ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" вересня 2024 р. Справа № 911/2539/24

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали позовної заяви Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтрансторг»

про стягнення 25 463, 98 гривень

установив:

23.09.2024 через підсистему «Електронний суд» Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (далі позивач) надіслало позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтрансторг» (далі відповідач) про стягнення 25 463, 98 гривень заборгованості із компенсації послуг забезпечення діяльності в орендованому приміщенні (електроенергії).

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна № 19/1527 від 01.11.2019 в частині сплати послуг з забезпечення діяльності в орендованому приміщенні у встановлений означеним договором строк.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що означена справа не підсудна Господарському суду Київської області з таких підстав.

Приписами ч. 1 ст. 125 Конституції України унормовано, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Так, за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас згідно ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як випливає із п. 1.1 договору оренди нерухомого майна № 19/1527 від 01.11.2019 (далі договір оренди), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно автозаправний комплекс (АЗС), адреса розташування якого визначена у відповідному додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Так, у додатку № 1 від 01.11.2019 до договору оренди вказано, зокрема, що об`єктом оренди є АЗС № 05-03, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Волноваха, вул. Шевцова, 28.

Крім того в п. 1 акта № 01-П/05-03 від 01.11.2019 прийому-передачі майна в оренду до договору оренди зазначено, що орендодавець передав, а орендар прийняв з метою проведення підготовчих та регламентних робіт для подальшого користування таке майно: комплекс стаціонарної автозаправної станції загальною площею 134,0 кв. м., розміщеної за адресою: Донецька обл., м. Волноваха, вул. Шевцова, 28, до складу якої входить нерухоме майно, обладнання, прилегла територія.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 дійшла висновку, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих заяв, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладені вище висновки та зважаючи на те, що спір у цій справі виник внаслідок неналежного виконання умов договору оренди нерухомого майна № 19/1527 від 01.11.2019, об`єкт оренди за яким розташований за адресою: Донецька обл., м. Волноваха, вул. Шевцова, 28, суд дійшов висновку про те, що позов Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» не може бути розглянутий судом за загальним правилом підсудності за місцем знаходження відповідача, оскільки в цьому випадку мають бути застосовані правила виключної підсудності, згідно з якими вирішення спору в означеній справі належить до юрисдикції Господарського суду Донецької області.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 279 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

З огляду наведених законодавчих положень суд дійшов висновку про направлення позовної заяви Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтрансторг» про стягнення 25 463, 98 гривень разом з доданими до неї документами за виключною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Керуючись ст. 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Передати позовну заяву Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтрансторг» про стягнення 25 463, 98 гривень разом з доданими до неї документами за виключною підсудністю до Господарського суду Донецької області (61000, м. Харків, просп. Науки, буд. 5).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядок відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко