РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2024Справа № 910/12549/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Інформаційні судові системи"

до Державного підприємства "Судовий будівельно-експертний центр"

про стягнення 436360,62 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Інформаційні судові системи" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Судовий будівельно-експертний центр" про стягнення 436360,62 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу проектної документації від 15.12.2011 № 01-ПД.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позову з огляду на пропуск строку позовної давності.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2011 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір № 01-ПД купівлі-продажу проектної документації (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця Проектну документацію в об`ємі, який визначений у пункті 1.2 договору, в тому числі виключні майнові і немайнові права на Проектну документацію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити повну вартість Проектної документації.

У пункті 1.2 договору визначено, що проектна документація складається з наступних частин: Ескізний проект типової адміністративної будівлі суду; Типовий проект адміністративної будівлі суду, надалі - Типовий проект. Типовий проект містить всі розділи (матеріали, креслення тощо) передбачені чинними Державними будівельними нормами, стандартами, іншими нормами чинного законодавства України. Проектна документація Типового проекту придатна для повторного використання (тиражування) з можливістю масштабування конструктиву; Робоча документація для будівництва будівлі суду на основі уточненого Типового проекту (далі - Робоча документація).

Згідно із пунктом 2.1 договору продавець зобов`язаний передати у власність Покупцю Проектну документацію, в тому числі виключні майнові і немайнові права на Проектну документацію, в повному обсязі згідно з графіку, який є Додатком № 1 до цього Договору, а саме: ескізний і типовий проекти до 31 липня 2012 року та робочу документацію до 31 липня 2013 року.

За змістом пункту 3.1 договору загальна вартість проектної документації, яку Продавець зобов`язаний передати за договором, становить 793 382,94 грн., у т.ч. ПДВ у розмірі 132230,49 грн.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що загальна вартість Проектної документації складається з вартості її частин у наступних розмірах: вартість Ескізного проекту складає 158 676, 60 грн. із ПДВ; вартість Типового проекту складає 277 684,02 грн. із ПДВ; вартість Робочої документації складає 357 022,32 грн. із ПДВ.

Відповідно до пункту 3.3 договору Покупець зобов`язаний прийняти Проектну документацію та здійснити оплату не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) календарних місяців з дня підписання Акту прийому передачі відповідної частини Проектної документації, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (пункт 7.1 договору).

До вказаного договору підписано додаток № 1 «Графік прийому-передачі проектної документації», відповідно до якого кінцевий строк передачі проектної документації, а саме: Ескізного проекту та Типового проекту становить до 31.07.2012; Робоча документація - до 31.07.2013 року.

27.06.2012 сторонами підписано акт прийому-передачі підписаний, згідно з яким передана частина проектної документації, а саме: Ескізний проект типової адміністративної будівлі суду та Типовий проект. Відповідно до пункту 2 акту відповідач зобов`язаний сплатити позивачу вартість Ескізного проекту складає 158 676,60 грн. із ПДВ; вартість Типового проекту складає 277 684,02 грн. із ПДВ.

Також, 01.04.2021 сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого залишок заборгованості за відповідачем становить 579360,61 грн., зокрема, за договором від 15.12.2011 № 01-ПД згідно з актом від 27.06.2012 у сумі 436360,61 грн.

Як зауважив позивач, згідно з актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Інформаційні судові системи» за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 установлено порушення та недотримання умов Договору з боку відповідача в частині не сплати грошових коштів за надані послуги, визначених пунктом 3.3 Договору від 15.12.2011 №01-ПД, на загальну суму 436 360,62 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору від 15.12.2011 №01-ПД сторонами підписано акт прийому-передачі від 27.06.2012 на загальну суму 436 360,62 грн.

Отже, за умовами пунктів 3.3. договору відповідач мав здійснити оплату не пізніше 24 календарних місяців з дня підписання акту прийому передачі, тобто до 27.06.2014 року. Проте, матеріали справи доказів сплати відповідачем заборгованості не містять.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 436 360,62 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

З огляду на те, що відповідач мав оплатити заборгованість до 27.06.2014 включно, строк позовної давності в три роки тривав до 28.06.2017 року.

При цьому, згідно з частинами першою, третьою статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Із матеріалів справи слідує, що сторонами 01.04.2021 підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача за договором від 15.12.2011 № 01-ПД згідно з актом від 27.06.2012 становить 436360,61 грн.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №187/789/17, від 08.05.2018 у справі №910/16725/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, підписання в межах позовної давності боржником і кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, належить до дій, які свідчать про визнання особою свого боргу, і, як наслідок, про переривання строку позовної давності.

Водночас, підписання акту звірки взаємних розрахунків здійснено відповідачем вже після спливу строку позовної давності, тобто такі дії відповідача не переривають строку позовної давності.

При цьому, позивачем не подано до суду жодних пояснень або доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити в задоволенні позову з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Інформаційні судові системи" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова