ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.09.2024м. ДніпроСправа № 904/4057/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оверенсес", м. Київ

до Комунального підприємства "Новомосковський комбінат комунальних підприємств", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 223 917,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оверенсес" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Новомосковський комбінат комунальних підприємств" на свою користь 223917,15 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3587,80 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані заборгованістю відповідача за договором про надання послуг з поточного ремонту № 12/10-2 від 12.10.2022.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. Так, за змістом пунктів 2, 3, 5, 9 частини третьої цієї статті позовна заява, серед іншого, повинна містити: - повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; - обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною особою з ідентифікаційним кодом 31497254 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Оверенсес", представником якого й підписано позовну заяву, а не Товариство з обмеженою відповідальністю "Ландшафт", яке указано в позові позивачем.

За таких обставин у позові повинно бути зазначено правильне найменування позивача, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Оверенсес".

Зазначаючи про наявність у позивача електронного кабінету, заявник надав недостовірну інформацію, оскільки за даними підсистеми "Електронний суд" ЄСІКС Товариство з обмеженою відповідальністю "Оверенсес" () не має зареєстрованого електронного кабінету в цій підсистемі.

Між тим, згідно з частиною шостою статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Не наведено у позовній заяві й обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми, викладу обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги з посиланням на докази, що підтверджують такі обставини, та правових підстав позову.

Так, позивач у позові посилається тільки на факти укладення з відповідачем договору про надання послуг з поточного ремонту № 12/10-2 від 12.10.2022, виконання ним умов цього договору в обумовленому сторонами обсязі та часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором шляхом здійснення 31.10.2022 оплати в сумі 1001074,42 грн.

До позовної заяви позивачем додані тільки договір про надання послуг з поточного ремонту № 12/10-2 від 12.10.2022, ціна за яким становить 1224991,57 грн, із доданими до нього договірною ціною, підсумковою відомістю ресурсів і локальним кошторисом, суми яких не відповідають ціні договору.

Проте, обставин виконання цього договору його сторонами у позовній заяві не наведено, не зазначено й не надано жодних доказів (первинні, облікові тощо) на підтвердження таких обставин (акти форми КБ-2в, КБ-3; акти виконаних робіт; платіжні документи; банківські виписки; документи, що засвідчують стан розрахунків; бухгалтерські/податкові облікові документи на підтвердження відображення господарських операцій за договором у бухгалтерському/податковому обліку підприємств тощо).

Також позивач не вказує, якими нормами матеріального права він обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Наведений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, не відповідає вимогам закону, оскільки згідно з приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за заявленою в позові вимогою на суму 223917,15 грн він мав сплатити судовий збір у сумі 3358,76 грн (223917,15 х 1,5% = 3358,76), а не 3587,80 грн.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви у цій справі позивач надав квитанцію до платіжної інструкції про переказ готівки № 08-1164686/1 від 08.07.2024 на суму 3587,80 грн.

Утім, за змістом довідки канцелярії суду № 318/24 від 16.09.2024 платіжний документ № 08-1164686/1 від 08.07.2024 уже був використаний в іншій справі, а саме: №904/3015/24, вх. № 4-2892/24 від 09.07.2024 (суддя Золотарьова Я.С.).

Як убачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2024 у справі № 904/3015/24 повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оверенсес" до Комунального підприємства "Новомосковський комбінат комунальних підприємств" про стягнення 223917,15 грн.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/3015/24 не є гарантією неподання ним такого клопотання в майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки № 08-1164686/1 від 08.07.2024 на суму 3587,80 грн як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/4057/24 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/3015/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника/позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник/позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

За таких обставин, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у сумі 3358,76 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

Відтак, квитанція до платіжної інструкції про переказ готівки № 08-1164686/1 від 08.07.2024 на суму 3587,80 грн не може вважатися належним доказом на підтвердження оплати позивачем судового збору за подання цієї позовної заяви.

Тож, доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі позивачем до позовної заяви не додано.

За таких обставин, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу протягом 7-ми календарних днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду (в копіях - відповідачу, докази надсилання надати суду): - уточненої позовної заяви, з урахуванням викладеного в ухвалі; - доказів сплати судового збору в сумі 3358,76 грн.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.09.2024 й оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Колісник