ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3129/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В., при секретарі судового засідання Прахт Є.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання Споживчого товариства Сузір`я Будова (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ) про закриття провадження у справі №916/3129/24

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 );

до відповідачів: 1. Споживчого товариства Сузір`я Будова (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 25, );

2. Споживчого товариства Сузір`я плюс (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 25, );

3. Товариства з обмеженою відповідальністю УПГВ СИСТЕМА (65012, м. Одеса, 25, );

про визнання майнових прав

за участю представників сторін:

від позивача: Тарасенко О.Ю.;

від відповідачів: 1. СТ Сузір`я Будова: ОСОБА_3 ;

2. СТ Сузір`я плюс: не з`явився;

3. ТОВ УПГВ СИСТЕМА: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Споживчого товариства Сузір`я Будова, Споживчого товариства Сузір`я плюс та Товариства з обмеженою відповідальністю УПГВ СИСТЕМА в якому просить:

- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спеціальне майнове право на квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057;

- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спеціальне майнове право на нежитлове приміщення будівельний номер 11к, розташоване на одинадцятому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057;

- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спеціальне майнове право на машиномісце будівельний номер 130, розташоване в підземному паркінгу, відмітка 4.800, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057;

- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) спеціальне майнове право на машиномісце будівельний номер 119, розташоване в підземному паркінгу, відмітка 4.800 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на неналежне виконання договорів асоційованого членства у споживчому товаристві.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2024 відкрито провадження у справі №916/3129/24, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.09.2024 о 11:20.

В підготовчому засіданні від 05.09.2024 було оголошено перерву на 17.09.2024 о 10:00 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2024 викликано учасників справи у підготовче засідання.

04.09.2024 за вх.суду№32164/24 Споживче товариство Сузір`я Будова звернулося до суду з клопотанням про закриття провадження у справі.

В обґрунтування свого клопотання Споживче товариство Сузір`я Будова справа №916/3129/24 не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Позивачами зазначено, що вони набули прав повноправного члена кооперативу у зв`язку із обставинами, передбаченими п. 4 ч. 7 ст. 21 ЗУ «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», є носієм корпоративних прав, даний спір є корпоративним, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Разом з тим, критеріями визначення юрисдикції спору (корпоративний це спір або спір про право цивільне) визнаються: а) характер спірних правовідносин - корпоративні відносини мають бути пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи корпоративного типу, набуттям, здійсненням та припиненням корпоративних прав як різновиду суб`єктивних цивільних прав; а цивільні - із захистом цивільного права; б) суб`єктний склад сторін - сторонами спору є юридична особа корпоративного типу, її учасники (засновники, акціонери, члени), у тому числі учасник, який вибув (носій корпоративних прав), посадова особа; чи особа, яка не має у цій юридичній особі корпоративних прав; в) предмет спору - захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, порушеного певними діями (бездіяльністю) у процесі створення, діяльності, управління або припинення юридичної особи корпоративного типу, набуття, здійснення або припинення корпоративних прав та обов`язків учасників (засновників, акціонерів, членів) такої юридичної особи, чи захист цивільних прав і інтересів, що випливають з інших цивільних правовідносин, зокрема, правовідносин інвестування або споживчих правовідносин. Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, про захист якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин у сукупності.

Споживче товариство Сузір`я Будова зазначає, що позовні вимоги у даній справі не стосуються корпоративних відносин, не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, у зв`язку з чим зазначені вимоги підлягають розгляду не судом господарської юрисдикцій, а в порядку цивільного судочинства. Спір, що виник між сторонами у цій справі (позивачами та відповідачем СТ «Сузір`я Будова»), стосується реалізації прав члена кооперативу на отримання у власність житла, машиномісць, нежитлового приміщення; позивачі обґрунтували свої позовні вимоги, посилаючись на порушення відповідачем умов Договорів асоційованого членства у споживчому товаристві, внаслідок чого порушуються їх права отримати у власність житло, машиномісце, нежитлове приміщення. Учасниками спірних правовідносин з будівництва вказаних обєктів є і інші особи - ТОВ УВГП-Система, СТ Сузір`я Плюс, Південне УКБ МОУ, з якими позивачі в жодних корпоративних відносинах не перебувають. Тому зазначений спір має приватноправовий характер і не пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності кооперативу як юридичної особи, тому не містить ознак корпоративних за змістом правовідносин. Позивачів не пов`язують жодні корпоративні відносини також із іншими відповідачами СТ «Сузір`я Плюс», ТОВ «УВГП-Система», оскільки вони не є членом/учасником вказаних юридичних осіб (жодних доказів протилежного не надано та в позові наведене обґрунтування підсудності пов`язано лише з СТ «Сузір`я Будова»). Навіть залучення СТ «Сузір`я Плюс» та ТОВ «УВГП-Система» в якості третіх осіб (а не в якості відповідачів) не змінить приватноправовий характер даного спору.

Позивач ОСОБА_2 проти клопотання про закриття провадження заперечує посилаючись на те, що суд, під час ухвалення свого рішення, зобов`язаний враховувати лише висновки Верховного суду. Таким чином, обставини, встановлені Південно-західним апеляційним господарським судом у справі №916/1215/24, Господарським судом Одеської області у справі №916/1672/24 та у справі №916/1507/24 не мають жодного преюдиційного значення при розгляді справи №916/3129/24 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.18 Закону України ,,Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В п.107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №750/319/18 вказано, що критеріями визначення юрисдикції спору (корпоративний це спір або спір про право цивільне) визнаються: а) характер спірних правовідносин - корпоративні відносини мають бути пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи корпоративного типу, набуттям, здійсненням та припиненням корпоративних прав як різновиду суб`єктивних цивільних прав; а цивільні - із захистом цивільного права; б) суб`єктний склад сторін - сторонами спору є юридична особа корпоративного типу, її учасники (засновники, акціонери, члени), у тому числі учасник, який вибув (носій корпоративних прав), посадова особа; чи особа не має у цій юридичній особі корпоративних прав; в) предмет спору - захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, порушеного певними діями (бездіяльністю) у процесі створення, діяльності, управління або припинення юридичної особи корпоративного типу, набуття, здійснення або припинення корпоративних прав та обов`язків учасників (засновників, акціонерів, членів) такої юридичної особи, чи захист цивільних прав і інтересів, що випливають з інших цивільних правовідносин, зокрема правовідносин інвестування або споживчих правовідносин.

Як вже вказано вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до господарського суду з позовом про визнання майнових прав на квартири та машиномісця на підставі п.3 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи, що вони на теперішній час є повноправними членами Споживчого товариства Сузір`я Будова, створеного у формі кооперативу для будівництва житлового будинку. При цьому позивачі вважають, що невиконання СТ Сузір`я Будова взятих на себе зобов`язань за договорами асоційованого членства в споживчому товаристві шляхом відмови в передачі нерухомого майна у власність позивачам та невизнання відповідачем СТ Сузір`я Будова наявності такого обов`язку свідчить про виникнення між сторонами (кооперативом та його членом) корпоративного спору, пов`язаного з діяльністю юридичної особи.

За змістом ст.10 Закону України ,,Про кооперацію" членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Закон України ,,Про кооперацію" визначає два види членства в кооперативі: дійсне і асоційоване.

15.08.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України № 2518-ІХ ,,Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", який набрав чинності 10.10.2022 та в п.4 ч.7 ст.21 якого вказано, що ,,з дня набрання чинності цим Законом асоційовані члени кооперативів, предметом діяльності яких є житлове, дачне або гаражне будівництво, вважаються повноправними членами таких кооперативів. Набуття такими особами прав повноправних членів відповідних кооперативів не потребує прийняття рішень загальними зборами членів кооперативів та/або його статутними органами".

Враховуючи викладене, господарський суд погоджується з позивачами в частині того, що внаслідок внесення змін у законодавство вони на теперішній час являється повноправними членами СТ Сузір`я Будова, не зважаючи на те, що договорами передбачено її асоційоване членство в кооперативі.

Відтак, за суб`єктним складом правовідносин цей спір можна було б віднести до юрисдикції господарського суду, проте інші два критерії розмежування судової юрисдикції (предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин) свідчать про існування між сторонами не корпоративного, а приватноправового спору, з огляду на наступне.

Розглядаючи справу, суд має насамперед визначити зміст правовідносин між сторонами, обрати норму права, що їх регулює, та правильно її застосувати.

В ст.1 Закону України ,,Про інвестиційну діяльність" передбачено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект. Такими цінностями можуть бути рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

Відповідно до ст.2 цього Закону України інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Зокрема, інвестиційна діяльність провадиться на основі інвестування, що здійснюється громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності.

Як вбачається з п.1.2 договорів №4/169, №119/М, №130/М від 11.04.2018, №4/11к-К від 13.08.2021 невиконання яких стало підставою позову, позивачів (Пайовиків) зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань СТ ,,СУЗІР`Я БУДОВА" (Товариство) шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в Товариство, з метою забезпечення Товариством будівництва будинку за рахунок внесеного Пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням Товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього договору, а Товариство зобов`язується забезпечити будівництво будинку, і, після здачі Будинку в експлуатацію, передати Пайовикові закріплену за ним квартиру (машиномісце), за умови виконання Пайовиком зобов`язань за цим договором.

Проаналізувавши предмет названих договорів, господарський суд зазначає, що вони за своєю правовою природою є інвестиційними угодами, і те, що інвестиції в договорах названо пайовими (цільовими) внесками, а договори - кооперативними, на інвестиційну природу правочинів не впливає.

Таким чином, позов подано в зв`язку з невиконанням зобов`язань за інвестиційним договором.

Важливим є й те, що нормативним обґрунтуванням заявлених вимог виступає ст. 392 Цивільного кодексу України, яка розміщена в гл. 29 Цивільного кодексу України та є одним зі способів захисту права власності на майно (майнові права).

Приймаючи до уваги наведене, те, що пред`явлення позову направлено на захист права власності у відносинах інвестування, а також те, що учасниками таких правовідносин являються не тільки сторони у даній справі, а й інші особи (ТОВ ,,УВГП-СИСТЕМА" та СТ ,,СУЗІР`Я ПЛЮС"), господарський суд доходить висновку, що за характером та предметом спір, який є наслідком невиконання зобов`язань за договорами будівництва нерухомості за кошти замовника, відноситься до приватноправових, у зв`язку з чим не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже, провадження у даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Роз`ясняючи позивачу до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, господарський суд зазначає, що спір має бути вирішений в порядку цивільного судочинства.

Насамкінець слід вказати, що відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України ,,Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Питання щодо повернення з державного бюджету судового збору, сплаченого за подачу позову, буде вирішено господарським судом у випадку надходження відповідного клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Споживчого товариства Сузір`я Будова (65012, м. Одеса, вул. Осипова, 25, ) про закриття провадження у справі №916/3129/24 задовольнити.

2. Провадження у справі №916/3129/24 закрити.

Повний текст ухвали підписано 20 вересня 2024.

Ухвала набирає чинності 17.09.2024 та підлягає оскарженню у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Суддя Л.В. Степанова