ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/90/24

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-Домашній Текстиль

до Товариства з обмеженою відповідальністю Сколаро Стронг

про стягнення 10 357 028,90 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

від позивача: Берт М.С (ордер серія АА № 1187558 від 02.01.2024);

від відповідача: не з`явився.

Встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-Домашній Текстиль (далі - позивач, ТОВ ТК-Домашній Текстиль) до Товариства з обмеженою відповідальністю Сколаро Стронг (далі відповідач, ТОВ Сколаро Стронг) про стягнення 10 357 028,90 грн. попередньої оплати за Договором поставки № 2445/12 від 06.12.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2024 року відкрито провадження у справі № 911/90/24, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.03.2024 року.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року у справі № 911/90/24 підготовче засідання відкладено на 08.04.2024 року.

У зв`язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. у відпустці, підготовче засідання відкладене на 08.04.2024 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2024 року підготовче засідання призначено на 15.05.2024 року.

В підготовчому засіданні 15.05.2024 року позивач зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримує. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач в підготовче засідання 15.05.2024 року не з`явився, відзив на позов не подав позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2024 року.

У судове засіданні 05.06.2024 року відповідач не з`явився, позивач підтримав позовні вимоги.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 05.06.2024 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» - (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сколаро Стронг (Продавець), було укладено Договір поставки № 2445/12 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю товари, в подальшому товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату па умовах цього Договору.

Продавець надає покупцю супровідні документи (рахунок-фактуру, видаткову накладну на товар) (п. 2.3. Договору).

Строк передання товару від продавця до покупця становить 2 (два) календарні дні з моменту отримання заявки (п. 2.4. Договору)

При отриманні товару покупець засвідчує факт прийняття товару, його якість, кількість та асортимент підписанням видаткової накладної. Після прийняття товару, товар обміну не підлягає ( п.2.5 Договору).

Розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється на умовах попере ньої оплати або за домовленістю сторін з відстрочкою на 90 календарних днів, у безготівковому порядку та перераховується на поточний рахунок Продавця, якщо інші умови та порядок розрахунків не зазначені в додаткових угодах к договору. Товар вважається оплаченим з дня надходження коштів в повному обсязі на рахунок продавця (п. 4.1. Договору).

Датою отримання товару є дата виписки видаткової накладної покупцю продавцем. Право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару продавця за видатковою накладною (п. 5.1. Договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє 1 рік з дати підписання. Цей Договір підлягає безумовній пролонгації на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не заявить у письмовій формі за 30 (тридцять) календарних днів про припинення його дії (п. 7.1. Договору).

Як стверджує позивач, та в перебігу розгляду спору не спростовано відповідачем на виконання зобов`язань за Договором згідно виставлених відповідачем рахунків на оплату № 2445 від 06.12.2022 року, № 2446 від 06.12.2022 року, № 2447 від 06.12.2022 року, № 2448 від 06.12.2022 року, № 2449 від 07.12.2022 року, № 2450 від 07.12.2022 року, № 2451 від 07.12.2022 року, № 2452 від 07.12.2022 року, № 2453 від 07.12.2022 року, № 2454 від 08.12.2022 року (наявні в матеріалах справи), ним було сплачено відповідачу 10 357 028,90 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 7132 від 29.12.2022 року, № 7133 від 29.12.2022 року, № 7178 від 30.12.2022 року, № 64 від 04.01.2023 року, № 122 від 05.01.2023 року.

Таким чином, відповідачем на дату подання позову не поставлено позивачу товар на суму 10 357 028,90 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

З метою досудового врегулювання спору в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України 27.01.2023 року № 49/1 позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів в сумі 10 357 028,90 грн., однак відповідна вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 10 357 028,90 грн здійсненої ним оплати до початку поставки товару, оскільки станом на момент звернення до суду відповідач так і не поставив передбачений Договором товар, сплачених коштів не повернув.

Вході розгляду спору відповідач відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновків що спірних правовідносин застосовуються положення договору поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1-2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення передбачені ч. 2 ст. 220 Господарського кодексу України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

З огляду на обставини спору, мала місце попередня оплата за поставку товару, який не придбаний та не проданий відповідачем, що надає позивачу право вимагати повернення передплачених коштів та відмовитись від подальших правовідносин з відповідачем за Договором.

Звернення позивача до суду з вимогою про повернення передплачених коштів свідчить про втрату ним інтересу до виконання відповідачем зобов`язання за Договором, що з огляду на ст.ст. 612, 615 Цивільного кодексу України та 220 Господарського кодексу України є правомірним.

Матеріалами справи, а саме платіжними інструкціями підтверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача на підставі Договору 10 357 028,90 грн., отримання яких в перебігу розгляду справи останнім не спростовано.

Судом встановлено, що станом на момент звернення позивача з позовом до суду сума невикористаної та не підтвердженої видатковою накладною товару попередньої оплати за Договором становить 10 357 028,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано жодних документально підтверджуючих доказів на підтвердження поставки товару, що погоджені умовами Договору, а саме: видаткової накладної, яка підписані обома сторонами.

Враховуючи зазначене вище, та те що відповідач спірні кошти в сумі 10 357 028,90 грн. не повернув, передбачений умовами Договору товар позивачу не поставив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем належним чином не спростовано, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 10 357 028,90 грн. є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 155 355,43 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сколаро Стронг (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ново-Окольська, буд. 8, корпус в, оф. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній Текстиль (02081, м. Київ, вул. Сортувальна, буд. 2, ) 10 357 028 (десять мільйонів триста п`ятдесят сім тисяч двадцять вісім) грн 90 коп. попередньої оплати та 155 355 (сто п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) гри 43 коп. витрат по сплаті судового зоору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законно сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.09.2024 р.

Суддя Т.П. Карпечкін