УХВАЛА

м. Київ

24.09.2024Справа № 910/22712/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс»

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 910/22712/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»

до Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства»

про стягнення 121.354,84 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від заявника не з`явився

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

12.12.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» про стягнення з Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» 121.354,84 грн боргу по орендній платі, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов`язань згідно договору оренди майна № б/н від 31.12.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/22712/16 від 17.01.2017 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» на користь Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» 121.356,84 грн основного боргу, 1.820,33 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/22712/16 від 03.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі 910/22712/16 залишено без змін; виправлено описку в рішенні Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 у справі 910/22712/16 вказавши вірну суму основного боргу до стягнення в розмірі 121.354,84 грн.

16.08.2017 Господарським судом міста Києва на виконання рішення видано відповідний наказ.

02.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні № 55176339 з Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс».

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/22712/16 від 09.09.2024 розгляд заяви призначено на 17.09.2024.

16.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів.

Заявник в судовому засіданні 17.09.2024 вимоги заяви підтримав повністю.

Позивач та відповідач в судове засідання 17.09.2024 не з`явилися.

17.09.2024 в судовому засіданні відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 24.09.2024.

Заявник, позивач та відповідач в судове засідання 24.09.2024 не з`явилися.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Рішенням у даній справі стягнуто заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання Громадською організацією «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» договору оренди майна № б/н від 31.12.2015.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно п. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи 02.07.2020 між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного недиверсифікованого Закритого інвестиційного фонду «Лайт Інвест» укладено договір купівлі-продажу дебіторської заборгованості (далі - договір від 02.07.2020).

Згідно з п. 1 договору від 07.02.2020 предметом купівлі-продажу за цим договором є право вимоги сплати дебіторської заборгованості боржників, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору (надалі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, та інші майнові права що належать продавцю та пов`язані з правом вимоги сплати дебіторської заборгованості боржників згідно з переліком який наведений у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - заборгованість.

Згідно з п. 2 договору від 02.07.2020 ціна продажу заборгованості становить 126.155,00 грн без ПДВ, надалі за текстом - ціна договору.

Пунктом 2.1 договору від 07.02.2020 сторони підтверджують, що на момент укладення цього договору покупець в повному обсязі сплатив Банку ціну договору у відповідності до протоколу електронних торгів № UA-EA-2020-05-27-000007-b від 02.06.2020.

Згідно з п. 3 договору від 07.02.2020 покупець підтверджує, що на дату укладення цього договору отримав усі наявні у Банку документи, що підтверджують заборгованість, що є предметом цього договору.

З додатку № 1 до договору від 02.07.2020 вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» право грошової вимоги до Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» за договором № 11188/10 без зазначення його дати на суму 130.225,79 грн.

Оскільки відомості у додатку № 1 до договору від 02.07.2020 (такі як номер договору, дата договору, сума заборгованості) не співпадають з відомостями у справі № 910/22712/16, а також відсутність посилання на рішення у справі № 910/22712/16, суд приходить до висновку, що додаток № 1 до договору від 02.07.2020 не є беззаперечним доказом в підтвердження відступлення позивачем у справі права вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал».

20.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного недиверсифікованого Закритого інвестиційного фонду «Лайт Інвест» (попередній кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева Фінанс» (новий кредитор) укладено договір купівлі-продажу дебіторської заборгованості та права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (далі - договір від 20.09.2021).

Відповідно до п. 1.2 договору від 20.09.2021 предметом купівлі-продажу за цим договором зокрема є права вимоги сплати дебіторської заборгованості боржників, перелік яких наведений у додатку № 2 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, та інші майнові права, що належать продавцю та пов`язані з правом вимоги сплати дебіторської заборгованості боржників згідно з переліком який наведений у додатку № 2 до цього договору, надалі за текстом - дебіторська заборгованість. Попередній кредитор підтверджує, що права вимоги сплати дебіторської заборгованості належать йому на підставі договору купівлі-продажу дебіторської заборгованості від 02.07.2020, укладеного між попереднім кредитором та ПАТ «Радикал Банк», за результатом проведеного ПАТ «Радикал Банк» електронного аукціону, що підтверджується протоколом електронного аукціону UA-EA-2020-05-27-000007-b від 02.06.2020.

Згідно з п. 2 договору від 20.09.2021 за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами та щодо сплати дебіторської заборгованості, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати дебіторської заборгованості, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних зокрема у додатку № 2 до цього договору.

З додатку № 2 до договору від 20.09.2021 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева Фінанс» право грошової вимоги до Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» за договором № 11188/10 без зазначення його дати на суму 130.225,79 грн.

22.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева Фінанс» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» укладено договір купівлі-продажу дебіторської заборгованості № 220921/6 (далі - договір від 22.09.2021).

Відповідно до п. 1 договору від 22.09.2021 за ним договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність право вимоги сплати дебіторської заборгованості боржників, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору (надалі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, та інші майнові права що належать продавцю та пов`язані з правом вимоги сплати дебіторської заборгованості боржників згідно з переліком який наведений у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - заборгованість. Продавець підтверджує, що заборгованість належить йому на підставі договору купівлі-продажу дебіторської заборгованості від 02.07.2020.

Згідно п. 3 договору від 22.09.2021 заборгованість вважається переданою від продавця у власність покупця в день виконання покупцем в повному обсязі зобов`язання передбаченого п. 2. цього договору щодо оплати ціни договору, а саме в день зарахування на рахунок продавця, що зазначений в р.15 цього договору, грошових коштів в сумі 130.000,00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 4 договору від 22.09.2021 покупець підтверджує, що на дату укладення цього договору отримав усі наявні у продавця документи, що підтверджують заборгованість, що є предметом цього договору та жодних заперечень/претензій щодо стану заборгованості/документів щодо заборгованості покупець до продавця не має.

З додатку № 1 до договору від 22.09.2021 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева Фінанс» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» право грошової вимоги до Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» за договором № 11188/10 без зазначення його дати на суму 130.225,79 грн.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведена правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові № 34/425 від 18.01.2022 не знайшла підстав для відступу.

У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 910/22712/16 від 16.08.2017 до виконання встановлений до 03.08.2020.

З матеріалів справи вбачається, що наказ Господарського суду міста Києва № 910/22712/16 від 16.08.2017 був пред`явлений до виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ та 20.11.2017 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55176339.

Слід зазначити, що за результатами пошуку виконавчого провадження ВП № 55176339 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень виявлено, що дане виконавче провадження завершено, а отже заміна сторони саме у виконавчому провадженні неможлива.

Стаття 73 Господарського процесуального кодексу України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Всупереч зазначених норм заявником доказів в підтвердження переходу права вимоги за зобов`язаннями за договором оренди майна № б/н від 31.12.2015 або за рішенням у справі № 910/22712/16 від Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» та в подальшому до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева Фінанс» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» не подано.

За відсутності належних доказів набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» права вимоги до Громадською організацією «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» суд приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення заміни сторони (стягувача) щодо виконання рішення у даній справі.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова