ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1060/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
секретар судового засідання: Чолак Ю.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Коротнян П.В.;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" (вх.№2-1336/24 від 19.08.2024) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1060/24
про стягнення 548 565,33 грн,-
Суть спору: 12.03.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх. № 1086/24) ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" до ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ АЛЬФА СТРАХУВАННЯ, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 511 172,15 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 730,17 грн, а також 3 % річних в розмірі 15 663,01 грн.
Рішенням суду від 12.08.2024 позов задоволено; стягнуто з ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ АЛЬФА СТРАХУВАННЯ на користь ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" суму сплачених за Договором коштів в розмірі 511 172,15 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 730,17 грн, 3% річних в розмірі 15 663,01 грн та судовий збір у сумі 6582,78 грн.

19.08.2024 до суду від ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2-1336/24), в якій заявник просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 32000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1060/24 призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.09.2024.

У судовому засіданні 14.08.2024, за участі представника заявника, судом оголошено вступну і резолютивну частини додаткового рішення та відкладено складення повного додаткового рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши заяву клопотання ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" (вх.№2-1336/24 від 19.08.2024) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1060/24, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке:

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч.1-3 ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 02.07.2019 між Адвокатським об`єднанням «Грищенко та партнери Одеса» (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" (клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (Договір), згідно умов п. 1.1. якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надану правову допомогу в обсязі та на умовах, визначених в цьому Договорі.

За умовами п. 1.2. Договору, Клієнт доручає. а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу у наступному обсязі:

- надавати Клієнтові усні і письмові юридичні консультації з будь-яких питань цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та іншого законодавства України;

- представляти інтереси Клієнта в усіх судах будь-якої інстанції та юрисдикції, державних органах, органах місцевого самоврядування, правоохоронних органах, в усіх підприємствах, установах та організаціях та перед будь-якими третіми особами;

- складати та підписувати, подавати необхідні процесуальні документи, складати аналізувати договори, претензії, скарги;

У п. 1.3 Договору, у Адвокатського об`єднання не має обмежень у повноваженнях щодо вчинення будь-яких дій, як представника Клієнта.

Згідно п. 4.1. Договору, Сторони погодили, що розмір гонорару визначається шляхом підписання актів про надання послуг, що включає в себе перелік та вартість виконаних робіт. Під час визначення розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та значення справи для клієнта.

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата наданих послуг здійснюється на підставі актів виконаних робіт та рахунків. Акти виконаних робіт та рахунки складаються Адвокатським об`єднанням та надаються Клієнту за результатом наданих послуг. Порядок передачі актів виконаних робіт та рахунків визначений п. 9.5. цього Договору.

За умовами п. 4.4. Договору, Клієнт зобов`язується оплатити рахунок, протягом 60 банківських днів з дати набрання законної сили рішення по справі, якщо Сторони не домовилися про інше.

Даний Договір укладений на десять років та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.2. Договору, в редакції Додаткової угоди від 01.07.2024).

Згідно Акту виконаних послуг від 12.08.2024, Виконавець надав професійну правову допомогу у вигляді юридичних послуг, а Клієнт її прийняв, на підставі Договору про надання правової допомоги від « 02» липня 2019 р. з приводу стягнення коштів за Договором добровільного страхування майна юридичних осіб №017.1619125.911 від 12.09.2022 року, укладеним між ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2» та ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», а саме:

- проведення усних консультацій з приводу стягнення коштів за Договором №017.1619125.911 від 12.09.2022 року, аналіз та збір доказової бази для подання позовної заяви (3 години роботи адвоката);

- моніторинг законодавчої бази та судової практики з приводу стягнення в правовідносинах, що виникли в межах договору (3 години роботи адвоката);

- написання та подання позовної заяви (4 години роботи адвоката);

- написання та подання двох клопотань про долучення доказів (4 години роботи адвоката):

- підготовка до судових засідань та прийняття участі у 5-ти судових засіданнях (5 годин роботи адвоката);

- написання та подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення (2 години роботи адвоката);

Загальна вартість наданих юридичних послуг складає 32 000 гривень.

Як вбачається із матеріалів справи АО «Грищенко та партнери Одеса» було виставлено ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" рахунок на оплату правової допомоги: №129 від 12.08.2024 на суму 32000,00 грн.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, представником позивача, у судовому засіданні 12.08.2024 було заявлено усне клопотання в порядку ст. 221 ГПК України із зазначенням поважних причин неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджували розмір судових витрат.

А також суд зауважує, що ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" у позовній заяві було зазначено, що орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу складає 20 000 грн.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст.244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Представником позивача на підтвердження повноважень адвоката Адвокатського об`єднання «Грищенко та партнери Одеса» на надання правової допомоги до матеріалів справи додано ордер серії ВН №1326556.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу: як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Тобто критерії, визначені ч.4 ст.126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 27.07.2021 у справі №920/26/21.

У постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява19336/04).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи має бути зменшений.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, до якого наявна стала практика Верховного Суду у подібних правовідносинах. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Як вбачається з матеріалів справи, остання за своєю суттю не відноситься до категорії складних та не викликає значного публічного інтересу, а отже обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.

Як вказано в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу у даній справі, що підлягають відшкодуванню відповідачем, є саме 20 000,00 грн, що може вважатись розумним і співмірним у заявленому спорі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви (вх.№2-1336/4 від 19.08.2024) ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1060/24, на підставі чого судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240, 241, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" (вх.№2-1336/24 від 19.08.2024) про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1060/24 задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ АЛЬФА СТРАХУВАННЯ (01011, місто Київ, вул. Рибальська, буд. 22; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" (65062, Одеська обл., місто Одеса, б. Французький, буд. 60/1, офіс 12, ) 20 000/двадцять тисяч/грн 00 коп. витрат на правову допомогу

3.В задоволенні решти клопотання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська