ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/758/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Молдованенко Валерії Дмитрівни

до відповідача Фізичної особи-підприємця Неберикута Владислава Руслановича

про стягнення заборгованості 228 358,03 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін не з`явилися.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Молдованенко Валерія Дмитрівна звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Неберикута Владислава Руслановича про стягнення заборгованості 228 358,03 грн., з яких 200 779,05 грн. основний борг, 14 609,94 грн. відшкожування витрат, 3 146,30 грн. інфляційні втрати, 8 818,77 грн. пеня, 1 003,97 грн. - 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору суборенди основних засобів №6/3/2023 від 31.03.2023, а саме відповідач несвоєчасно та не повністю розрахувався за суборенду нежитлового приміщення. Посилаючись на умови договору та ст.625 ЦК України, з огляду на порушення відповідачем строків оплати, позивач нарахував пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідач відзиву на позов не подав. Вимог не заперечив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 19.08.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11 вересня 2024 р. на 10:45 год.

10.09.2024 року від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

Ухвалою від 11.09.2024 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 24 вересня 2024 р. на 12:00 год.

У судове засідання 24.09.2024 представники позивача та відповідача не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Участь у засіданні судом не визнавалася обов`язковою.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду завчасно надіслана учасникам справи.

У матеріалах справи наявне поштове повідомлення про те, що відповідач належним чином проінформований про дату та час розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За умовами п.2 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між Фізичною особою-підприємцем Молдованенко Валерією Дмитрівною (Орендар) та Фізичною особою-підприємцем Неберикут Владиславом Руслановичем (Суборендар) 31 березня 2023 року був укладений Договір суборенди основних засобів № 6/3/2023 (арк.с.10-12).

Відповідно до п. 1.1. Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування майно, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 245,3 кв. м., розташовані на другому поверсі магазину "Андріїв", що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Березне, вулиця Андріївська, будинок, 48 (далі - основні засоби або об`єкт оренди).

11 вересня 2023 року між Фізичною особою-підприємцем Молдованенко Валерією Дмитрівною та Фізичною особою-підприємцем Неберикут Владиславом Руслановичем укладено Додаткову угоду №1 до Договору суборенди основних засобів № 6/3/2023 від 31 березня 2022 року, якою Сторони внесли зміни до п.1.1. Договору, а саме: Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування майно, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 238,00 кв. м., розташовані на другому поверсі магазину "Андріїв", що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Березне, вулиця Андріївська, будинок, 48 (далі - основні засоби або об`єкт оренди).

Стан об`єкта оренди на момент передання в суборенду: задовільний. Недоліки об`єкту оренди (при їх наявності) зазначаються сторонами у відповідному акті приймання-передачі об`єкту оренди (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.3. Договору відновна вартість об`єкта оренди на момент підписання Договору становить 3 657 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору Орендар передає Суборендарю Об`єкт оренди за актом приймання-передачі (додаток, що є невід`ємною частиною даного Договору). В акті приймання-передачі Сторони зазначають склад Об`єкта оренди, його стан на момент передачі у користування та інше. Суборендар вступає в строкове платне користування Об`єктом оренди з моменту підписання Сторонами Договору та акта приймання- передачі (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 3.3.2. Договору Суборендар зобов`язаний вчасно і в повному обсязі, у відповідності до умов цього Договору, сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором.

Пунктом 5.1. Додаткової угоди №1 до Договору передбачено, що вартість орендної плати за користування основними засобами, що орендуються, становить 160,00 грн за один метр квадратний що в сумі складає 38 080,00 грн за місяць.

Відповідно до п. 5.1.4. Договору починаючи з другого календарного місяця користування об`єктом оренди, Суборендар здійснює повну оплату орендної плати за місяць до 15 числа кожного поточного місяця, в якому здійснюється користування Об`єктом оренди.

Загальний розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування суми орендної плати за попередній місяць на індекс споживання цін (індекс інфляції) офіційно оприлюднений Державною службою статистики України на дату виставлення рахунку і не потребує додаткового погодження з Суборендарем, але не більше ніж 1,5% за рік (п. 5.1.5. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору цей Договір набуває чинності з дати підписання його Сторонами і діє до 30 березня 2024 року.

28 лютого 2024 року Між Фізичною особою-підприємцем Молдованенко Валерією Дмитрівною та Фізичною особою-підприємцем Неберикут Владиславом Руслановичем укладено Додаткову угоду №2 до Договору суборенди основних засобів № 6/3/2023 від 31 березня 2022 року, якою продовжено дію Договору до 31 березня 2025 року.

Позивач передав нежитлове приміщення в оренду, що підтверджується Актом приймання-передачі (в який були внесені зміни Додатковою угодою № 1 до Договору оренди основних засобів № 6/3/2023 від 31 березня 2022 року Суборендар Фізична особа-підприємець Неберикут Владислав Русланович, який діє на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 000004709 від 09.10.2020 п., приймає, відповідно до умов Договору оренди основних засобів № 6/3/2023 від 31 березня 2023 року, нежитлові приміщення, загальною площею 238,00 кв. м., розташовані на другому поверсі магазину "Андріїв", що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Березне, вулиця Андріївська, будинок, 48 (арк.с.13).

Також Позивач виставив Відповідачу рахунки на оплату орендної плати №40 від 10.04.2024р. на суму 40 026,38 грн., №57 від 15.05.2024р. на суму 40 106,43 грн., №67 від 14.06.2024р. на суму 40 347,07 грн., №77 від 12.07.2024р. на суму 41 234,71 грн., №88 від 12.08.2024 р. на суму 41 234,71 грн.,але сплачено було в сумі 2 170,25 грн.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 200 779,05 грн.

Відповідно до п. 5.2. Договору крім орендної плати, Суборендар щомісячно сплачує Орендарю наступні платежі:

а) відшкодування комунальних послуг (водо-, енерго-, газо-, теплопостачання, обслуговування пожежної сигналізації тощо), які споживаються Суборендарем;

б) відшкодування адміністративно-експлуатаційних витрат та послуг, що включають в себе усі витрати на утримання, прибирання, освітлення площ загального користування, коридорів, витрати пов`язані з підтримання у належному стані, прибиранні та користуванні прилеглою земельною ділянкою, забезпеченням перепускного режиму, вивезення сміття, що утворюється у місцях загального користування, та інші.

Суборендар здійснює відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних послуг, та витрат до 15 числа кожного поточного місяця за попередній місяць.

Крім того, Позивач виставив Відповідачу рахунки на оплату витрат відповідно до п. 5.2. Договору, а саме: рахунок № 52 від 30.04.2024р. на суму 3 504,84 грн., №62 від 31.05.2024р. на суму 3 705,73 грн., №72 від 30.06.2024р. на суму 3 688,61 грн., №82 від 31.07.2024р. суму 3 710,76 грн.

Відповідач не відшкодував вартість витрат відповідно до п. 5.2. Договору за наступні періоди: квітень 2024 року в сумі 3 504,84 грн; травень 2024 року в сумі 3 705,73 грн; червень 2024 року в сумі 3 688,61 грн; липень 2024 року в сумі 3 710,76 грн. Всього на загальну суму 14 609,94 грн.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем по витратах згідно п. 5.2. Договору становить 14 609,94 грн.

Відповідно до п. 8.1. Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену нормами чинного законодавства України і цим Договором.

Згідно з п. 8.2. Договору у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього Договору Суборендар зобов`язаний сплатити на користь Орендаря пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Оскільки Відповідач належним чином не виконав умови договору в частині сплати орендної плати, керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України та на підставі п. 8.2. Договору, позивач нарахував та заявив до стягнення 8 818,77 грн - пені за період з 15.04.2024 ро 18.08.2024, 1 003,97 грн - 3% річних за період з 15.04.2024 по 15.08.2024, та 3 146,30 грн. - інфляційні втрати за період квітня 2024 року - серпень 2024 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Згідно з приписами статей 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення містяться у статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), а саме: господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою укладений cторонами договір є договором оренди. Положеннями цього договору також визначено строк на який укладається договір, орендну плату та порядок повернення орендованого майна.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено господарським судом з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином.

Згідно з правилами статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З врахуванням наведеного, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення 200 779,05 грн. заборгованості є обґрунтованими.

Пунктом 5.2. Договору крім орендної плати, Суборендар щомісячно сплачує Орендарю наступні платежі:

а) відшкодування комунальних послуг (водо-, енерго-, газо-, теплопостачання, обслуговування пожежної сигналізації тощо), які споживаються Суборендарем;

б) відшкодування адміністративно-експлуатаційних витрат та послуг, що включають в себе усі витрати на утримання, прибирання, освітлення площ загального користування, коридорів, витрати пов`язані з підтримання у належному стані, прибиранні та користуванні прилеглою земельною ділянкою, забезпеченням перепускного режиму, вивезення сміття, що утворюється у місцях загального користування, та інші.

Суборендар здійснює відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних послуг, та витрат до 15 числа кожного поточного місяця за попередній місяць.

Відповідач не відшкодував вартість витрат відповідно до п. 5.2. Договору за наступні періоди: квітень 2024 року в сумі 3 504,84 грн; травень 2024 року в сумі 3 705,73 грн; червень 2024 року в сумі 3 688,61 грн; липень 2024 року в сумі 3 710,76 грн. Всього на загальну суму 14 609,94 грн.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем по витратах згідно п. 5.2. Договору становить 14 609,94 грн.

Щодо нарахованих 8 818,77 грн. пені суд зазначає наступне.

На підставі положень пункту 8.2. Договору у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього Договору Суборендар зобов`язаний сплатити на користь Орендаря пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Як зазначено в статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Тож до правовідносин сторін договору щодо забезпечення належного виконання господарського договору штрафними санкціями (штраф, пеня) слід застосовувати положення глави 26 ГК України.

Згідно зі статтею 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

На підставі наведених правових норм та зважаючи на допущене відповідачем порушення Договору, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати пені за порушення умов Договору в силу п. 8.2. договору.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок штрафних санкцій, суд констатує, що він є арифметично правильним у розмірі - 8 818,77 грн. пені за період 15.04.2024 - 15.08.2024.

В частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України викладена також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

У постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Щодо розміру та періоду нарахувань інфляційних, суд зазначає наступне.

При перевірці поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом з`ясовано, що позивач нарахував відповідачу 3 146,30 грн. інфляційні втрати за період квітень 2024 року - серпень 2024 року, також 1 003,97 грн. 3% річних за період 15.04.2024 - 15.08.2024.

Суд здійснив власний розрахунок, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист" та встановив, що сума інфляційних втрат нарахована позивачем є арифметично вірною.

Отже, позовна вимога в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволеню в сумі 3146,30 грн.

Щодо нарахованих 3% річних слід вказати таке.

Позивач заявляє до стягнення 3% річних в сумі 1 003,97 грн.

Суд здійснив власний розрахунок, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист" та встановив, що сума 3% річних нарахована позивачем є арифметично вірною.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Молдованенко Валерії Дмитрівни обґрунтовані та підлягають задоволенню щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Неберикута Владислава Руслановича грошових коштів в загальній сумі 228 358,03 грн., з яких 200 779,05 грн. - заборгованість по орендній платі, 14 609,94 - заборгованість по відшкодуванню витрат, 3 146,30 грн. інфляційні втрати, 1 003,97 грн. 3% річних та 8 818,77 грн. пені.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 741,00 грн. Також викладено прохання судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач не надав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, судові витрати понесені позивачем у виді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у сумі 2 741,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Неберикута Владислава Руслановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Молдованенко Валерії Дмитрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) - заборгованість з орендної плати в сумі 200 779 (двісті тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 05 коп., заборгованість по відшкодуванню витрат в сумі 14 609 (чотирнадцять тисяч шістсот дев`ять) грн 94 коп, 3% річних в сумі 1 003 (одна тисяча три) грн. 97 коп., інфляційних втрат в сумі 3 146 (три тисячі сто сорок шість) грн. 30 коп., пені в сумі 8 818 (вісім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн 77 коп та 2 741 (дві тисячі сімсот сорок одну) грн. 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 25 вересня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.