У Х В А Л А

20 вересня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/777/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши заяву Чернігівської окружної прокуратури про забезпечення позову, сформовану 19.09.24 в системі «Електронний суд», у справі

за позовом Керівника Чернігівської окружної прокуратури,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, ,

в інтересах держави в особі

позивача-1: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області,

вул. Пантелеймонівська, 12, м. Чернігів, 14017, ,

позивача-2: Чернігівської міської ради,

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ,

до відповідача: Приватного підприємства "Будмірантарінвест",

вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000, ,

про розірвання договору оренди, повернення земельної ділянки та приведення її у попередній стан

Без виклику представників сторін.

13.08.2024 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Чернігівської міської ради до Приватного підприємства "Будмірантарінвест" про розірвання договору оренди, повернення земельної ділянки та приведення її у попередній стан, у якій прокурор просить:

- припинити договір оренди землі від 14.03.2024, укладений між Чернігівською міською радою та Приватним підприємством "Будмірантарінвест" (, вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташованої на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у місті Чернігові, шляхом його розірвання;

- зобов`язати Приватне підприємство "Будмірантарінвест" (, вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташовану на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у місті Чернігові територіальній громаді міста Чернігова в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду;

- зобов`язати Приватне підприємство "Будмірантарінвест" (, вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000) вчинити дії по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства та приведення у попередній стан частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0024, розташовану на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у місті Чернігові, шляхом прибирання будівельних відходів від руйнувань пошкодженого (зруйнованого) об`єкту нерухомості (бетон, цегла, плитка, кераміка) на площі 800 кв.м.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що наявні підстави для припинення договору оренди землі від 14.03.2024 шляхом його розірвання, оскільки відповідач - Приватне підприємство "Будмірантарінвест", допустило засмічення орендованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0024, розташованої на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у місті Чернігові, будівельними відходами, чим порушило вимоги законодавства, що регулює договірні зобов`язання, зокрема Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України Про управління відходами та Про оренду землі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №927/777/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.09.2024 року на 09:00.

Ухвалою суду від 11.09.24 судом постановлено у задоволенні заяви Чернігівської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі №927/777/24 від 10.09.2024 відмовити повністю.

У зв`язку з оголошенням по Чернігівській області повітряної тривоги 12.09.24, яка тривала з 08:48 по 09:53, призначене на 12.09.24 на 09 год. 00 хв. підготовче засідання не проводилось. У зв`язку з цим, протокольною ухвалою від 12.09.24, продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та наступний розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 03 жовтня 2024 р. на 10:00.

19.09.2024 від Чернігівської окружної прокуратури повторно надійшла заява про забезпечення позову, сформована 19.09.24 через систему Електронний суд, у якій прокурор у порядку забезпечення просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Приватному підприємству Будмірантарінвест (, вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташованої на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у м. Чернігові.

В обґрунтування заяви прокурор зазначає про те, що предметом позову у справі № 927/777/24 є вимога про припинення договору оренди землі від 14.03.2024, укладеного між Чернігівською міською радою та ПП Будмірантарінвест щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташованої на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у м. Чернігові, шляхом його розірвання. Похідними вимогами до відповідача є зобов`язання ПП Будмірантарінвест повернути земельну ділянку територіальній громаді м. Чернігова в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду та вчинити дії по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства та привести у попередній стан частину земельної ділянки, шляхом прибирання будівельних відходів від руйнувань пошкодженого (зруйнованого) об`єкту нерухомості (бетон, цегла, плитка, кераміка) на площі 800 кв.м.

Як зазначає прокурор, підставою для подання позовної заяви стало порушення ПП Будмірантарінвест вимог законодавства, які регулюють договірні зобов`язання, зокрема Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України Про управління відходами та Про оренду землі, яке полягає у засмічення орендованої земельної ділянки будівельними відходами.

Так, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області проведено перевірку фактів щодо засмічення ПП Будмірантарінвест земельної ділянки біля озера Земснаряд будівельними відходами, в ході якої встановлено дві локації звалищ будівельних відходів невідомого складу та походження в межах вказаної земельної ділянки загальною площею засмічення 800 кв.м (розрахунковий обсяг відходів 279 куб.м) та одну локацію звалища відходів в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0707 площею засмічення 226 кв.м (розрахунковий обсяг відходів 130 куб.м). Під час перевірки Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області відібрано проби ґрунтів, за результатами лабораторних досліджень яких, встановлено перевищення гранично допустимої концентрації сульфатів.

Поряд з цим, 16.09.24 у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 11.04.24 проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки із кадастровим номером :01:039:0024.

В ході огляду встановлено, що зазначена земельна ділянка огороджена парканом та на ній знаходиться (побудована) одноповерхова будівля. Відповідно до вивіски «Паспорт об`єкта» замовником об`єкта будівництва зазначено ПП «Будмірантарінвест».

Також ПП «Будмірантарінвест» подало до Управління Державного архітектурно- будівельного контролю Чернігівської міської ради повідомлення пропочаток виконання вищевказаних будівельних робіт, що підтверджується витягом із Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, зареєстрованим Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради 25.06.2024.

Крім того, вказує прокурор, ПП «Будмірантарінвест» після отримання позовної заяви і відкриття провадження у зазначеній справі здійснює будівництво об`єкту нерухомого майна, а саме будівлі охорони, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташованій на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у м. Чернігові, що підтверджується і самим відповідачем у відзиві на позовну заяву від 04.09.2024.

З урахуванням викладеного, прокурор звертає увагу суду, що згідно договору оренди земельної ділянки №3749 від 14.03.2024, Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :01:039:0024 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, ПП «Будмірантарінвест» може здійснювати будівництво будь-яких інших об`єктів нерухомого майна до вирішення справи по суті.

На підтвердження факту здійснення будівництва на спірній земельній ділянці прокурором надано наступні докази:

-наказ Управлінням архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 07.06.2024 №33-М «Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки» ПП «Будмірантарінвест»;

-містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва, реєстраційний номер в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва МU01:810-4620-5484-3581, реєстраційний номер 02-01/33 від 06.06.2024;

-робочим проектом «Нове будівництво будівлі охорони на земельній ділянці розташованій на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької в м. Чернігові» (замовлення № 08.01/24-01);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею від 16.09.2024.

Як вказує прокурор, вищевикладене свідчить про те, що ПП «Будмірантарінвест» здійснюються будівельні роботи на спірній земельній ділянці комунальної форми власності, що може ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, в частині повернення зазначеної земельної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач одержав її в оренду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/3836/20.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача, або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 911/3871/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Подані прокурором до заяви про забезпечення позову від 19.09.2024 Чернігівської окружної прокуратури докази підтверджують як факт початку будівельних робіт на спірній земельній ділянці, так і свідчать про наявність станом на день розгляду справи об`єктів нерухомого майна на спірній земельній ділянці, щодо яких можуть бути вчинені реєстраційні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Отже, необхідною умовою для вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів Заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними.

Вжиття саме таких заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору, і в разі задоволення позову, - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення третейського суду.

Також судом враховується те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, існує ризик істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстроннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини і рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії»), передбачає запобігання порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 року по справі № 910/361/18.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Продан проти Молдови» наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, - справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд - не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Таким чином, виконання рішення, постановленого судом, має вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено: «конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Завданням судочинства в першу чергу є справедливий та ефективний суд, який є таким у разі забезпечення можливості захистити свої права та інтереси в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Враховуючи характер спору, суд вважає, що наведений спосіб забезпечення позову відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд вбачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і вказаним заявником предметом спору, співмірність заходу із вказаними позивними вимогами.

Вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може унеможливити виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає що належними, співмірними та адекватними заходами забезпечення позову у даному випадку будуть такі заходи: заборонити Приватному підприємству Будмірантарінвест (, вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташованої на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у м. Чернігові.

При цьому суд зазначає, що вказані заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті.

За приписами ч. 6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1.Заяву Чернігівської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі №927/777/24 від 19.09.2024 задовольнити повністю.

2.Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Приватному підприємству Будмірантарінвест (, вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:039:0024, площею 1,1500 га, розташованої на перехресті Київського шосе та вул. Лісковицької у м. Чернігові.

3.Дана ухвала Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/777/24 є виконавчим документом, набирає законної сили з 20.09.24 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4.Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду Чернігівської області від 20.09.24 у справі № 927/777/24 до виконання становить три роки, тобто до 20.09.2027.

5.Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.09.24 у справі № 927/777/24 є Чернігівська окружна прокуратура,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, ,

6.Боржниками у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.09.24 у справі № 927/777/24 є: Приватне підприємство "Будмірантарінвест", вул. Київська, 74, м. Чернігів, 14000, ,

7.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 20.09.2024.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: ; тел. канцелярії .