ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024м. ХарківСправа № 922/2347/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16)
до Фізичної особи-підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни ( АДРЕСА_1 )
про зобов`язання вчинити певні дії, розірвання договору та стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Батіг В.В. (ордер серії №АХ№1178659 від 15.03.2024 року),

відповідача - Смаль В.В. (ордер серії АХ№1114077 від 07.08.2024 року)

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до Господарського суду Харківської області зі позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни, в якій просить суд:

1. Розірвати Договір оренди № 7347 від 29.01.2020, який укладено між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16) та Фізичною особою підприємцем Прокопенко Олесею Володимирівною (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

2. Зобов`язати Фізичну особу підприємця Прокопенко Олесю Володимирівну (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16) нежитлові приміщення № 18, № 21, № 22, № 23 у підземною підвуличному пішохідному переході біля станції метро «Історичний музей», загальною площею 23,50 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, м-н Конституції, 17-М, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16) 55 006,60 грн, а саме заборгованість у сумі 40 017,25 грн та пеню в сумі 14 989,35 грн за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020.

Судові витрати покласти на Відповідача.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди № 7347 від 29 січня 2020 року в частині здійснення своєчасної та повної сплати орендних платежів у встановлені договором строки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2347/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 07 серпня 2024 року о 10:30.

Від представника позивача 05.08.2024 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог (вх.№19614/24), де представник позивача повідомляє, що відповідач здійснив повернення нежитлових приміщень, що підтверджуються Актом приймання-передачі нежитлових приміщень від 18.06.2024, у зв`язку з чим позивачем здійснено розрахунок заборгованості з орендної плати та пені за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020 до 18.06.2024, та просить суд:

1. Збільшити розмір позовних вимог у справі № 922/2347/24.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () 60 457,76 грн, а саме заборгованість у сумі 44 532,81 грн та пеню в сумі 15 924,95 грн за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () судові витрати.

05.08.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх.№19623/24), в якій представник позивача зазначає, що після відкриття провадження у справі стало відомо, що за Актом приймання-передачі нежитлових приміщень від 18.06.2024 Відповідач передав, а КП «Харківський метрополітен», як балансоутримувач майна, прийняв нежитлові приміщення за Договором оренди № 7347 від 18.06.2024. Разом з тим, після пред`явлення позову, між Сторонами укладено Договір про розірвання Договору оренди № 7347 від 29.01.2020. Представник позивача просить суд:

1. Закрити провадження у справі № 922/2347/24 в частині позовних вимог про розірвання Договору оренди № 7347 від 29.01.2020 та зобов`язання Фізичної особи - підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни (РНОКПП: НОМЕР_1 ) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () нежитлові приміщення № 18, № 21, № 22, № 23 у підземному підвуличному пішохідному переході біля станції метро «Історичний музей», загальною площею 23,50 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, м-н Конституції, 17-М, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

2. Повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () з державного бюджету судовий збір, сплачений при поданні позову, у сумі 4 844,80 грн.

У підготовчому засіданні 07.08.2024 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 03.09.2024 на 10:30, прийнято до розгляду клопотання про збільшення розміру позовних вимог та вирішено продовжувати розгляд справи з урахуванням збільшення. Клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання Договору оренди № 7347 від 29.01.2020 та зобов`язання Фізичної особи-підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення постановлено вирішити в кінцевому процесуальному документі.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 07.08.2024.

У підготовчому засіданні 03.09.2024 постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2024 на 11:30.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 03.09.2024.

Присутній у судовому засіданні 24.09.2024 представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні, призначеному на 24.09.2024 на 11:30, проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, а у випадку задоволення позову - просив зменшити розмір пені на 50%.

