ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4670/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ: Григор`єв В.В.,

від Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці: Левченко С.Г.,

від Державної казначейської служби України: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці

на рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 року, суддя в І інстанції Бездоля Ю.С., повний текст якого складено 30.04.2024, в м. Одесі

у справі: №916/4670/23

за позовом: Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ

до відповідачів:

1.Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці

2.Державної казначейської служби України

про стягнення 3 144 900 грн

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року Приватне підприємство Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці та Державної казначейської служби України, в якому просив суд стягнути з Державного бюджету України 3 144 900 грн шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на рахунок відшкодування шкоди, завданої Одеською митницею Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог ПП Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ посилався на те, що внаслідок протиправних дій посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби (складання протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22 при здійсненні позивачем митного оформлення товару; вилучення товару; прийняття рішення про реалізацію товару до закінчення строку придатності) позивачу спричинено матеріальні збитки на загальну суму 3144900 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі №916/4670/23 позовні вимоги Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ 2 495 952,38 грн в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці; стягнуто з Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 29951,43 грн судового збору; в решті позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване наявністю всіх умов та складових для притягнення органу державної влади (відповідача-1) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, а саме:

-неправомірні дії органу щодо складання протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22, за яким було вилучено товар позивача, підтверджена відповідним судовим рішенням, а саме: постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22;

-наявність шкоди, яка полягає у вартості втраченого товару позивача, підтверджується звітом від 13.10.2022 №, разом з тим, сума вартості товару 3144900 грн включає в себе також податки та збори (20% податку та 5% мито), а тому з урахуванням вказаного, вартість товару та відповідну шкоду необхідно обраховувати без податків та зборів, а тому господарський суд дійшов висновку, що розмір шкоди становить 2 495 952,38 грн.

-причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача-1 і заподіяною шкодою (саме внаслідок дій відповідача-1 (протиправного вилучення товару та його реалізації) позивач втратив товар, визначена самим відповідачем-1 вартість якого складає 2495952,38 грн. (за даними експертного звіту за вирахуванням податків і зборів), що підтверджується матеріалами справи).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених ПП Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ позовних вимог та стягнення з Державного бюджету України 2495952,38 грн шкоди, завданої Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці.

22.05.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці, в якій останнє просить рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі №916/4670/23 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає наступне:

-митна вартість товару становить 1 053 454, 77 грн, яка була визначена саме Позивачем та підтверджувалась первинною документацією, на підставі чого Позивачем було подано митну декларацію «ІМ ЕЕ» № UA901000/2022/902114, в якій було відображено вартість товару у розмірі 1 053 454,77 грн;

-Одеською митницею було реалізовано через аукціон товар на загальну суму 1 575 010 грн., тобто навіть більшою ніж та, яка була вказана Позивачем у митній декларації;

-звіт від 13.10.2022 № не підтверджує розмір шкоди, як зазначено судом першої інстанції, даним звітом експерта було визначено розмір вартості товару, що був предметом декларування у митній декларації № UA901000/2022/902114;

-висновки Одеського апеляційного суду від 11.05.2023р. у справі №521/19063/22 була б обов`язковими для господарського суду у разі, якщо такою постановою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку, постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023р. у справі № 521/19063/22 провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає наступне:

-встановлені обставини Одеським апеляційним судом у справі №521/19063/22 в силу положень частини четвертої статті 75 ГПК України є преюдиційними та фактично підтверджують відсутність підстав для відмови у проведенні митного оформлення та вилучення відповідачем-1 товару у позивача. Тобто надаючи оцінку зазначеним діям Відповідача-1, можна дійти висновку про неправомірність дій Одеської митниці Державної Митної Служби України, оскільки на момент розгляду спору про відшкодування шкоди у даній справі вилучений товар, за відсутності передбачених законом підстав для відмови у розмитненні та вилучення, не було повернуто позивачу, а строку придатності вилученого товару на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 не сплив та термін його використання був до липня 2023 року;

-згідно Звіту Спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України «Про проведення оцінки товару» від 10.10.2022р. №142000- 3600-01, ринкова вартість товару - 22 000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022р. №15, та конфіскованого, на підставі протоколу про порушення митних правил № 1079/50000/22, становить 3144900 грн, що є реальними збитками Позивача в розуміння ст. 22 ЦК України;

-за ч.3 ст. 528 МК України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці на рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі №916/4670/23, призначено дану справу до розгляду на 20.08.2024 об 11:30 та в подальшому оголошено перерву в розгляді даної справи до 24.09.2024 о 10:45.

В судовому засіданні 24.09.2024 представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник позивача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи, за наявними матеріалами справи яких достатньо для розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 30.08.2022 головним державним інспектором митного поста Орлівка Одеської митниці (нині - Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці) складено протокол про порушення митних правил №1079/50000/22, відповідно до якого:

- особа, що притягується до відповідальності: ОСОБА_1 , громадянинка України, керівник ПП Торговий Дім Золота Миля;

- на підставі ст. 551 МК України тимчасово вилучено: насіння кунжуту, обчищене, облущене, 880 мішків, загальною вагою 22000 кг, вартість - буде встановлено додатково;

- перелік документів: товаротранспортна накладна CMR №416616 від 16.08.2022; інвойс (invoice) №178654 від 24.06.2022, у якому зазначено загальну вартість товару 44130 доларів США; інвойс (invoice) №238 від 02.07.2022, у якому зазначено загальну вартість товару 18280 доларів США; експортна декларація Т1 №22TR4265 від 11.08.2022.

В матеріалах справи наявні наступні документи: товаротранспортна накладна CMR №416616 від 16.08.2022; інвойс (invoice) №178654 від 24.06.2022; інвойс (invoice) №238 від 02.07.2022; експортна декларація №22TR4265 від 11.08.2022; митна декларація ІМ EE №UA901000/2022/902114.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 у справі №521/19063/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 3 144 900 грн., з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22 постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 скасовано; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи наявний звіт про проведення оцінки товару від 13.10.2022 №, складений Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України на підставі запиту Одеської митниці від 10.10.2022 №15. Відповідно до вказаного звіту ринкова вартість 22000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022 №15 про проведення оцінки товару, станом на дату оцінки, становить 3144900 грн. (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень);

В матеріалах справи наявні протоколи електронних аукціонів, організатор аукціонів - Одеська митниця, найменування активів (майна)/права лота (склад лота) - насіння кунжуту, очищене, облущене (22000 кг нетто, в мішках по 25 кг) (товар, який швидко псується, товар ідентифіковано як насіння білого кунжуту, очищеного, країна походження Індія (згідно споживчої етикетки) у мішках по 25 кг кожен; загальна кількість товару 22000 кг, на мішках наявне маркування: очищене насіння кунжуту, вага нетто 25 кг…, країна походженні Індія… чистота 99,90%, вологість: макс 5%, домішки: макс 0,10%, олійність: 48%, врожай 2022 року, термін придатності 1 рік від дати пакування, дата пакування: 07.2022, без ГМО, зберігати в сухому та прохолодному місці…, а саме:

- протокол електронного аукціону №BSE001-UA-765 від 26.10.2022, стартова ціна - 3144900 грн., у т.ч. ПДВ 524150 грн., учасники аукціону - відсутні, статус - аукціон не відбувся;

- протокол електронного аукціону №BSE001-UA-949 від 30.10.2022, стартова ціна - 2358675 грн., у т.ч. ПДВ 393112,50 грн., учасники аукціону - відсутні, статус - аукціон не відбувся;

- протокол електронного аукціону №BSE001-UA-057 від 01.11.2022, стартова ціна - 1572450 грн., у т.ч. ПДВ 262075 грн., учасники аукціону - ФОП Рахмані Мохаммадреза, закриті цінові пропозиції - 1575010 грн., переможець - ФОП Рахмані Мохаммадреза.

В матеріалах справи наявна виписка по рахунку від 04.11.2022 про зарахування 1575010 грн. із призначенням платежу - кошти за лот №BSE001-UA-057 від ФОП Рахмані Мохаммадреза.

У листі від 01.06.2023 позивач просив відповідача-1 повернути вартість товару, визначену Одеською митницею, який був конфіскований на підставі протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22 у розмірі 3144900 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ.

У доповідній записці начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку щодо розпорядження коштами, які надійшли на рахунок Одеської митниці у сумі 1575010 грн. зазначено, що сума належних митних платежів від реалізації товару врахована експертом Одеського управління експертиз та досліджень при визначенні ринкової вартості майна та складає 648947,62 грн.

У листі про розгляд звернення позивача від 01.06.2023 відповідач-1 повідомив, зокрема, що сума коштів, яка підлягає поверненню ПП Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ, складає 926062,38 грн. та для здійснення повернення необхідно направити на адресу митниці заяву з реквізитами та оригінал чи належним чином засвідчену копію постанови суду.

Вважаючи, що протиправні дії посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби завдали позивачу шкоди у розмірі 3 144 900 грн., позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Отже, предметом апеляційного перегляду є наявність або відсутність підстав для відшкодування позивачу понесених останньому збитків внаслідок протиправних дій посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби (складання протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22 при здійсненні позивачем митного оформлення товару; вилучення товару; прийняття рішення про реалізацію товару до закінчення строку придатності.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з наявності всіх умов та складових для притягнення органу державної влади (відповідача-1) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, разом з цим, суд врахував, що сума вартості товару 3144900 грн включає в себе також податки та збори (20% податку та 5% мито), а тому з урахуванням вказаного, вартість товару та відповідну шкоду необхідно обраховувати без податків та зборів, а тому господарський суд дійшов висновку, що розмір шкоди становить 2 495 952,38 грн.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено у статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 Цивільного кодексу України).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

В свою чергу, статтею 56 Конституції України передбачено, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. (стаття 1174 Цивільного кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 дійшла наступних висновків, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 10.10.2019 у справі №921/346/18.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно трьох умов:

-неправомірні дії відповідача;

-наявність шкоди;

-причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою;

Відсутність хоча б одного з цих елементів складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

При цьому тягар доказування наявності правових підстав для застосування такого виду відповідальності як стягнення шкоди покладається на позивача.

Щодо неправомірних дій відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що 30.08.2022 головним державним інспектором митного поста Орлівка Одеської митниці (нині - Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці) складено протокол про порушення митних правил №1079/50000/22 відносно директора позивача - ПП Торговий Дім Золота Миля, яким на підставі ст. 551 МК України тимчасово вилучено товар позивача - насіння кунжуту, обчищене, облущене, 880 мішків, загальною вагою 22000 кг.

В подальшому, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 у справі №521/19063/22 директора позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 3144900 грн., з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22 постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 скасовано; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові апеляційним судом зазначено, зокрема, наступне:

-стосовно тверджень працівників митниці щодо невідповідності вартості товарів, заявлених у товаросупровідних документах, апеляційним судом враховується те, що станом під час імпорту вказаних товарів через митницю, під час їх огляду не було виявлено жодної невідповідності переміщеного товару його супровідним документам;

-оскільки згідно листа компанії Dhaval Agri Exports LLP від 24.08.2022, компанія повідомила, що інвойс 178654 від 24.06.2022 був наданий помилково, та враховуючи, що вартість товару, який зазначений декларантом в декларації, відповідає вартості товару, яка зазначена в специфікації №27 до контракту №ВО-192-16062 від 27 червня 2022 року, це свідчить про відсутність умислу в зазначенні недостовірних відомостей щодо товару, та вказує на відсутність суб?єктивної сторони складу правопорушення, згідно вимог ст.ст. 268, 460 МК України;

-митницею не спростовано правильність та достовірність внесених декларантом відомостей до поданої митної декларації типу ІМ EE №UA901000/2022/902114 від 26.08.2022;

-за відсутності даних, що підтверджують недостовірність вказаного рахунку (інвойсу), в силу вимог ст. 53 МК України, такий рахунок не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України;

-на момент надання до митного органу документів жодних підстав вважати такі документи підробними, або такими, що містять неправдиві відомості щодо вартості та продавця товарів у митного органу не було;

-навіть за наявності достатніх підстав вважати, що інвойс містить неправдиві дані, інкримінувати порушення керівнику підприємства покупця (одержувача) є безпідставним, оскільки кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.

Судова колегія відхиляє доводи скаржника про те, що вказана постанова Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22 не є преюдиційною для даної справи.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, неправомірні дії Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці виражені у складанні протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22, за яким безпідставно було вилучено товар позивача та в подальшому реалізовано його на торгах, що є доведеним постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22.

При цьому наявність вини Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці не впливає на можливість застосування положень ст. 1173, 1174 ЦК України, а тому, в даному випадку не має вирішального значення з чиєї саме вини Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці позивачу була заподіяна шкода.

Щодо наявності шкоди.

Як вже зазначалося раніше, протоколом про порушення митних правил №1079/50000/22 від 30.08.2022 було вилучено товар позивача - насіння кунжуту, обчищене, облущене, 880 мішків, загальною вагою 22000 кг.

В матеріалах справи наявний звіт про проведення оцінки товару від 13.10.2022 №, складений Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України.

Вказаний звіт був складений на підставі запиту Одеської митниці від 10.10.2022 №15.

Відповідно до вказаного звіту:

-об`єкт оцінки: насіння кунжуту, очищене, облущене, країна походження Індія, термін придатності 1 рік від дати пакування, дата пакування - 07.2022, 22000 кг, в мішках по 25 кг, обсяг - 880 шт.;

-ринкова вартість 22000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022 №15 про проведення оцінки товару, станом на дату оцінки, становить 3 144 900 грн. (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень);

-згідно довідки Одеської митниці про визначення вартості майна після нарахування усіх податків та зборів, що підлягають сплаті при переміщенні зазначеного майна через митний кордон України від 06.10.2022 №21: товар - мито - 5%, податок на додану вартість - 20%.

За доводами апеляційної скарги, митна вартість товару становить 1 053 454,77 грн, яка була визначена саме Позивачем та підтверджувалась первинною документацією, на підставі чого Позивачем було подано митну декларацію «ІМ ЕЕ» № UA901000/2022/902114, в якій було відображено вартість товару у розмірі 1 053 454,77 грн.

З даного приводу судова колегія вважає за необхідне зауважити на наступному.

Згідно з ч.2 ст. 30 МК України (в редакції на дату складання протоколу про порушення митних правил) шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю митних органів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов`язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

За ч.3 ст. 528 МК України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судова колегія враховує, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий.

У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Принципу інституту відшкодування шкоди притаманне повне відшкодування завданої шкоди.

Цей принцип означає, що обсяг обов`язку відшкодувати шкоду визначається розміром цієї шкоди.

Судова колегія звертає увагу, що вказаний звіт, за яким ринкова вартість товару станом на дату оцінки, становить 3 144 900 грн, був складений саме на підставі запиту Одеської митниці від 10.10.2022 №15.

Зі змісту звіту про проведення оцінки товару вбачається, що для визначення ринкової вартості (ціни можливої реалізації представленого до огляду товару) використано порівняльний підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригування відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктами оцінки.

При визначенні вартості (ціни можливої реалізації) об?єкту оцінки враховано наявне маркування на товарі, а також цінову інформацію шодо пропозицій продажу подібних товарів була отримана з мережі Інтернет.

Середня ринкова вартість очищеного білого кунжуту, країни походження

Індія, подібного з досліджуваним, становить 204,22 грн за 1 кг. Враховуючи відсутність супровідних документів, що підтверджують належну якість, безпечність і походження товару, велику партію та те, що даний товар відноситься до швидкопсувних товарів, що потребує реалізації у скорочений термін, застосовується знижка у розмірі 30% [6.4].

Таким чином, вартість 1 кг вищезазначеного кунжуту, з урахуванням 30% знижки, становить 142,95 грн, за умови відповідності товару вимогам щодо якості і безпеки.

Відповідно до визначень, наведених у пункті 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" ринкова вартість- вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу, за умов, що кожна зі сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Відповідно до визначень, наведених у пункті 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав": метод оцінки - спосіб визначення вартості об`єкта оцінки, послідовність оціночних процедур якого дає змогу реалізувати певний методичний підхід; нерухоме майно (нерухомість) - земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно із законодавством належить до нерухомого майна; необ`єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки; неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування; подібне майно - майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об`єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість; ймовірна сума грошей - найбільша сума грошей, яку може отримати продавець та може погодитися сплатити покупець.

Відповідно до пунктів 13-16 Національного стандарту №1 для визначення ринкової вартості враховується найбільш ефективне використання об`єкта оцінки. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки можливе із застосуванням усіх методичних підходів у разі наявності необхідної інформації. Методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Витрати на відтворення (заміщення) повинні визначатися на дату оцінки з урахуванням ринкових цін. Під час прогнозування грошового потоку та відповідної норми доходу повинен бути врахований вплив ринкових умов на функціонування (використання) об`єкта оцінки виходячи з принципу його найбільш ефективного використання. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

Порівняльний підхід передбачає таку послідовність оціночних процедур: збирання і проведення аналізу інформації про продаж або пропонування подібного нерухомого майна та визначення об`єктів порівняння; вибір методу розрахунку вартості об`єкта оцінки з урахуванням обсягу та достовірності наявної інформації; зіставлення об`єкта оцінки з об`єктами порівняння з наступним коригуванням ціни продажу або ціни пропонування об`єктів порівняння; визначення вартості об`єкта оцінки шляхом урахування величини коригуючих поправок до вартості об`єктів порівняння; узгодження отриманих результатів розрахунку. Інформація про продаж та пропонування подібного нерухомого майна повинна відповідати критеріям, визначеним у Національному стандарті №1 (пункт 19 Національного стандарту №2).

За висновками експерта, загальна ринкова вартість 22 000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022 №15 (вих. від 10.10.2022 №7.10-3/21-03/7/16319) про проведення оцінки товару, станом на дату оцінки, становить 3 144 900,00 грн (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень).

Згідно довідки Одеської митниці про визначення вартості майна після нарахування усіх податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні зазначеного майна через митний кордон України від 06.10.2022 №21: товар - мито - 5%; податок на додану вартість - 20%.

Сума належних митних платежів від реалізації зазначеного товару складає 648 947,62 грн.

Судова колегія звертає увагу, що датою складання звіту про оцінку товару є 13.10.2022, позивач звернувся до суду з відповідним позовом 25.10.2023, а отже вказаний звіт виступає найближчим до моменту розгляду даної справи визначенням реальної вартості втраченого майна.

Враховуючи викладене, здійснивши оцінку звіту від 13.10.2022 №, складений Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України на підставі запиту Одеської митниці від 10.10.2022 №15, судова колегія приймає його в якості належного та допустимого доказу у даній справі щодо визначення реальної вартості незаконно вилученого товару позивача на момент розгляду даної справи.

Відповідний звіт не викликає сумнівів у його правильності, не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості.

Сторонами у даній справі не заперечувалось правильність складеного експертом звіту та визначення вартості спірного товару.

В межах розгляду справи не заявлялося клопотання про проведення експертизи щодо визначення іншої вартості спірного товару.

Суд апеляційної інстанції вважає визначальним, що в подальшому товар позивача (насіння кунжуту, обчищене, облущене, 22000 кг) було виставлено Одеською митницею на аукціон: 26.10.2022. Стартовою ціною відповідачем було визначено вартість, яка була встановлена експертом у зазначену вище звіті 3 144 900 грн., однак аукціон не відбувся.

В подальшому було проведено аукціон 30.10.2022 зі стартовою ціною - 2358675 грн, аукціон не відбувся. Згідно протоколу електронного аукціону №BSE001-UA-057 від 01.11.2022, стартова ціна - 1572450 грн., у т.ч. ПДВ 262075 грн., учасники аукціону - ФОП Рахмані Мохаммадреза, закриті цінові пропозиції - 1575010 грн., переможець - ФОП Рахмані Мохаммадреза.

За доводами скаржника, Одеською митницею було реалізовано через аукціон товар на загальну суму 1 575 010 грн., а тому, з вирахуванням 648 947,62 грн митних платежів підлягає поверненню 926 062,38 грн.

Судова колегія зазначає, що з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) (постанова Постанова КЦС ВС від 15.02.2023 у справі № 753/15095/17).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 754/1108/15-ц (провадження № 61-16856св20) зазначено, що «при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну».

Судова колегія погоджується з судом першої інстанції та вважає належним та допустимим доказом вартості товару вищевказаний звіт, складений на підставі запиту Одеської митниці від 10.10.2022 №15, відповідно до якого ринкова вартість 22000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022 №15 про проведення оцінки товару, станом на дату оцінки, становить 3 144 900 грн. (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень).

Отже, за змістом наведених положень законодавства та правових висновків Верховного Суду, загальне правило передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Окрім вищенаведеного, судова колегія також вважає за необхідне зауважити на наступному.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, одночасно зі складанням протоколу про порушення митних правил від 30.08.2022 за №1079/50000/22 на підставі ст.511 МК України митницею вилучено безпосередні предмети порушення митних правил, які переміщувались з приховуванням від митного контролю - насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване: чистота 99,97% - 6000 кг, 240 мішків;

чистота 99,95% - 3000 кг, 120 мішків; чистота 99,90% -13000 кг, 520 мішків, у кількості 880 мішків по 25 кг кожний. Країна походження Індія, термін придатності 1 рік від дати пакування. Дата пакування: 07.2022.

Саме таку характеристику товару було зазначено відповідачем у протоколах електронних торгів.

В подальшому Відповідачем було прийнято рішення та здійснено дії щодо підготовки та реалізації вилученого товару - насіння кунжуту. Товар було реалізовано на електронному аукціоні - 02.11.2022 року.

Так, положенням частини 6 статті 243 Митного кодексу України передбачено, що товари, які швидко псуються або мають обмежений строк зберігання, у тому числі товари - безпосередні предмети порушення з митних правил, вилучені відповідно до цього Кодексу, підлягають реалізації з урахуванням терміну їх придатності, а у випадках, передбачених законодавством, - переробці, утилізації чи знищенню.

Разом з цим, судова колегія наголошує, що термін придатності товару, виходячи з матеріалів справи та його характеристики, спливав лише в липні 2023 року, в той час як митницею його було реалізовано ще у листопаді 2022 року.

Таким чином, на момент вилучення та його реалізації на електронних

аукціонах товар був придатним до використання; доказів його пошкодження, псування тощо Відповідачем не надано.

Судова колегія зауважує, що згідно приписів пункту 6 частини 5 статті 238 та частини 4 ст. 240 Митного Кодексу України, на складах митних органів можуть зберігатися товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу. Товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 постанова Малиновського районного суду м. Одеса від 21.02.2023р. по справі №521/19063/22 - скасована, провадження по справі про притягнення директора ПП «Торговий Дім «Золота миля» Бандурка 0.0. до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №1079/50000/22 - закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що у зв`язку з тим, що термін придатності товару спливав лише в липні 2023 року, а постанова Одеського апеляційного суду датована травнем 2023 року, у відповідності до положень підпункту 6 частини 5 статті 238 та частини 4 ст. 240 Митного Кодексу України Митниця мала можливість повернути незаконно конфіскований товар позивачу без понесення значних збитків. Між тим, товар, який не вважався таким, що швидко псується або має обмежений строк зберігання був реалізований митницею ще до винесення рішення суду та майже за 9 місяців до спливу терміну його придатності.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що при здійсненні вказаного розрахунку, митницею із суми реалізованого товару (1 575 010 грн) було вираховано суму належних митних платежів від вартості товару, встановленого експертом у звіті , а саме від суми 3 144 900 грн, що склало 648 947,62 грн, а не вирахування належних митних платежів від вартості реалізованого товару митницею за 1 575 010 грн.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що сума збитків складається з суми реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, яка полягає у вартості втраченого товару позивача і підтверджується належним та допустимим доказом - звітом від 13.10.2022 № і складає 3 144 900 грн.

При цьому сума вартості товару 3 144 900 грн включає в себе також податки та збори (20% податку та 5% мито), а тому з урахуванням вказаного, вартість товару та відповідну шкоду необхідно обраховувати без податків та зборів, а тому розмір шкоди становить 2 495 952,38 грн, про що було вірно встановлено місцевим господарським судом.

Також судова колегія відхиляє аргументи скаржника, що Приватне підприємство «Торговий дім «Золота миля», не оскаржуючи проведений митницею аукціон та продаж його товару, фактично погодилось з правомірністю дій та фактом реалізації товару на електронному аукціоні, оскільки вказані доводи є безпідставними та такими, які не ґрунтуються на нормах закону. Факт не оскарження проведеного відповідачем аукціону жодним чином не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати позивачу збитки внаслідок протиправних дій посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби щодо вилучення товару та прийняття рішення про реалізацію товару до закінчення строку придатності та в жодному випадку не свідчить про відсутність неправомірних дій відповідача.

При цьому у листі від 28.06.2023 відповідач-1 із посиланням на норми МК України повідомив позивача про можливість повернення коштів, отриманих на аукціоні, на суму 926062,38 грн, що свідчить про обізнаність відповідача про факт понесення позивачу збитків.

Причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою підтверджується тим, що саме внаслідок дій відповідача-1 (протиправного вилучення товару та його реалізації) позивач втратив товар, визначена самим відповідачем-1 вартість якого складає 2495952,38 грн. (за даними експертного звіту за вирахуванням податків і зборів), що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія погоджується із висновком суду першої про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наявність всіх умов для притягнення органу державної влади (відповідача-1) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, а саме: протиправна поведінка митного органу (протиправне вилучення та реалізація товару), наявність шкоди у визначеному самим відповідачем-1 розміру вартості такого товару (2495952,38 грн.) та безпосередній причинний зв`язок між шкодою і неправомірними діями особи, яка її завдала (дії митного органу призвели до втрати позивачем товару визначеної вартості).

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі №916/4670/23.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці на рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі №916/4670/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 у справі №916/4670/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.09.2024.

Головуючий суддя А.І. Ярош

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська