ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" вересня 2024 р. Справа№ 910/1211/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Яковлєва М.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 06.06.2024 (повний текст рішення складений 17.06.2024)

у справі №910/1211/24 (суддя Є.В. Павленко)

за позовом Міністерства оборони України

до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового

та спеціального призначення "Укрспецекспорт"

про стягнення 28 405 901,63 грн,.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі № 910/1211/24 позов задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на користь Міністерства оборони України 7 457 487 (сім мільйонів чотириста п`ятдесят сім тисяч чотириста вісімдесят сім) грн 62 коп. пені, 6 745 463 (шість мільйонів сімсот сорок п`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн 20 коп. штрафу та 340 870 (триста сорок тисяч вісімсот сімдесят) грн 81 коп. судового збор.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024, справу № 910/1211/24 за апеляційною скаргою Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на рішення Господарського міста Києва від 06.06.2024, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

При дослідженні апеляційної скарги судом встановлено, що скаржник просив:

- поновити Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 у справі № 910/1211/24.

- відстрочити Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 у справі №910/1211/24 до ухвалення Північним апеляційним господарським судом судового рішення у справі №910/1211/24 за результатами розгляду апеляційної скарги.

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 у справі №910/1211/24 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині новее рішення про відмову в задоволенні позову, а у разі якщо апеляційний суд не знайде підстав для відмови у задоволенні позову повністю - зменшити розмір пені та штрафу на 99 % від арифметично правильних та обґрунтованих сум пені та штрафу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 витребувано у Господарського суду міста Кива матеріали справи №910/1211/24.

12.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи №910/1211/24.

З урахуванням перебування судді Станіка С.Р., у відрядженні з 15.07.2024 по 20.07.2024 включно та у відпустці у період: з 22.07.2024 по 13.09.2024 включно, судді Яковлєва М.Л у відпустці з 12.08.2024 по 30.08.2024 включно, вирішення питання щодо руху справи вирішується після виходу суддів з відпусток.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка була чинною на момент звернення з відповідними позовом у січні 2024 (підтверджується відміткою печатки суду першої інстанції), визначала, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для працездатних осіб з 1 січня - 3028,00 гривень (станом на день звернення з відповідним позовом та апеляційною скаргою).

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, на розгляд суду першої інстанції передано позовні вимоги про стягнення загалом 28 405 901 грн. 63 коп., тобто вимоги майнового характеру (які задоволено частково), скаржник не погоджується з ухваленим рішенням і оскаржує його в апеляційному порядку частково (зокрема у прохальній частині апеляційної скарги зазначено, що скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 по справі №910/1211/24 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог)

Отже, Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" оскаржує рішення суду першої інстанції частково, а саме у стягненні 14 202 950 грн. 82 коп.

П. п. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позову майнового характеру справляється судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", судовий збір за звернення з апеляційною скаргою, в якій Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" не погоджується з оскаржуваним рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 у справі № 910/1211/24 частково, а саме у стягненні 14 202 950 грн. 82 коп., судовий збір має бути сплачено в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, виходячи з оскаржуваної частини позовних вимог з урахуванням ч. 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір», а саме: 255 653 грн. 10 коп. (14 202 950 грн. 82 коп. * 1,5% = 213 044 грн. 25 коп. (судовий збір за подання позову в оскаржуваній частині) * 150%)* 0,8).

Водночас, при зверненні з апеляційною скаргою Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" просила відстрочити сплату судового збору за апеляційну скаргу до ухвалення Північним апеляційний господарським судом рішення по справі.

Клопотання про відстрочку сплати судового збору обгрунтоване тим, що Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 22.04.2024 № 108-КВ установлено, що Відповідач відповідає критеріям, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 2 Критеріїв, затверджених наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.02.2023 № 27, та визначено Відповідача таким, що має важливе значення для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу, та критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу.

Тобто, Відповідач безпосередньо здійснює заходи із забезпечення національної безпеки та оборони і така діяльність є стратегічно важливою для забезпечення національної безпеки і оборони України.

Крім того, скаржник зазначив, що планований прибуток Відповідача від здійснення імпортних операцій з закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення, які на даний час є основним видом діяльності Відповідача, становить не більше 3 відсотків вартості таких товарів, робіт і послуг за зовнішньоекономічним контрактом, що неминуче впливає на фінансовий стан Відповідача. Проте, фактичний прибуток Відповідача від здійснення зазначених операцій часто не перевищує і 1 відсотка вартості таких товарів, робіт і послуг.

З цього приводу Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що норми пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату".

Проте, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду, що було враховано судом апеляційної інстанції.

Юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

За ч. 1 ст 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення Північним апеляційним господарським судом рішення у цій справі Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" посилаючись на Наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 22.04.2024 № 108-КВ. Проте, вказаний наказ не додано заявником до клопотання, і відповідний Наказ відсутній у відкритих офційних джерелах інформації, зокрема на сайті відповідного профільного Міністерства. З огляду на викладене, посилання заявника на вказаний Наказ, як і його чинність станом на момент подання відповідного клопотання - не підтверджено заявником належними засобами доказування.

Також, щодо посилання скаржника на планований прибуток відповідача від здійснення імпортних операцій з закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення, які на даний час є основним видом діяльностів відповідача, становить не більше 3 відсотків вартості таких товарів, робіт і послуг за зовнішньоекономічним контрактом, що неминуче впливає на фінансовий стан відповідача, і посилання на те, що фактичний прибуток відповідача від здійснення зазначених операцій часто не перевищує і 1 відсотка вартості таких товарів, робіт і послуг- суд апеляційної інстанції зазначає, що заявником не додано до клопотання жодного доказу в розумінін ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження стверджуваних обставин прибутковості та/або неприбутковості.

Враховуючи вищевикладене, заявником належним чином не обґрунтовано подане клопотання про відстрочку від сплати судового збору, зазначені підстави для відстрочки від сплати судового збору не відповідають вимогам зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору за наведених скаржником доводів та обгрнутувань, у звязку з чим заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що учасник справи не позбавлений права повторно звернутись з відповідним клопотанням про відстроченян сплати судового збору, навівши відповідні обгрунтування з наданням підтверджуючих доказів своїх тверджень.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочку Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Базис» від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та на підставі ч. 1, 2 ст. 8 України "Про судовий збір" відмовляє у задоволенні такого клопотання, а апеляційна скарга залишається без руху, оскільки зазначена скарга не відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Базис» подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху, на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні (скаржнику) можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів сплати судового збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції наголошує, що форма та зміст апеляційної скарги підлягають приведенню у відповідність до ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням мотивувальної частини даної ухвали стосовно зазначення у резолютивній частині апеляційної скарги меж оскарження рішення, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 258 та п. 4 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху.

На підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні (скаржнику) можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів сплати судового збору в розмірі 17 171 грн. 80 коп.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 41, 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 у справі № 910/1211/24 - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2024 у справі № 910/1211/24 - залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" має право усунути недоліки, подавши до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 255 653 грн. 10 коп. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят три ) грн. 10 коп.

4. В разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

М.Л. Яковлєв