вул.Чернишевська,1.

Крім того, до основного особового рахунку приєднано нарахування за нежитловим приміщенням по вул. Гаршина, 5/7 в м. Харкові, нарахування за яке проводиться у бездоговірному порядку і підставою є акти обстеження № 174/8710 від 08.10.2021; № 174/8709 від 08.10.2021; № ВКТ/1225 від 23.09.2021; № ВКТ / 1226 від 23.09.2021.

Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2018-2019, 2019- 2020,2020-2021,2021-2022, 2022-2023 та актами готовності системи до опалювального сезону № 173/8825 від 11.06.2021; № 173/9959 від 08.06.2022; №171/7666 від 15.06.2022; № 174/11836 від 15.07.2022; № 174/12045 від 03.08.2022.

Відповідно до п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п.32 Договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно п.33. Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до п.34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до положень пункту 51 Договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію.

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 459301,11 грн, яка утворилась за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року.

Відповідно п. 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Відповідачу направлялися рахунки-фактури.

Як зазначає позивач, абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 1280,24 грн, яка утворилась за період з грудня 2021 року по липень 2023 року.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свої зобов`язань за договором, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати у розмірі 3640,66грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та 14829,18 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023, а також 3% річних у сумі 3903,94 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та 13963,65 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (Договір-3), який укладається з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України та опублікований на офіційному сайті Позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.

Згідно з п.30 Договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами включення та відключення до джерела теплової енергії. Вищезазначені акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку.

Згідно з п. 5 Договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.

Відповідно до п. 6 Договору технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150.

Згідно з п. 13 Договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Як зазначає позивач, заборгованість з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності складає 7234,25 грн, яка утворилась за період з липня 2022 по липень 2023.

Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.

Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 1380, Індивідуальним договором та Публічним договором, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 620076,88 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до матеріалів справи та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання, складається з: плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1-3 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Відповідно до визначень термінів, які містяться в ст.1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідач - Приватне підприємство «ТОРНАДО-О» є власником нежитлових приміщень: по просп. Героїв Харкова, 96 (колишня назва просп. Московський) у м.Харкові загальною площею 138,90 кв. м 1-го поверху № CXI-CXVIII в літ «А-7»; по вул. Отакара Яроша, 15 в м. Харкові загальною площею 117, 90 кв.м (згідно з рішенням Дзержинського районного суду від 20.11.2009 відповідачу належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 27-1-:-27-9 в літ. «В-3» загальною площею 86,8 кв.м та частина нежитлового приміщення підвалу №ХІІІ (місця спільного користування) в літ.«А-3» площею 3,2 кв.м; нежитлові приміщення по вул. Гаршина, 5/7 в м. Харкові цокольного поверху № 1, 2, 3, 3а,4, 5,6-:-16 в літ. «В-1» загальною площею 204,7 кв.м.; нежитлові приміщення по вул.Чернишевська, 1 в м.Харкові першого поверху № 14, 16-20, 22-26, 29 в літ. «А-5» загальною площею 218, 8 кв. м. Вказані нежитлові приміщення розташовані в будинках з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (чч.6, 7 ст. 276 ГК України).

За змістом ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до обов`язків споживача належить, зокрема, оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі Договору №1380 у відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення за Договором в сумі 115923,85грн, яка утворилась з 01.12.2018 по 30.11.2021 року.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 171/10419 від 22.10.2019; № 171/11828 від 09.04.2020; № 171/23064 від 29.11.2019; № 173/24787 від 09.04.2020; № 174/26197 від 25.11.2019; № 174/27893 від 09.04.2020; № 171/13057 від 20.10.2020; № 171/14204 від 12.04.2021; № 173/26473 від 09.11.2020; № 173/28160 від 12.04.2021; № 174/30600 від 19.11.2020; № 174/33678 від 12.04.2021; № 171/14952 від 20.10.2021; № 171/15627 від 03.11.2022; № 173/30228 від 18.10.2021; № 174/34143 від 17.10.2021; № 174/35679 від 14.10.2021; Розпорядження про припинення опалювального сезону від 03.04.2022 №43; № 173/32308 від 05.11.2022; № 173/33538 від 06.04.2023; № 171/15627 від 03.11.2022; № 171/14974 від 06.04.2023; № 174/36304 від 22.10.2022; № 174/37466 від 06.04.2023; № 174/36831 від 12.11.2022; № 174/617 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому.

Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку.

Позивачем направлялися рахунки-фактури відповідачу, які сплачені не були.

Також між позивачем та відповідачем був укладений Індивідуальний договір (далі - договір-2), який є публічним договором приєднання, що встановлюють порядок та умови надання відповідних житлово-комунальних послуг (постачання теплової енергії), вказаний договір відповідає вимогам чинного законодавства України. При цьому, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому, з огляду на положення статті 629 ЦК України, зазначений договір є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем теплової енергії, а саме актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2018-2019,2019- 2020,2020-2021,2021-2022, 2022-2023 та актами готовності системи до опалювального сезону № 173/8825 від 11.06.2021; №173/9959 від 08.06.2022;№ 171/7666 від 15.06.2022; № 174/11836 від 15.07.2022; №174/12045 від 03.08.2022.

Cтаттею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до п.32 індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Як свідчать матеріали справи, відповідачу направлялися рахунки-фактури за абонентську плату.

Відповідач свої зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг належним чином не виконав, виставлені позивачем рахунки на оплату за надані послуги у порядку та строки, передбачені вищезазначеними договорами, не оплатив.

Докази звернення відповідача до виконавця (позивача) щодо неналежного надання послуг з теплопостачання в матеріалах справи відсутні.

Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості, станом на момент подання даної позовної заяви до суду за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 576505,20 грн, що складається з:

- 115923,85 грн. вартість спожитої теплової енергії за договором № 1380 про постачання теплової енергії з 01.12.2018 по 30.11.2021;

- 459301,11 грн. заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії грудня 2021 року по квітень 2023 року;

- 1280,24 грн. абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд встановив, що вони є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та умовам Договорів, у зв`язку із чим суд визнає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем за укладеними Договорами на загальну суму 576505,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги приписи статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору №3080, Індивідуального договору, та діючого законодавства, враховуючи відсутність заперечень з богу відповідача, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 576505,20 грн, з яких:

- 115923,85 грн. вартість спожитої теплової енергії за договором № 1380 про постачання теплової енергії з 01.12.2018 по 30.11.2021;

- 459301,11 грн. заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії грудня 2021 року по квітень 2023 року;

- 1280,24 грн. абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за публічним договором за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України "Про теплопостачання", п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач зобов`язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання; у міжопалювальний період виконувати обов`язкові обсяги робіт з підготовки до опалювального періоду та оформити акт про готовність об`єкта до опалювального періоду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №219 від 15.08.2018 затверджено Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 11.08.2021 року №197) (надалі - Наказ).

Порядок поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.

Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації (п.4.Наказу).

Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками) (п.5.Наказу).

Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи (п.6.Наказу).

Технічне обслуговування складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку (п.7.Наказу).

Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом (п.8.Наказу).

З 01.07.2022 технічне обслуговування систем гарячого водопостачання та технічне обслуговування систем центрального опалення, згідно з постановами №1023 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 та №1022 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, здійснюється виконавцем послуг - Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі".

Разом з цим, з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опубліковано на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року.

Відповідно до положень пункту 30 договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Згідно з п.4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами включення та відключення до джерела теплової енергії.

Вищезазначені акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку.

Відповідно до п.5 Договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.

Відповідно до п. 6 Договору технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150.

Згідно з п.11 Договору вартість послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання складає 0,818 грн за 1кв.м опалювальної площі.

Відповідно до пунктів 12-15 вказаного договору вартість послуги з поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання у разі його здійснення обраховується за окремим кошторисом по кожному багатоквартирному будинку та зазначається у рахунку пропорційно опалювальній площі квартири споживача.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем Виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для плати завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у разі наявності).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги.

Як свідчать матеріали справи, позивачем направлялися відповідачу рахунки-фактури за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду за період з липня 2022 року по липень 2023 року.

Заборгованість з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період з липня 2022 року по липень 2023 року становить 7234,25 грн.

З огляду на зазначене, позивачем належним чином доведено факт надання послуг відповідачу з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання у період з липня 2022 року по липень 2023 року.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з п.19.2. публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, споживач зобов`язаний оплачувати надані йому послуги/виконані роботи, на умовах та у строки встановлені публічним договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі з підстав, установлених договором або законом. Тобто припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Проте відповідач доказів оплати технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання за вказаний період не надав.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги вищезазначених норм чинного законодавства, а також враховуючи, що відповідач не надав доказів оплати технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з липня 2022 року по липень 2023 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" про стягнення з відповідача вартості технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з липня 2022 року по липень 2023 року у розмірі 7234,25 грн є обґрунтованими та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання за договором, позивачем також нараховано інфляційні втрати у розмірі 3640,66 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та 14829,18 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023, а також 3% річних у сумі 3903,94 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та 13963,65 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023.

Щодо 3% річних та інфляційних.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані 3% річних в сумі 3903,94 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та в сумі 13963,65 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023, а також інфляційні в сумі 3640,66 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та в сумі 14829,18 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку про їх арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 3640,66 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та 14829,18 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023, а також 3% річних у сумі 3903,94 грн з 01.12.2018 по 30.11.2021 року та 13963,65 грн з 01.12.2021 по 30.04.2023. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наведені у позові обставини та не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.1 ч.4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судові витрати покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись статтями 13, 73-74, 76-80, 86, 123, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Торнадо-О" (адреса: 61180, м.Харків, вул.Отакара Яроша, 15; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (адреса: 61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, 11; ; на р/рахунок НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823) заборгованість в сумі 620076,88 грн., з яких:

- 115923,85 грн - вартість спожитої теплової енергії за договором № 1380 про постачання теплової енергії з 01.12.2018 по 30.11.2021;

- 459301,11 грн - заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії згрудня 2021 року по квітень 2023 року;

- 1280,24 грн - абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії;

- 7234,25 грн - технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором;

- 3640,66 грн - інфляційні за період з 01.12.2018 по 30.11.2021 року;

- 14829,18 грн - інфляційні за період з грудня 2021 по квітень 2023;

- 3903,94 грн - 3% річних за період з 01.12.2018 по 30.11.2021;

- 13963,65 грн - 3% річних за період з грудня 2021 по квітень 2023,

крім того, 7440,92 грн судового збору та поштові витрати в розмірі 55,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "25" вересня 2024 р.

Суддя К.В. Аріт