ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

27.09.2024м. ДніпроСправа № 904/3130/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер бізнес груп", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноград", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення матеріальної шкоди

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер бізнес груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноград" матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна, в розмірі 878 000,00 грн та всі понесені витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн та витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що водій ОСОБА_1 , який є штатним працівником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноград", завдав матеріальну шкоду позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер бізнес груп", адже належне позивачу майно , у вигляді елементів блокової газорозподільної станції та вузла редукції газу, загальною кількістю 7 поз., було пошкоджено внаслідок ДТП. Майно позивача, в моменті ДТП перебувало у напівпричепі водія Васалатій А.Я. (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 відкрите провадження у справі; визнано справу малозначною та ухвалено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що позивачем не доведено що вантаж належить позивачу, оскільки єдиним документом в якому викладені обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 травня 2024 року, є ухвала Довгинцевського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року у справі №193/1847/23. У вказаній ухвалі суду також зазначено, що автомобіль «… був завантажений газовим обладнанням ТОВ "Енергоград", по маршруту Кривий Ріг Запоріжжя, відповідно до заявки на перевезення автотранспортом №1-31/05 про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.05.2023, для подальшого перевезення вищевказаного вантажу ТОВ "Партнер Бізнес Груп"…». Тобто, суд також зазначає, що обладнання належить ТОВ "Енергоград". Відповідач звертає увагу, що позивач зазначає в позовній заяві, що право власності ТОВ "Партнер Бізнес Груп" на обладнання підтверджується актом про придбання майна на аукціоні, згідно якого продавець АТ "К.Енерго" передав, а покупець ТОВ "Партнер Бізнес Груп" прийняв майно, що є предметом продажу на аукціоні UA-PS-2021-02-08-000084-3 по Лоту 5, який відбувся 19 лютого 2021 року, а саме товарно-матеріальні цінності в кількості 447 найменувань згідно додатку до цього акту про придбання майна на аукціоні № UA-PS-2021-02-08-000084-3 від 19 лютого 2021 року. Відповідач вважає вказане твердження позивача хибним, оскільки згідно пункту 1 акту про придбання майна на аукціоні покупцем прийняті товарно-матеріальні-цінності в кількості 447 найменувань згідно додатку до цього акту, проте жодне з найменувань не визначено, як "газове обладнання". Також відповідач вважає за необхідне звернути увагу, що в п.2 акту про придбання майна на аукціоні зазначено, що покупець сплатив продавцю за майно 447 315,35 грн, тоді як, в висновку про вартість об`єкта оцінки визначена вартість майна "елементів блокової газорозподільної станції та вузол редукції газу, загальною кількістю 7 поз, станом на 31 травна 2023 року (до моменту ДТП), відповідно розрахунку порівняльним заходом становить 906 103,00 грн з ПДВ, а вартість відновлювальних робіт з урахуванням випробувань та вартість збитку від пошкодження в ДТП є однаковою та становить 878000,00 грн. Відповідач вказує, що є незрозумілим, яким чином вартість майна, яка станом на 10 березня 2021 року була 447 315,35 за два роки зросла до 906 103,00 грн. Відповідач також висловлює недовіру до оціночного звіту, оскільки його надано не в повному обсязі, у ньому відсутній опис майна, що унеможливлює ідентифікувати майно, відсутнісй опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки, а також висновок щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки. Крім того, відповідач зауважує про те, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована, а тому вважає, що особа, яка вважає себе потерпілою внаслідок ДТП повинна звернутися з вимогою про відшкодування такої шкоди до відповідної страхової компанії, тому відповідач вважає даний позов до відповідача передчасним.

25.09.2024 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноград" в межах ціни позову в розмірі 878000,00 грн, які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноград" інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що предметом позову у даній справі є майнова вимога про стягнення з відповідача суми в розмірі 878000,00 грн. Наразі між сторонами є реальний спір, що пов`язаний зі сплати відповідачем коштів за пошкодження майна. Позивач вважає, що забезпечення позову накладенням арешту на кошти відповідача у межах ціни позову у розмірі 878000,00 грн, забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Водночас застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання коштів, наявних у відповідача, що, в свою чергу, дозволить створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Додатково, суд звертає увагу, що у випадку, якщо заявник вважає, що підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні, заявник повинен вказати про це з наведенням відповідних мотивів. Саме наведені мотиви і будуть предметом оцінки суду для прийняття рішення про можливість вжиття заходів забезпечення позову без застосування зустрічного забезпечення.

Зазначення у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення або наведення мотивів відсутності підстав для зустрічного забезпечення необхідне для правильного та об`єктивного вирішення судом такої заяви.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в ухвалі від 21.08.2019 у справі №761/35501/17.

При цьому відповідно до ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зазначена норма має імперативний характер і передбачає не право суду на повернення заяви, а саме обов`язок такого повернення. Також, невиконання вимог ст. 139 кодексу щодо змісту заяви про забезпечення позову має наслідком повернення заяви, а не прийняття рішення про відмову у забезпеченні позову.

Отже, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову (вх.№44980/24 від 25.09.2024) - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Ухвала набирає чинності може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст, з урахуванням повітряних тривог, складено 30.09.2024.

Суддя О.М. Крижний