В ухвалі суду від 08.07.2024 про відкриття провадження у справі судом встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

В ході розгляду справи Господарським судом Харківської області відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду справи судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники позивача та відповідача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами відповідно до ст. 74 ГПК України.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 24.09.2024 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2020 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - «Позивач» або «Орендодавець») та Фізичною особою-підприємцем Прокопенко Олесею Володимирівною (далі - «Відповідач» або «Орендар») укладено Договір оренди № 7347 (далі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення №18, №21, №22, №23 у підземному підвуличному пішохідному переході біля станції метро "Історичний музей", загальною площею 23,50 кв.м, за адресою: місто Харків, майдан Конституції, 17-М (сімнадцять тире М) (далі - Майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та знаходиться на балансі КП «Підземне місто» (далі - Балансоутримувач).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що набуття Орендарем права користування Майном настає після підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна, що підписується одночасно.

Об`єкт оренди, визначений Договором, був переданий Орендодавцем Орендареві згідно Акта приймання-передачі від 29 січня 2020 року, копію якого додано до позовної заяви.

Згідно з Договором базова орендна плата складає 2 550,78 грн. без ПДВ за грудень 2019 року. Ставка орендної плати становить 8 %.

Умовами пункту 3.2. Договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу (далі - «Методика») Додаток 2 до Положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженої рішенням сесії Харківської міської ради 7 скликання № 755/17 від 20.09.2017.

Пунктом 10 Методики передбачено, що: «перед розрахунком орендної плати за перший місяць оренди чи після перегляду розміру орендної плати визначається розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку за такою формулою:

Опл.міс = (Опл./12) х Ід.о х Ім,

де Опл.міс - розмір орендної плати за місяць, грн;

Опл - розмір річної орендної плати, визначений за цією Методикою, грн;

Ід.о - індекс інфляції за період з дати проведення незалежної або стандартизованої оцінки до базового місяця розрахунку орендної плати;

Ім - індекс інфляції за базовий місяць розрахунку орендної плати.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

В той же час, розмір річної орендної плати визначається відповідно до положень п. 7 Методики, згідно якого: «у разі оренди нерухомого майна (крім оренди нерухомого майна фізичними та юридичними особами, зазначеними у пункті 8 цієї Методики) розмір річної орендної плати визначається за формулою:

Опл = (Вп х Сор)/100;

де Опл - розмір річної орендної плати, грн;

Вп - вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки, грн;

Сор - орендна ставка, визначена згідно з додатком 2 до Методики.

Незалежна оцінка вартості об`єкта оренди повинна враховувати його місцезнаходження і забезпеченість інженерними мережами. Результати незалежної оцінки є чинними протягом 6 місяців від дня її проведення, якщо інший термін не передбачено у звіті з незалежної оцінки».

Відповідно до п. 3.3. Договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що орендна плата за орендоване майно сплачується Орендарем щомісяця за попередній місяць до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 3.6. Договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування Орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п. 11 Методики розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідач відповідно до п. 4.4. Договору взяв на себе зобов`язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (у грошовій формі).

Проте, як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав обов`язки зі сплати орендних платежів у строк, порядку та розмірі, встановленими Договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед бюджетом Харківської міської територіальної громади з оплати орендної плати за Договором у розмірі 44 532,81 грн.

На підтвердження вищезазначеного до позовної заяви та клопотання про збільшення розміру позовних вимог додається реєстр платежів, а також розрахунок заборгованості по Договору № 7347 від 29.01.2020.

Крім цього, пунктом 3.10. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь Орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Згідно п. 3.4. Договору нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі Майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п. 10.6.

Відповідно до п. 7.3. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

На переконання позивача, відповідач порушував строки сплати орендної плати, в результаті чого виникла заборгованість зі сплати пені в розмірі 15 457,76 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем покладених на нього обов`язків щодо своєчасної, в повному обсязі сплати орендної плати позивач звернувся до суду за захистом порушених прав і стягненням заборгованості та пені за Договором.

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Також відповідно до ч. 1. ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 ГК України установлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Оскільки орендоване майно є комунальною власністю, до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов`язаних з передачею державного та комунального майна в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 17 Закону України Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Як зазначалося судом вище, відповідно до пункту 3.3. Договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що орендна плата за орендоване майно сплачується Орендарем щомісяця за попередній місяць до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 3.6. Договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування Орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, відповідач неналежним виконав свої зобов`язання за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020 в частині здійснення своєчасної та повної сплати орендних платежів у встановлені Договором строки, матеріали справи доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020 не містять.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020 у розмірі 44 532,81 грн. є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, отже підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 15 924,95 грн.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.10. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь Орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Згідно з п. 3.4. Договору нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п. 10.6.

Відповідно до п. 7.3. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

За розрахунком позивача, доданим до клопотання про збільшення розміру позовних вимог, розмір пені становить 15 924,95 грн.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати, та зважаючи на те, що розрахунок пені позивача на суму заборгованості є арифметично правильним, здійсненим з дотриманням вимог законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 15 924,95 грн пені.

Щодо усного клопотання представника відповідача про зменшення розміру пені на 50% суд зазначає таке.

Згідно з ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд зазначає, що в силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Схоже правило міститься в частині третій статті 551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з пунктом 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17 зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 12.02.2020 у справі №924/414/19.

Таким чином, законом надано право суду зменшити неустойку, яка є надмірною порівняно з наслідками порушення грошового зобов`язання, що спрямовано на встановлення балансу між мірою відповідальності і дійсного (а не можливого) збитку, що завданий правопорушенням, а також проти зловживання правом.

У постанові від 23.03.2021 у справі №921/580/19 Верховний Суд вказує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності в законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд констатує, що матеріали справи не містять доказів неможливості сплати відповідачем штрафних санкцій, а також доказів того, що сплата цих санкцій може істотно вплинути на можливість здійснення підприємницької діяльності відповідачем.

Зваживши на фактичні обставини спору, взявши до уваги інтереси обох сторін, з огляду на приписи статей 253, 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України та статей 231-233 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні усного клопотання представника відповідача про зменшення розміру пені на 50%.

Щодо клопотання позивача про закриття провадження в частині позовних вимог про розірвання Договору оренди № 7347 від 29.01.2020 та зобов`язання Фізичної особи-підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення суд вказує наступне.

Як вбачається з доданих до клопотання про закриття провадження документів, 18 червня 2024 року між першим заступником генерального директора Комунального підприємства "Харківський метрополітен" Титаренко С.О. та представником ФОП Прокопенко О.В. за довіреністю Жидик М.В. підписано акт приймання-передачі нерухомого майна про те, що ФОП Прокопенко Олеся Володимирівна в особі представника ОСОБА_1 передає, а КП "Харківський метрополітен" приймає з орендного користування нерухоме майно - нежитлові приміщення №18, №21, №22, №23 у підземному підвуличному пішохідному переході біля станції метро "Історичний музей", загальною площею 23,50 кв.м, за адресою: місто Харків, майдан Конституції, 17-М. Майно передається у задовільному технічному стані.

Крім того, 15 липня 2024 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Прокопенко Олесею Володимирівною в особі представника ОСОБА_1 підписано Договір про розірвання Договору оренди № 7347, посвідченого 29 січня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А.за реєстровим № 124.

У зв`язку із вищевикладеним, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи вищевикладене, а саме повернення приміщень та розірвання Договору оренди № 7347, суд прийшов до висновку про закриття провадження у цій частині немайнових вимог у зв`язку із відсутню предмета спору.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 231, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні (збільшені) вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16) - 60 457,76 грн, а саме заборгованість у сумі 44 532,81 грн та пеню в сумі 15 924,95 грн за Договором оренди № 7347 від 29.01.2020, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Закрити провадження у справі № 922/2347/24 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині позовних вимог про розірвання Договору оренди № 7347 від 29.01.2020 та зобов`язання Фізичної особи-підприємця Прокопенко Олесі Володимирівни (РНОКПП: НОМЕР_1 ) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () нежитлові приміщення №18, №21, №22, №23 у підземному підвуличному пішохідному переході біля станції метро «Історичний музей» загальною площею 23,50 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, м-н Конституції, 17-М, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () з Державного бюджету судовий збір, сплачений при поданні позову, у сумі 4 844,80 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Прокопенко Олеся Володимирівна (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено "26" вересня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк