ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/655/23

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Добротех", вул. Миколаєнка, буд. 6, кв. 31, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, код - 42966809

до: Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан", вул. Холодівського Миколи, 44, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, 24400, код - 44156248

про стягнення 4715055,02 грн за договором постачання теплової енергії

за участю представників:

позивача: Дев`ятка Олександр Григорович

відповідача: Рижавський Сергій Сергійович

ВСТАНОВИВ :

12.04.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 4 715 055,02 грн заборгованості, що нарахована у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року щодо оплати за поставлену теплову енергію, та складається з: 2 624 791,03 грн основного боргу, 610 208,45 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу.

11.10.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/655/23, відповідно до якого позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" на користь Приватного підприємства "Добротех" 610 208,45 грн інфляційних втрат; 144 830,65 грн пені, 26 238,31 грн штрафу та 61 355,89 грн відшкодування витрат на сплату судового збору.

Закрито провадження у справі № 902/655/23 в частині стягнення основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн та 48,00 грн штрафу. Також, відмовлено в позові в частині стягнення 1 203 985,34 грн пені та 104 953,24 грн 5% штрафу. Судовий збір в розмірі 9 369,94 грн залишено за позивачем.

14.11.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено додаткове рішення у справі № 902/655/23. Стягнуто з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" на користь Приватного підприємства "Добротех" 23 422,97 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року рішення суду першої інстанції зі справи № 902/655/23 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 року задоволено касаційну скаргу Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан". Рішення Господарського суду Вінницької області від 11.10.2023 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року у справі № 902/655/23 скасовано.

Справу № 902/655/23 направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року справу № 902/655/23 прийнято до провадження новим складом суду та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Також даною ухвалою призначено підготовче судове засідання на 06.06.2024 року.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року забезпечено участь представника Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан", адвоката Дев`ятки Олександра Григоровича у судовому засіданні 06.06.2024 року та в усіх наступних судових зсіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

04.06.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив (б/н від 04.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/5833/24).

06.06.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява (б/н від 05.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/5907/24) про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату, в зв`язку з відсутністю електроенергії.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

03.07.2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 03.07.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6913/24) про долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.07.2024 року судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого судового провадження та призначення справи № 902/655/23 до судового розгляду по суті на 04.09.2024 року.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

02.09.2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява (б/н від 02.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/8586/24), в якій відповідачем надано розрахунок штрафних санкцій.

03.09.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява (б/н від 03.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/8657/24) з розрахунком пені, інфляційних втрат та штрафу. Також у заяві останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, в зв`язку з відсутністю можливості бути присутнім в судовому засіданні за сімейними обставинами.

В судовому засіданні 04.09.2024 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.09.2024 року о 12:30 год., на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

Ухвалою суду 04.09.2024 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

10.09.2024 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення (б/н від 10.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/8897/24), в яких останній обґрунтовує відсутність підстав для стягнення інфляційних втрат та штрафу за період до 01.09.2022 року.

В судовому засіданні 10.09.2024 року прийняли участь представники позивача та відповідача.

Розглянувши наявні матеріали справи судом встановлено наступне.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на укладення між Приватним підприємством "Добротех" та Комунальним унітарним підприємством Бершадської міської ради "Берлан" договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року.

В зв`язку з неналежним виконанням Комунальним унітарним підприємством Бершадської міської ради "Берлан" умов договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року, в частині оплати за поставлену теплову енергію, утворилась заборгованість в сумі 4 715 055,02 грн.

Враховуючи викладене Приватне підприємство "Добротех" звернулось з позовом до суду про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 2 624 791,03 грн основного боргу, 610 208,45 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу за договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року.

Відповідач, позовні вимоги визнав частково: суму основного боргу у розмірі 2 624 791,03 грн та 77 771,88 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказував про те, що оскільки сторони дійшли згоди про розірвання договору від 15.01.2022 року та Додатковою угодою від 01.09.2022 року №1 зафіксували суму боргу в розмірі 2 624 791,03 грн, а також погодили строки та розмір його погашення, відповідно, застосування позивачем підпункту 7.2.1 пункту 7.2 договору (щодо стягнення пені та 5% штрафу від суми невиконаного грошового зобов`язання) суперечить досягнутим домовленостям, Додатковій угоді №1 до договору та Гарантійному листу. Також відповідач просив суд максимально зменшити штрафні санкції.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 року задоволено касаційну скаргу Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан". Скасовано Рішення Господарського суду Вінницької області від 11.10.2023 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року у справі № 902/655/23.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що суди розглядаючи справу та надаючи оцінку як укладеній Додатковій угоді від 01.09.2022 року так і Гарантійному листу №01/09, пославшись на приписи статті 653 ЦК України, дійшли висновку, що пунктом 2 Додаткової угоди від 01.09.2022 року сторони дійшли згоди, що з моменту набрання чинності останньою, договір від 15.01.2022 вважається розірваним та таким, що припиняє свою дію, окрім зобов`язань Замовника в частині сплати боргу в сумі 2 624 791,03 грн. Тобто суди встановили що договір від 15.01.2022 року вважається розірваним з моменту набрання чинності Додаткової угоди від 01.09.2022 року.

Водночас, не зважаючи на вказане суди дійшли протилежних висновків щодо наявності підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу, нарахованих позивачем саме на підставі підпункту 7.2.1 пункту 7.2 договору від 15.01.2022 №1.

Пославшись на приписи статті 654 ЦК України суди дійшли висновку, що Гарантійним листом є офіційний лист підприємства, установи, організації, що є юридичним гарантом виконання підприємством викладених у ньому зобов`язань. Отже, з огляду на зміст пункту 3 Додаткової угоди від 01.09.2022, Гарантійним листом №01/09 сторони визначили Графік погашення заборгованості в частині сплати основного боргу в розмірі 2624791,03 грн. Решта умов Гарантійного листа судом не беруться до уваги як такі, що складені з перевищенням обсягу наданих Замовнику повноважень згідно пункту 3 Додаткової угоди.

Встановивши, що сторони погодили Графік погашення заборгованості за договором від 15.01.2022 (до 31 грудня 2022 - 874930,35 грн; до 31 січня 2023 - 874930,35 грн; до 28 лютого 2023 - 874930,35 грн.) суди дійшли висновку про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат нарахованих позивачем на підставі приписів статті 625 ЦК України по кожному акту (період з лютого 2022 по травень 2023), не взявши до уваги доводи відповідача та здійснений ним розрахунок інфляційних втрат.

Під час нового розгляду суду слід врахувати, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, надати належну оцінку доказам, та доводам сторін і за результатами установленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На стадії нового розгляду справи до Господарського суду Вінницької області від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначає, що надаючи оцінку підписаній сторонами Додатковій угоді №1 від 01.09.2022 року та виданому відповідачем гарантійному листу №01/09 від 01.09.2022 року, остання вчинена у тій самій формі, що й основний договір, а тому передбачає правові наслідки, зокрема, визначені п. 3 Додаткової угоди, яким сторони погодили наступне: Договір №1 від 15.01.2022 року діє в частині розрахунків та зобов`язань по заборгованості Замовника перед Постачальником за уже поставлену теплову енергію, яка підлягає обов`язковій сплаті, в сумі 2 624 791,03 грн. На визначену суму заборгованості Замовником видається гарантійний лист на ім`я Постачальника від 01.09.2022 року, з графіком погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною даної Додаткової угоди.

Таким чином, з огляду на зміст п. 3 Додаткової угоди №1 від 01.09.2022, гарантійним листом №01/09 від 01.09.2022 року сторони визначили графік погашення заборгованості в частині сплати основного боргу в розмірі 2 624 791,03 грн.

Проте позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат поза межами строків, визначених графіком погашення заборгованості, тобто без урахування зміни строків проведення розрахунків, з чим відповідач не погоджується.

Умовами п. 3 підписаної сторонами Додаткової угоди та гарантійного листи №01/09, відповідно до ч. 1 ст. 651, ч. 1, ч. 3 ст. 653 ЦК, сторони змінили строк виконання Договору, встановивши, що погашення загального боргу відповідача у сумі 2 624 791,03 грн мала бути проведена наступним чином: до 31 грудня 2022 - 874930,35 грн; до 31 січня 2023 - 874930,35 грн; до 28 лютого 2023 - 874930,35 грн.

Наведене свідчить, що зроблений позивачем розрахунок пені, штрафу та інфляційних втрат у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, не відповідає зміненим умовам Договору.

Таким чином, нарахування інфляційний втрат, на думку відповідача, повинно бути проведено поза межами строків, визначених Додатковою угодою та Графіком погашення заборгованості окремо на кожну суму: 874930,35 грн - з 01.01. по 12.05.2023, 874930,35 грн - з 01.02. по 12.05.2023, 874930,35 грн - з 01.03. по 12.05.2023, наступним чином: по сумі боргу на 31.12.22р. - 874930,35 грн х 103,03% (загальний індекс інфляції за січень-березень 2023р. =100,8%*100,7%*101,5%) - 874930,35грн = 26494,50 грн; по сумі боргу на 31.01.23р. - 874930,35 грн х 102,21% (загальний індекс інфляції за лютий-березень 2023р. =100,7%*101,5%) - 874930,35 грн = 19340,34 грн; по сумі боргу на 28.02.23р. - 874930,33 грн х 101,5% (індекс інфляції за березень 2023р.) - 874930,33 грн = 13123,95 грн; всього 58 958,79 грн., тому в задоволені іншої частини позову слід відмовити (т. 2, а.с. 71-74).

Також, в матеріалах справи міститься заява (б/н від 02.09.2024 року) (вх.канц. № 01-34/8586/24), в якій відповідачем надано власний розрахунок штрафних санкцій (т. 2, а.с.100).

У заяві (б/н від 03.09.2024 року) (вх.канц. № 8657/24) представником позивача здійснено розрахунок штрафних санкцій станом на 01.09.2024 року (т. 2, а.с. 104-108).

Із наявних матеріалів справи слідує, що 15.01.2022 року між Приватним підприємством "Добротех" (Постачальник) та Комунльним унітарним підприємством Бершадської міської ради "Берлан" (Замовник) укладено договір постачання теплової енергії №1 (т. 1, а.с. 13-16).

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати Замовнику теплову енергію згідно з ДК 021:2015 код CPV093200000-8 - Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії) (теплова енергія) в потрібних йому обсягах, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити одержану теплову енергію за встановленими цінами та у терміни, передбачені цим договором.

У пункті 2.1 Договору сторони визначили, що теплова енергія за цим договором постачається Замовнику для надання послуг з теплопостачання споживачам міста Бершадь Гайсинського району Вінницької області. Попередній плановий обсяг поставки теплової енергії становить 2960 Гкал.

Замовник зобов`язується оплачувати теплову енергію за ціною і в терміни, встановленими цим договором (п.3.2.1 Договору).

Згідно з п.4.1.4 Договору Постачальник має право припинити поставку теплової енергії Замовнику при наявності заборгованості за поставлену теплову енергію та не оплати рахунків за теплову енергію в обумовлені договором строки.

Оплата отриманої теплової енергії здійснюється Замовником па підставі актів приймання-передачі теплової енергії в розмірі суми, вказаної в цих актах, протягом п`яти календарних днів від дати отримання актів (п. 5.7 Договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що ціна однієї Гкал за договором на момент його укладання складає 2 208,91 грн, в тому числі ПДВ 20% - 368,15 грн.

За порушення строків та порядку оплати, передбачених розділами (пунктами) 5 та 6 цього договору, Замовник сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. За порушення строків оплати, визначених цим договором, більше ніж на 20 (двадцять) календарних днів Замовник додатково сплачує штраф у розмірі 5% (п`яти відсотків) від суми невиконаного грошового зобов`язання (підпункті 7.2.1 пункту 7.1 договору).

Пункт 10.1 визначає, що договір вступає в силу з дати підписання, відповідно до пункту 3 статті 631 ЦК України поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами, а саме з 01 січня 2022 року та діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому до повного розрахунку Замовника за отриману теплову енергію.

01.09.2022 року до укладеного договору сторонами підписано Додаткову угоду №1 до договору від 15.01.2022 року (т. 1, а.с. 17).

Пунктом 1 вищевказаної Додаткової угоди сторони погодили розірвати договір №1 від 15.01.2022 року укладений між Замовником та Постачальником окрім зазначених нижче умов.

З моменту набрання чинності цією Додатковою угодою договір №1 від 15.01.2022 року вважається розірваним та таким, що припиняє свою дію, окрім зобов`язань Замовника в частині сплати боргу (п. 2 Додаткової угоди).

За умовами п. 3 Додаткової угоди сторони домовились, що договір №1 від 15.01.2022 року діє в частині розрахунків та зобов`язань по заборгованості Замовника перед Постачальником за уже поставлену теплову енергію, яка підлягає обов`язковій сплаті, в сумі 2624791,03 грн.

На визначену суму заборгованості Замовником видається Гарантійний лист на ім`я Постачальника від 01.09.2022 року, з Графіком погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною даної Додаткової угоди.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди з моменту зарахування на поточний рахунок Постачальника Замовником заборгованості, визначеної в п. 3 цієї Додаткової угоди, договір № 1 від 15.01.2022 року вважається виконаним та припиняє свою дію в повному обсязі.

Зміни набирають чинності з моменту підписання сторонами цієї Додаткової угоди (п. 5 Додаткової угоди).

За період з січня по квітень 2022 року позивачем було поставлено теплової енергії на загальну суму 6 125 312,98 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) копії яких наявні в матеріалах цієї справи. Акти підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

На оплату поставленого товару, позивачем були виставлені рахунки-фактури:

- № ДТ-0000002 від 24.02.2022 року на загальну суму (включно з ПДВ) 2 018 945,57 грн;

- № ДТ-0000003 від 25.03.2022 року на загальну суму (включно з ПДВ) 1 499 851,25 грн;

- № ДТ-0000004 від 06.04.2022 року на загальну суму (включно з ПДВ) 295 994,21 грн.

За зобов`язаннями по договору відповідач частково розрахувався, про що свідчать платіжні інструкції, які наявні в матеріалах справи.

Враховуючи викладене заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 624 791,03 грн.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію отриманого Гарантійного листа №01/09, яким відповідач гарантував виконання зобов`язань згідно з договором від 15.01.2022 №1 про постачання теплової енергії в частині заборгованості за поставлене тепло на суму 2 624 791,03 грн, шляхом оплати рівними частинами коштів згідно наступного графіку: до 31 грудня 2022 року - 874 930,35 грн; до 31 січня 2023 року - 874 930,35 грн; до 28 лютого 2023 року - 874 930,35 грн.

Отримавши Гарантійний лист, 19.12.2022 року позивач на адресу відповідача надіслав повідомлення №1/12/22, яким погодив строки погашення заборгованості, вказавши при цьому, що останнім днем сплати першої частини коштів згідно Графіку слід вважати 30.12.2022, посилаючись на той факт, що 31.12.2022 року є неробочим днем.

15.03.2023 року позивач звернувся з письмовою претензією б/н з вимогою виконати належним чином зобов`язання по сплаті суми боргу, яка отримана відповідачем 16.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №709.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 2 624 791,03 грн основного боргу за договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснено погашення основної заборгованості в сумі 2 624 839,03 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій №1213 від 06.07.2023 року на суму 2 624 790,00 грн, №1214 від 07.07.2023 року на суму 49,03 грн та виписки з рахунку ПП «Добротех» від 07.07.2023 року (т. 1, а.с. 93-94, 98).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що між сторонами відсутній спір щодо стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 2 624 791,03 грн основного боргу за договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року, а відтак провадження у справі № 902/655/23 в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Питання надмірної сплати грошових не входить до предмету спору, сторони можуть самостійно у позасудовий спосіб вирішити питання щодо зарахування відповідних коштів на погашення інших платежів або повернення як надмірно сплаченої суми.

Також, судом розглянуто вимогу щодо стягнення 610 208,45 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу.

Оцінюючи предмет та підстави позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, пені та штрафу, судом надано буквальне, логічне та системне тлумачення змісту Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року та Гарантійного листа №01/09 від 01.09.2022 року, виконуючи вказівки Верховного Суду.

Так, Пунктом 1 вищевказаної Додаткової угоди сторони погодили розірвати Договір №1 від 15.01.2022 року, укладений між Замовником та Постачальником, окрім зазначених нижче умов.

З моменту набрання чинності цією Додатковою угодою Договір №1 від 15.01.2022 вважається розірваним та таким, що припиняє свою дію, окрім зобов`язань Замовника в частині сплати боргу (п.2. Додаткової угоди).

За умовами п.3. Додаткової угоди сторони домовились, що Договір №1 від 15.01.2022 діє в частині розрахунків та зобов`язань по заборгованості Замовника перед Постачальником за уже поставлену теплову енергію, яка підлягає обов`язковій сплаті, в сумі 2 624 791,03 грн.

На визначену суму заборгованості Замовником видається гарантійний лист на ім`я Постачальника від 01.09.2022 року, з графіком погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною даної Додаткової угоди.

Відповідно до п. 4. Додаткової угоди з моменту зарахування на поточний рахунок Постачальника Замовником заборгованості, визначеної в п. 3 цієї Додаткової угоди, Договір №1 від 15.01.2022 вважається виконаним та припиняє свою дію в повному обсязі.

Зміни набирають чинності з моменту підписання сторонами цієї Додаткової угоди (п.5. Додаткової угоди).

Щодо строку застосування положень Додаткової угоди, то перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Враховуючи укладення додаткової угоди 01.09.2022 року, її застосування почалося з 02.09.2022 року.

Згідно зі статтями 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зі змісту додаткової угоди судом встановлено, що сторонами досягнуто однозначної згоди щодо розірвання та припинення дії усіх положень Договору, окрім зобов`язань відповідача з приводу сплати основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн, що прямо зафіксовано у п. п. 2, 3 Додаткової угоди.

п. 4. Додаткової угоди передбачає лише правові наслідки зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, однак правових наслідків не зарахування або прострочення оплати не передбачає.

Тому, незалежно від обставин прострочення погашення боргу після укладення додаткової угоди, інші пункти Договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року не відновлюють свою дію.

Суд констатує, що ані положення Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року, ані Гарантійного листа №01/09 від 01.09.2022 року КУПБМР «Берлан», повідомлення №1/12/22 від 19.12.2022 року ПП «Добротех» (т. 1 а.с. 26), підписаний сторонами Акт звірки розрахунків станом на 16.02.2023 року (т. 1 а.с. 24) не містять положень застосування п. 7.2.1. Договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року в частині нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу).

Таким чином, позивач не скористався наданим правом щодо продовження дії п. 7.2.1. Договору одночасно із виконанням відповідачем зобов`язання з оплати суми основного боргу, добровільно підтвердив без застережень та зафіксував припинення дії усіх пунктів Договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року щонайменше шляхом підписання трьох документів (Додаткової угоди, повідомлення, акту звірки), в тому числі і щодо нарахування та стягнення пені, погодився на сплату відповідачем виключно суми боргу у розмірі 2 624 791,03 грн, не передбачив правових наслідків у виді застосування штрафних санкцій на основі п. 7.2.1. Договору у випадку прострочення оплати за новим графіком погашення заборгованості.

При цьому, підписання Акту звірки розрахунків здійснено з урахуванням сальдо 16.02.2023 року, тобто після прострочення оплати за двома платежами гарантійного листа.

Пеня та штраф є акцесорними договірними зобов`язаннями, відсутні підстави їх нарахування у випадку не передбачення розміру у основному договорі, а також у випадку його розірвання.

Якщо умовами договору не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, а частина шоста статті 231 ГК України також не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію, то немає підстав для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція (Постанова ВП ВС від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18).

В силу приписів ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 4 ст. 653 ЦК України).

Таким чином, правову природу досягнутих сторонами домовленостей суд оцінює як зміну умов Договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року в частині строків оплати боргу у розмірі 2 624 791,03 грн, а також як повне припинення усіх інших положень договору, в тому силі щодо нарахування пені та штрафу, як до укладення Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року, так і після вступу її у дію 02.09.2022 року.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (Постанова ОП КЦС ВС від 10.04.2019 по справі № 390/34/17).

Отже, уклавши та погодивши зміст додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року, яка не містить положень щодо нарахування пені або зобов`язань відповідача про оплату штрафних санкцій за попередній період, підтвердивши відповідні юридичні дії шляхом направлення повідомлення та узгодження графіку погашення боргу, підписання акту звірки розрахунків, однак при цьому подавши позов з вимогами про нарахування та стягнення пені і штрафу, позивач вчиняє дії, котрі є суперечливими та недобросовісними, такими, що не відповідають попереднім домовленостям сторін та вчинкам позивача.

З урахуванням наведених вище обставин суд вважає безпідставними та відмовляє у задоволенні позову в частині вимог Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу.

З приводу нарахування інфляційних втрат та строків проведення розрахунків зі сплати заборгованості в сумі 2 624 791,03 грн, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач не скористався правом нарахування 3% річних.

Водночас, нарахування інфляційних втрат є правомірним.

В силу ч. 3 ст. 614 ЦК України, правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Таким чином, під час укладення Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року сторони були уповноважені виключно змінювати нарахування штрафних санкцій, як договірного зобов`язання, однак зміст досягнутих домовленостей не впливає на можливість нарахуванням позивачем мір відповідальності, які визначені нормами законодавства, зокрема ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, нарахування інфляційних втрат за прострочення оплати до 01.09.2022 року слід здійснити за порушення строків платежів, визначених Договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року.

Крім того, нарахування інфляційних втрат слід здійснити після порушення строків оплати, узгоджених сторонами Додаткової угодою №1 від 01.09.2022 року.

За умовами п.3. Додаткової угоди, на визначену суму заборгованості Замовником видається гарантійний лист на ім`я Постачальника від 01.09.2022 року, з графіком погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною даної Додаткової угоди.

Тобто, сторонами надано відповідачу право самостійно в односторонньому порядку визначити графік погашення боргу на направити позивачу гарантійний лист, який є невід`ємною частиною даної Додаткової угоди.

Відтак, зміст гарантійного листа оцінюється судом в частині графіку погашення заборгованості, тобто суми та строків оплати, а не в аспекті доповнення положень Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року, які можуть набувати чинності виключно за згодою обох сторін.

Відповідач гарантував виконання зобов`язань згідно Договору №1 від 15.01.2022 про постачання теплової енергії в частині заборгованості за поставлене тепло на суму 2 624 791,03 грн, шляхом оплати рівними частинами коштів згідно наступного графіку: до 31 грудня 2022 року - 874 930,35 грн; до 31 січня 2023 року - 874 930,35 грн; до 28 лютого 2023 року - 874 930,35 грн.

Також, у гарантійному листі зазначено, що у випадку його невиконання чи прострочення графіку виконання, цей гарантійний лист надає ПП «Добротех» право здійснити примусове стягнення зазначеної заборгованості згідно умов Договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року за весь період прострочення заборгованості.

Отже, відповідачем самостійно визначено графік платежів, що відповідало змісту п. 3 Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року, а також самостійно включено до гарантійного листа право ПП «Добротех», у випадку невиконання чи прострочення графіку, здійснити примусове стягнення зазначеної заборгованості згідно умов Договору постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року за весь період прострочення заборгованості.

При цьому, отримавши гарантійний лист, 19.12.2022 позивач на адресу відповідача надіслав повідомлення №1/12/22 від 19.12.2022 (а.с.26), яким погодив строки погашення заборгованості, вказавши при цьому, що останнім днем сплати першої частини коштів згідно графіку слід вважати 30.12.2022, посилаючись на той факт, що 31.12.2022 є неробочим днем.

Крім того, позивач вказав, що у разі несплати частини коштів в розмірі 874 930,35 грн до 30.12.2022 включно він вважатиме такі дії невиконанням умов такі дії невиконанням умов гарантійного листа та порушення зобов`язань, що змусить позивача звертатися щодо стягнення всієї суми заборгованості в розмірі 2 624 791,03 грн.

На підставі ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Тому, судом оцінено листування сторін на предмет укладення нового правочину або досягнення домовленостей шляхом обміну листами щодо інших умов Додаткової угодою №1 від 01.09.2022 року.

В силу ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (ч. 3 ст. 641 ЦК України).

Оскільки, п. 3 Додаткової угоди містив делегування відповідачу права виключно надати графік погашення заборгованості, а не пропонувати нові умови оплати, то суд, за відсутності відомостей про відкликання гарантійного листа, оцінює Гарантійний лист №01/09 від 01.09.2022 року в частині умов про наслідків невиконання чи прострочення графіку виконання, як пропозицію доповнення положень Додаткової угодою №1 від 01.09.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Тобто, зміст оферти відповідача та акцепту позивача щодо наслідків порушення строків оплати за гарантійним листом мають бути однакового змісту та однозначного розуміння.

З приводу граничного строку оплати за першим платежем 30.12.2022 року, як запропоновано позивачем у повідомленні від 19.12.2022 року, то положеннями п. 3 Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року виключно відповідачу надано право складати графік погашення заборгованості, наступне схвалення такого графіку позивачем не передбачено.

Після направлення Повідомлення від 19.12.2022 року матеріали справи не містять згоди відповідача на зміну строку першого платежу до 30.12.2022 року.

Тому, у цій частині сторони не досягли згоди стосовно зміни умов Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року.

Відносно наслідків прострочення оплати за окремим платежем графіку, то пропозиція відповідача не містить конкретних положень щодо порушення одного платежу чи графіку в цілому, строків оплати у такому випадку, іншого графіку погашення на виконання п. 3 Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року, моменту виникнення зобов`язання з перерахування 2 624 791, 03 грн.

Відповідь на таку пропозицію зі сторони позивача включає інші умови розрахунків та наслідки порушення графіку, а саме несплату частини коштів в конкретному розмірі 874 930,35 грн до іншої календарної дати 30.12.2022 включно, як наслідок невиконанням умов гарантійного листа та порушення зобов`язань.

Тобто, відповідь позивача про її прийняття (акцепт) не була повною і безумовною, а також не мала наступного схвалення відповідачем, що свідчить про недотримання сторонами положень ст. ст. 207, 638, 641, 642 ЦК України.

Підсумовуючи суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для нарахування інфляційних втрат за двома періодами прострочення:

- до 01.09.2022 року за порушення строків платежів, визначених Договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року а також

- за кожним простроченим платежем згідно графіку погашення, визначеного Гарантійним листом №01/09 від 01.09.2022 року.

З урахуванням наведеного вище, судом самостійно обчислено суми інфляційних втрат за відповідні періоди.

Акт №ДТ-0000002 від 24.02.2022 року:

Згідно п. 5.7. Договору строк оплати становив 5 днів, тому прострочення на суму 828 993,57 грн (яка визначена у розрахунку заборгованості позивачем) мало місце з 02.03.2022 року до 01.09.2022 року (дати укладення Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року), тому

Інфляційне збільшення становить: 828 993,57 x 1.16140767 - 828 993,57 = 133 805,92 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (104,50 : 100) (103,10 : 100) (102,70 : 100) (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) = 1.16140767;

Акт №ДТ-0000003 від 25.03.2022 року:

Згідно п. 5.7. Договору строк оплати становив 5 днів, тому прострочення на суму 1 499 851,25 грн (яка визначена у розрахунку заборгованості позивачем) мало місце з 31.03.2022 року до 01.09.2022 року (дати укладення Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року), тому

Інфляційне збільшення становить: 1 499 851,25 x 1.11139490 - 1 499 851,25 = 167 075,78 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (103,10 : 100) (102,70 : 100) (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) = 1.11139490

Акт №ДТ-0000004 від 06.04.2022 року:

Згідно п. 5.7. Договору строк оплати становив 5 днів, тому прострочення на суму 295 994,21 грн (яка визначена у розрахунку заборгованості позивачем) мало місце з 12.04.2022 року до 01.09.2022 року (дати укладення Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року), тому

Інфляційне збільшення становить: 295 994,21 x 1.11139490 - 295 994,21 = 32 972,25 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (103,10 : 100) (102,70 : 100) (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) = 1.11139490

З огляду на зміст Додаткової угоди №1 від 01.09.2022 року та Гарантійного листа №01/09 від 01.09.2022 року розрахунок слід здійснювати на прострочення виконання окремого платежу після строку оплати:

на суму 874 930,35 грн з 03.01.2023 року (31.12.2022 року вихідний день (субота), тому останнім днем платежу було 02.01.2023 року) по 12.05.2023 року (дату розрахунку, самостійно визначена позивачем у позові):

Інфляційне збільшення: 874 930,35 x 1.03234240 - 874 930,35 = 28 297,35 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) = 1.03234240

на суму 874 930,35 грн з 01.02.2023 року (наступного дня після дати розрахунку) по 12.05.2023 року (дату розрахунку, самостійно визначена позивачем у позові):

Інфляційне збільшення: 874 930,35 x 1.02414921 - 874 930,35 = 21 128,88 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,70 : 100) (101,50 : 100) (100,20 : 100) = 1.02414921

на суму 874 930,35 грн з 01.03.2023 року (наступного дня після дати розрахунку) по 12.05.2023 року (дату розрахунку, самостійно визначена позивачем у позові):

Інфляційне збільшення: 874 930,35 x 1.01703000 - 874 930,35 = 14 900,06 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,50 : 100) (100,20 : 100) = 1.01703000

Таким чином, загальний розмір правомірно нарахованих інфляційних втрат становить: 133 805,92 + 167 075,78 + 32 972,25 + 28 297,35 + 21 128,88 + 14 900,06 = 398 180,24 грн.

Тому, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 610 208,45 - 398 180,24 = 212 028,21 грн.

З приводу розподілу судових витрат зі сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У відзиві на позов відповідачем визнано вимоги в частині стягнення суми основного боргу 2 624 791,03 грн та 77 771,88 грн інфляційних втрат.

Тому, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 50% пропорційно сумі визнаних вимог: 20 269,22 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 398 180,24 грн інфляційних втрат на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 5 389,41 грн (з урахуванням визнаних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 77 771,88 грн, що складає 583,29 грн судового збору).

Оскільки, судом закрито провадження в частині вимог про стягнення основної суми боргу (2 624 791,03 грн), яку погашено після відкриття провадження у справі, на основі положень ч. 9 ст. 129 ГПК України, так як спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 50% від ставки, що сплачена за розгляд даних вимог в сумі 19 685,93 грн.

Загалом на користь позивача підлягає відшкодуванню 25 075,34 грн судового збору.

З урахуванням відмови у задоволенні позову в частині стягнення 212 028,21 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 25 381,27 грн слід залишити за позивачем.

Згідно ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, тобто у випадку направлення справи на новий розгляд розподіл судових витрат зі спллати судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг здійснює суд першої інстанції.

Відповідачем сплачено за подачу апеляційної скарги 16 252,18 грн; за подачу касаційної скарги 21 669,58 грн, позов задоволено часткового на суму 398 180,24 грн, що становить 8,45% ціни позову, також позивачем погашено суму основного боргу 2 624 791,03 грн після відкриття провадження у справі, що становить 55,67% ціни позову.

Тому, на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної та касаційної скарг пропорційно сумі відмови у задоволенні позову, а також добровільно погашеної заборгованості (44,33%), що складає 7 204,59 грн - за подачу апеляційної скарги та 9 606,13 грн за подачу касаційної скарги, всього 16 810,72 грн.

При цьому, судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги 9 047,59 грн; за подачу касаційної скарги - 12 063,45 грн слід залишити за відповідачем.

На підставі ч. 11 ст. 129 ГПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.

В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню 8 264,62 грн різниці у понесених витратах зі сплати судового збору.

Водночас, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній 16 810,72 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Закрити провадження у справі №902/655/23 в частині вимог Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн за Договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" (вул. Холодівського Миколи, 44, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, 24400, код - 44156248) на користь Приватного підприємства "Добротех" (вул. Миколаєнка, буд. 6, кв. 31, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, код - 42966809) 398 180,24 грн інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання зобов'язання з оплати основного боргу в сумі 2 624 791,03 грн за Договором постачання теплової енергії №1 від 15.01.2022 року по 12.05.2023 року, з урахуванням індексу інфляції за квітень 2023 року.

4. Відмовити у задоволенні позову в частині вимог Приватного підприємства "Добротех" про стягнення з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" 212 028,21 грн інфляційних втрат, 1 348 815,99 грн пені та 131 239,55 грн штрафу.

5. Стягнути з Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" (вул. Холодівського Миколи, 44, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, 24400, код - 44156248) на користь Приватного підприємства "Добротех" (вул. Миколаєнка, буд. 6, кв. 31, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, код - 42966809) 8 264,62 грн різниці у понесених витратах зі сплати судового збору.

6. Роз`яснити, що сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній 16 810,72 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

7. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 25 381,27 грн - залишити за позивачем.

8. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 9 047,59 грн; за подачу касаційної скарги в сумі 12 063,45 грн - залишити за відповідачем.

9. Повернути Приватному підприємству "Добротех" (вул. Миколаєнка, буд. 6, кв. 31, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, код - 42966809) з Державного бюджету України 20 269,22 грн судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №354 від 12.05.2023 року.

10. Примірник судового рішення, засвідчений гербовою печаткою суду, після набрання законної сили, є підставою для повернення Приватному підприємству "Добротех" (вул. Миколаєнка, буд. 6, кв. 31, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, код - 42966809) з Державного бюджету України 20 269,22 грн судового збору.

11. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

12. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу на 26.09.2024 року о 12:30 у приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018 (3-й поверх, зал №1).

13. Встановити сторонам п`ятиденний строк з дати отримання вступної та резолютивної частини рішення на подачу доказів щодо понесених судових витрат, а також заперечень проти їх розміру.

14. Забезпечити участь представника Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан", адвоката Дев`ятки Олександра Григоровича у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

15. Примірник рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку: представнику Приватного підприємства "Добротех" адвокату Рижавському С.С. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику Комунального унітарного підприємства Бершадської міської ради "Берлан" адвокату Янчуку О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3 , представнику відповідача, адвокату Дев`ятці О.Г. - ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2024 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ПП "Добротех" (вул. Миколаєнка, буд. 6, кв. 31, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область)

3 - Комунальному унітарному підприємству Бершадської міської ради "Берлан" (вул. Холодівського Миколи, 44, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область, 24400)