ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" вересня 2024 р. Cправа № 902/467/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,

представників:

позивача - Ліфанчука М.О.,

відповідача - Катрича П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116) в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (пров. Костя Широцького, буд. №24, м. Вінниця, 21012)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" (вул. Центральна, буд. №49, с. Губник, Гайсинський район, Вінницька область, 22746)

про стягнення 38677,19 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" подано позов в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" про стягнення 38677,19 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/467/24 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2024 о 10:00 год.

Однак, 23.05.2024 судове засідання у справі № 902/467/24 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Вінницькій області.

Так, ухвалою від 29.05.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/467/24 на 30 (тридцять) днів та призначено підготовче судове засідання на 13.06.2024 о 14:30 год. Цією ж ухвалою зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" надати суду докази перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем станом на 03.10.2023.

Під час підготовчого провадження учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 80-85) та пояснення в заперечення на відповідь на відзив (а.с. 99-104), позивачем - відповідь на відзив (а.с. 92-98). Поряд з цим судом відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача щодо витребування доказів (викладене у відзиві на позовну заяву) та щодо проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи, про що постановлено відповідні ухвали у протокольній формі.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 10.09.2024, про що 08.08.2024 постановлено відповідну протокольну ухвалу. При цьому в межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 12:30 год 17.09.2024, повторно зобов`язано відповідача надати суду докази перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем станом на 03.10.2023.

16.09.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшло пояснення позивача в порядку ст. 42 ГПК України.

На вимогу суду та відповідно до ухвали від 29.05.2024 представником позивача подано докази перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем (вх. канцелярії суду № 01-34/9149/24 від 17.09.2024).

На визначений час у судове засідання з`явилися усі учасники справи.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідача щодо позову заперечив, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" пошкоджено газопровід високого тиску між с. Заозерне Ладижинської ТГ та с. Маньківка Тульчинського району, що мало наслідком витік газу та проведення позивачем ремонтно-відновлювальних робіт системи газопостачання.

За таких обставин Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" завдано 38677,19 грн майнової шкоди, яку заявлено до стягнення з відповідача, що включає 23126,28 грн - втрат природного газу через пошкоджений газопровід; 779,52 грн - втрат газу на продування та заповнення газопроводу та 14771,39 грн - витрат на відновлення пошкодженого газопроводу (відповідно до заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви вх. № 01-34/4699/24 від 06.05.2024).

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зводиться до того, що об`єкт будівництва - Газопостачання с. Маньківка, Тульчинський р-н, Вінницької області (Об`єкт) підлягає технічній інвентаризації. Поряд з цим позивач до позовної заяви не надав відповідний техпаспорт на Об`єкт, а також місцезнаходження Об`єкту зазначено у Декларації - с. Маньківка, в акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) без дати складання - за межами с. Маньківка.

Тобто, на думку відповідача, неможливо ідентифікувати місцезнаходження Об`єкта, який було пошкоджено, як і позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність завданої відповідачем шкоди. Зокрема, позивачем не надано доказів перебування саме пошкодженого Об`єкта як нерухомого майна у власності або користуванні позивача.

Крім цього, позивачем не надано до суду доказів наявності позначень Об`єкта на місцевості у відповідності до ДБН В.2.5-20:2018 "Газопостачання", тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" вважає, що за таких умов у нього були відсутні підстави для виконання обов`язку щодо погодження з позивачем земляних робіт за адресою місцезнаходження Об`єкта.

У відповіді на відзив зазначено, що згідно договору №04051141/23-1 від 05.09.2023 року про заміну сторони в зобов`язанні за договором на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України №4 від 20.12.2023 року, що укладений між АТ "Вінницягаз", ТОВ "Газорозподільні мережі України" та Тульчинською міською радою, в користування ТОВ "Газорозподільні мережі України" було передано підвідний газопровід високого тиску діаметром 75 мм, довжиною 2890 м, розташований за межами с. Маньківка Тульчинського району Вінницької області.

Також позивач зазначає, що до позовної заяви додано копію будівельного паспорта підземного газопроводу середнього тиску (с. Маньківка Тульчинського р-ну) та копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 06.12.2013 року №ВН11, які ідентифікують зазначений об`єкт.

Позивач акцентує увагу, що ДБН В.2.5-20:2018 "Газопостачання" було прийнято на заміну ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання". Враховуючи те, що будівництво газопроводу с. Маньківка Тульчинського р-ну було розпочато 04.12.2012 року та закінчено 22.10.2013 року, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 06.12.2013 року №ВН11, на проектування та будівництво зазначеного газопроводу поширювалися вимоги саме ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання"

Пунктом 4.24 ДБН 2.5-20-2001 передбачено, що позначення трас міжселищних поліетиленових газопроводів (при відсутності постійних точок прив`язок) слід передбачати шляхом прокладки над газопроводами на висоті 400-500 мм від верху труби ізольованого алюмінієвого або мідного проводів перерізом 2,5-4,0 мм2. Допускається на висоті 400-500 мм над трубами газопроводів прокладати попереджувальну поліетиленову стрічку жовтого кольору шириною не менше 200 MM з вмонтованим в неї алюмінієвим або мідним проводом перерізом 2,5-4,0 мм2. При використанні для позначення трас газопроводів ізольованого проводу або попереджувальної стрічки з вмонтованим проводом, розпізнавальні знаки допускається встановлювати в місцях виведення проводу на поверхню землі під захисний пристрій, на відстані не більше 4 км один від одного. В даному випадку, вздовж траси газопроводу с. Маньківка Тульчинського р-ну було прокладено попереджувальну стрічку з незмивним написом "ГАЗ" та вмонтованим дротом, а початок траси газопроводу відмічений табличкою - покажчиком у вигляді пікетного стовпчика.

Окремо Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звертає увагу суду на те, що працівниками відповідача проводилися земляні роботи з ремонту водогону за допомогою екскаватора, що підтверджується актом на ліквідацію аварій на підземному, надземному газопроводах, жилих будинках №2, письмовими поясненнями від 03.10.2023 року та не заперечується представником відповідача у відзиві на позовну вимогу, проте жодних дозвільних документів, які передбачені зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 "Порядок виконання підготовчих робіт", ДБН А.3.1-5:16 "Організація будівельного виробництва" в частині проведення підготовчих робіт Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" не надано. При отриманні дозволу на проведення земляних робіт в на те уповноваженій організації, відповідача було б проінформовано про наявність охоронних зон газопроводу на запланованому місці проведення таких робіт.

У поясненні в заперечення на відповідь на відзив Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" вказує, що як доказ для позначення покажчиками Об`єкту позивач надає фото стовпчика та акт на закриття прихованих робіт. Однак з фото стовпчика не можливо точно визначити його місце знаходження від Об`єкта і належність його до Об`єкта, так як відсутня відповідна схема розташування Об`єкта по відношенні до стовпчика, яка повинна відображатися у інвентаризаційній справі (технічному паспорті) на Об`єкт, яку позивач до суду не надав.

Що стосується наявністю прокладеної попереджувальної поліетиленової стрічки на Об`єкті, згідно акту від 28.05.2013, то відсутність даної стрічки підтверджується фотоматеріалами знятими під час ліквідації прориву на Об`єкті, відповідно до яких видно, що на встановленій у вимогах ДБН висоті від труби вищезазначена стрічка відсутня.

Крім того, відповідно до відповіді Тульчинської міської ради від 09.07.2024, яка була надана на адвокатський запит представника відповідача, остання повідомила, що в Тульчинській міській раді відсутня проектно-кошторисна документація, технічна документація з інвентаризації, та договір оренди №1 від 14.11.12. Тобто, на даний час позивачем не надано належних та допустимих доказів про схему розташування та конструкцію Об`єкта, відповідно до якого можна було б ідентифікувати його на місцевості та перевірити його на відповідність вимогам ДБН.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (позивач/Оператор ГРМ) здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах Вінницької області на підставі ліцензії, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), від 26.12.2022 №1339 (зі змінами, що вносилися постановами НКРЕКП від 31.05.2023 №971, від 28.07.2023 №1389, від 31.08.2023 №1596, від 29.09.2023 № 1769, від 29.11.2023 № 2224, від 27.12.2023 № 2509, від 30.01.2024 № 195).

Відповідно до договору №04051141/23-1 від 05.09.2023 року про заміну сторони в зобов`язанні за договором на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України №4 від 20.12.2023 року, що укладений між АТ "Вінницягаз", ТОВ "Газорозподільні мережі України" та Тульчинською міською радою, в користування ТОВ "Газорозподільні мережі України" було передано підвідний газопровід високого тиску діаметром 75 мм, довжиною 2890 м, розташований за межами с. Маньківка Тульчинського району Вінницької області. Факт передачі підтверджується Актом приймання-передачі майна №04051141/1023-1 від 01.10.2023.

Також в матеріалах справи наявні копії Декларації про готовність об`єкта до експлуатації "Газопостачання с. Маньківка Тульчинського району, Вінницької області" та будівельного паспорта підземного газопроводу високого тиску (с. Маньківка Тульчинського р-ну).

03.10.2023 о 10:33 год аварійно-диспетчерською службою Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" отримано заявку №499/959 про механічне пошкодження газопроводу (с. Маньківка).

Із вказаної заявки вбачається, що згідно з результатами обстеження при прибутті на місце виклику було виявлено витік газу внаслідок механічного пошкодження. Здійснено відключення від газопостачання.

Згідно Акту №2 від 03.10.2023, оформленого аварійно-диспетчерською службою Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про пошкодження газопроводу у с. Маньківка, причиною аварії визначено проведення земляних робіт з ремонту водогону за допомогою екскаватора. Зафіксовано, що пошкодження здійснено працівником ТОВ "Гарант ЛТД 1" Браніцьким Володимиром Григоровичем, який підтвердив факт пошкодження у письмовому поясненні від 03.10.2023 та ознайомився з Актом №2 від 03.10.2023 під підпис.

Факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем станом на 03.10.2023 підтверджується наявними у матеріалах справи наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" від 22.06.2021 року №32-к та довідкою від 16.09.2024.

За фактом пошкодження газопроводу високого тиску між с. Заозерне Ладижинської ТГ та с. Маньківка Тульчинського району позивачем здійснено розрахунок завданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" збитків в загальному розмірі 38677,19 грн, що включає:

- втрати газу, які виникли внаслідок аварії в розмірі 23126,28 грн;

- втрати на продування та заповнення газопроводу в розмірі 779,52 грн;

- витрати на відновлення пошкодженого газопроводу в розмірі 14771,39 грн.

Вінницька філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" зверталася до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" з вимогою ВФ/100/Ск-236/109/1-24 від 19.01.2024 оплатити суму завданих збитків пошкодженням газопроводу, однак реагування відповідача на таку вимогу матеріали справи не містять.

Наведене слугувало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" із відповідним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Пункт 3 ч. 1 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Приписами статей 224, 225 ГК України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З огляду на зазначені норми законодавства, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність чотирьох умов: протиправної поведінки боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення зобов`язання боржником, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб; вини боржника.

Відсутність будь-якої з зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності виконавця у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Так, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).

Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки нормою права.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків, а тому важливим є встановлення того, що протиправна дія чи бездіяльність особи є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відповідно до підпункту 17 пункту "а" частини першої ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до абзацу першого та другого частини 1 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №870 затверджено Типовий порядок видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів (далі за текстом - Типовий порядок). Вказаний порядок встановлює процедуру видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою (далі - дозвіл) або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 4 Типового порядку дозвіл видається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт на підставі письмової заяви, що подається відповідною юридичною особою чи фізичною особою - підприємцем (або їх уповноваженим представником), за формою згідно з додатком 1. Для отримання дозволу подається заява юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що здійснюють порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з проведенням земляних та/або ремонтних робіт.

Пунктом 6 Типового порядку передбачено, що дозвіл видається на проведення робіт, перелік яких наведено у додатку 3. Строк дії дозволу визначається з урахуванням умов проведення робіт і не може перевищувати один рік.

Додаток 3 до Типового порядку затверджено Перелік земляних та/або ремонтних робіт, для проведення яких необхідно отримати дозвіл, такими роботами є:

1. Земляні або монтажні роботи, не пов`язані з прокладенням, перекладенням, ремонтом інженерних мереж і споруд.

2. Земляні або монтажні роботи, пов`язані з розриттям дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ.

3. Роботи, пов`язані з порушенням благоустрою об`єктів зеленого господарства.

4. Роботи, пов`язані з інженерними вишукуваннями.

5. Роботи, пов`язані з археологічними дослідженнями.

6. Улаштування нових та/або заміна існуючих посадкових майданчиків для пасажирів міського громадського транспорту з встановленням навісу або павільйону.

7. Ремонт та/або улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків.

8. Заміна пошкоджених та застарілих конструкцій опор, ліхтарів, освітлювальної арматури, тросів, розтяжок, кабелів, дротів, комунікаційної апаратури.

9. Прокладення, перекладення або заміна водостічних, водопровідних труб та водоприймальних колодязів.

10. Установлення нових, відновлення, ремонт та заміна існуючих малих архітектурних форм.

11. Відбудова, відновлення зруйнованих частин фундаментів пам`ятників, декоративних скульптур та композицій, елементів обладнання фонтанів та декоративних басейнів із заміною зношених труб та водопровідної арматури фонтанів тощо.

12. Установлення нових та/або ремонт і відбудова пошкоджених споруд і обладнання пляжів (гардеробів, камер схову, пунктів прокату пляжного інвентарю, туалетів, лав, грибків, навісів, альтанок тощо), спортивного та дитячого устаткування.

Отже, відповідно до положень чинного законодавства, відповідач перед початком проведенням земляних робіт з проведення ремонту водогону зобов`язаний був отримати дозвіл від органу місцевого самоврядування, проте в матеріалах справи відсутній дозвіл органу місцевого самоврядування для проведення відповідачем будь-яких земляних та/або ремонтних робіт.

Відповідно до пунктів 7 та 8 глави 4 розділу III Кодексу газорозподільних систем проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ.

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Відповідно до пунктів 13 та 14 глави 4 розділу III Кодексу ГРМ дозвіл на порушення об`єктів благоустрою видається відповідним виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт. Підставою для отримання дозволу на порушення благоустрою для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронній зоні є письмове погодження, видане Оператором ГРМ відповідно до вимог цієї глави.

Тобто, підставою для отримання дозволу виконавчого органу місцевого самоврядування на проведення земляних робіт є письмове погодження, видане Оператором ГРМ, проте спірні роботи проводились без дозволу місцевого самоврядування та обов`язкового письмового погодження з Вінницькою філією ТОВ "Газорозподільні мережі України".

Згідно із п. 1.34 глави 1 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, (далі - ПБСГ) перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

В свою чергу, у випадку дотримання відповідачем законодавства, а саме отримання дозволу органу місцевого самоврядування та повідомлення до початку робіт Оператора ГРМ щодо проведення робіт, представником Оператора ГРМ, у відповідності до п. п. 17 глави 4 розділу III Кодексу ГРС, особи, які залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, були б ознайомлені (проінструктовані) з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні.

Наведене свідчить про обов`язковість погодження на проведення земляних робіт, чого відповідач не дотримався, не ставить у залежність доводи сторін про наявність чи відсутність встановлених покажчиків на місцевості на підтвердження прокладення газопроводу. Тобто такі доводи не беруться судом до уваги, оскільки не спростовують обов`язковості отримання дозволу органу місцевого самоврядування та повідомлення до початку робіт Оператора ГРМ щодо проведення робіт.

Суд звертає увагу, що Кодекс ГРС не визначає обов`язкової форми щодо акту пошкодження газопроводу, водночас жодних письмових заперечень чи зауважень на такий акт відповідач не надавав, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 7 розділу 4 глави 11 Кодексу ГРМ об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Пунктом 6 розділу 4 глава 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою, наведеною у цьому пункті.

Розрахунок позивача виконаний у відповідності до пункту 6 розділу 4 глава 11 Кодексу ГРМ, з урахуванням проміжку часу з моменту фіксації витоку до моменту його локалізації, відповідний акт-розрахунок на суму 23126,28 грн міститься у матеріалах справи (а.с. 43-44).

Розрахунком (а.с. 45) підтверджено нормативні втрати газу для забезпечення продування та заповнення поліетиленових газопроводів об`ємом 102,988 куб.м на суму 779,52 грн, враховуючи, що ціна природного газу для позивача протягом жовтня 2023 року становила 7,56899 грн за 1 куб.м (102,988 куб.м. х 7,56899 грн = 779,52 грн).

Понесення витрат з ремонтно-відновлювальних робіт системи постачання, які складаються з демонтажу трубопроводу та укладання трубопроводів із поліетиленових труб на загальну суму 14771,39 грн підтверджуються копіями локального кошторису на будівельні роботи №02-01.01 та акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року (а.с. 46-51).

Отже, розмір завданої матеріальної шкоди позивачу підтверджується документально в загальному розмірі 38677,19 грн (23126,28 грн + 779,52 грн + 14771,39 грн), відповідні розрахунки відповідачем не заперечуються.

Поряд з цим наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідач виконував земляні роботи без отримання дозволу органу місцевого самоврядування, підставою для якого мав бути письмовий дозвіл Оператора ГРМ; не повідомив Оператора ГРМ, у відповідності до п. 16 глави 4 розділу III Кодексу ГРС, не пізніше ніж за добу до початку проведення земляних робіт; не виявив фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства у відповідності до п. 1.34 глави 1 розділу V ПБСГ, у зв`язку з чим пошкодив поліетиленовий газопровід між с. Заозерне Ладижинської ТГ та с. Маньківка Тульчинського району, який перебуває у користуванні ТОВ "Газорозподільні мережі України", що призвело до витоку газу та необхідності позивачу проводити роботи для усунення аварійної ситуації.

Тобто має місце факт протиправної поведінки відповідача, що мало наслідком понесення матеріальної шкоди (збитків) позивачем, водночас такі обставини перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку між собою. Вина відповідача презюмується, позаяк останнім протилежного не доведено.

Відтак, позивачем доведено повний склад цивільного правопорушення, що є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди.

Наявні у справі фотоматеріали як з боку позивача, так і відповідача не дають суду змоги об`єктивно встановити зафіксовані об`єкти на місцевості, а тому не беруться до уваги.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, з огляду на доведеність складу цивільного правопорушення та документальне підтвердження складу майнової шкоди, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

При постановлені цього рішення, суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України). Водночас доводи відповідача не спростовують вищенаведених мотивів в обґрунтування задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЛТД 1" (вул. Центральна, буд. №49, с. Губник, Гайсинський район, Вінницька область, 22746, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (пров. Костя Широцького, буд. №24, м. Вінниця, 21012, ) 38677,19 грн - майнової шкоди та 3028 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 27 вересня 2024 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.