ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"22" серпня 2024 р. Справа № 911/2172/24

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростім агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джорджіан алко груп» (Georgian Alko Group Limited Liability Company)

про стягнення 29 034,29 доларів США

Встановив:

До Господарського суду Київської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю «Ростім агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джорджіан алко груп» (Georgian Alko Group Limited Liability Company) про стягнення 29 034,29 доларів США.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ростім агро» (Далі - Позивач), яке знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Гагаріна, 1а, подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джорджіан алко груп» (Georgian Alko Group Limited Liability Company) (Далі - Відповідач), місцезнаходженням якого є країна Грузія, м. Кутаїсі, вул. Чечелашвілі, 3-й провулок, 4, про стягнення 29 034,29 доларів США збитків, завданих відповідачем у зв`язку з непоставкою замовленого позивачем товару та неоплатою рекламних послуг.

В обгрунтування підсудності спору Господарському суду Київської області позивач посилається на ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», стверджуючи, що заявлені у позові збитки завдані на території України за місцезнаходженням позивача.

Нормою ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилається позивач, визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», на яку посилається позивач, визначено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Однак, дослідивши викладені у позові обставини та додані до нього документи, судом встановлено, що за умовами укладеного з відповідачем Договору купівлі -продажу № 07.06.2023 від 07.06.2023 року поставка товоару мала бути здійснена стороною відповідача, який знаходиться у країні Грузія, м. Кутаїсі, вул. Чечелашвілі, 3-й провулок, 4, місцем виконання Договору місцем поставки визначено також країна Грузія, Каспський муніципалітет, село Оками на умовах FCA Інкотермс 2010.

Таким чином, наведені у позові збитки не пов`язані з заподіянням шкоди майну на території України, що виключає підстави для застосування ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Також судом встановлено безпідставність посилання позивача на п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», оскільки враховуючи місцезнаходження виконавця (відповідача) у країні Грузія та визначене Договором місце виконання зобов`язання також у країні Грузія, відповідно, шкода через непоставку товару могла бути завдана відповідачем на території Грузії. Фактів та ознак, які вказують на завдання шкоди на території України позивачем не наведено.

Таким чином, твердження позивача про завдання наведених у позові збитків за його місцезнаходженням на території України позивачем не обгрунтовані і матеріали справи не містять відповідних підтверджень.

З огляду на викладені у позові обставини та додані докази вбачається, що наведені у позові збитки не пов`язані з завданням шкоди на території України, відповідач (виконавець) та місце поставки (виконання) в країні Грузія, позивачем не обгрунтовано, що дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Також судом не встановлено наявності між сторонами угоди про визначення підсудності спору господарському суду на території України.

Як визначено ст. 366 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Стаття 78 Закону України «Про міжнародне приватне право» компетенція інших органів України щодо розгляду справ з іноземним елементом визначається законами України з урахуванням статей 75-77 цього Закону.

Враховуючи обставини спору та відсутність підстав для застосування ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», за нормами Господарського процесуального кодексу України, які визначають підсудність спору, згідно з ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

Нормою п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки, відповідач знаходиться в іншій країні Грузія, спір з іноземним елементом непідсудний господарським судам на території України, суд відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідні правові висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.06.2020 року у справі № 908/1481/19 у схожих правовідносинах, що пов`язані з невиконанням іноземним елементом договірних зобов`язань, де Верховний Суд визнав правомірною відмову у відкритті провадження на підставі ч. 1 ст. 27 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України у разі непідсудності спору з іноземним елементом господарським судам на території України.

Враховуючи наведене, оскільки усі посилання позивача на приписи п. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» щодо можливості розгляду його спору з відповідачем господарськими судами України, зокрема, Господарським судом Київської області, є необґрунтованими та безпідставними, з викладених у позові обставин і доданих доказів не встановлено інших фактів, які могли б бути підставами визначення підсудності спору господарським судам України, зокрема, угоди про визначення підсудності спору Господарському суду Київської області, даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті провадження у справі № 911/2172/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростім агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джорджіан алко груп» (Georgian Alko Group Limited Liability Company) про стягнення 29 034,29 доларів США на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ч. 1 27, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 366 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкриті провадження у справі № 911/2172/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростім агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джорджіан алко груп» (Georgian Alko Group Limited Liability Company) про стягнення 29 034,29 доларів США.

2. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку і строк встановлені, ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін