ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

23 вересня 2024 року Справа № 915/1133/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства «ЕПОС», вул. Толстого, 44, м. Біла Церква, Київська область,

електронна пошта:

представник позивача, адвокат Губар Антон Леонідович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область,

електронна пошта:

до відповідача-2: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», вул. Алмазова Генерала, 4 А, м. Київ,

електронна пошта:

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Океанівська, 1а, м. Миколаїв,

електронна пошта:

про: зобов`язання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» прийняти та виконати платіжну інструкцію

Приватне акціонерне товариство «ЕПОС» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 16.09.2024 (вх. № 11098/24 від 17.09.2024) в якій просить суд зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» виконати платіжну інструкцію Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4691 від 08.08.2024 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, шляхом списання грошових коштів у сумі 2 977 696, 81 грн., з метою виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2023 у справі № 915/393/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на користь Приватного акціонерного товариства «ЕПОС» за договором поставки № НГЗ-Д-21-217/8310Р4195 від 16.07.2021 грошових коштів в загальній сумі 2 706 752, 56 грн.

В обґрунтування позовних вимог Миколаївська міська рада посилається на те, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2023 у справі № 915/393/22 стягнуто з ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» на користь ПАТ «ЕПОС» за договором поставки № НГЗ-Д-21-217/8310Р4195 від 16.07.2021 грошові кошти в загальній сумі 2 706 752, 56 грн. У зв`язку з невиконанням ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» судового рішення, ПАТ «ЕПОС» звернулось до виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового рішення.

Позивач зазначає, що Корабельним ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) здійснюється примусове виконання вищезазначеного рішення.

Представник позивача звернувся із адвокатським запитом до державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням повідомити про причини невиконання судового рішення.

08.08.2024 Корабельним ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) направлено до АТ «Райффайзен Банк» електронним документообігом платіжну інструкцію № 4691 для примусового списання коштів у розмірі 2 977 696, 81 грн. (з урахуванням витрат виконавчого провадження) з рахунку боржника.

08.08.2024 відповідачем АТ «Райффайзен Банк» опрацьовано платіжну інструкцію № 4691 та надано відповідь: «АМО4 Недостатня сума наявних коштів для покриття зазначеної в повідомленні суми».

Представником позивача направлено на адресу АТ «Райффайзен Банк» адвокатський запит з проханням надати письмову інформацію та детальне обґрунтування причин невиконання платіжної інструкції № 4691, на який станом на подання позову до суду відповідь не надано.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 № 163.

Розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 16.09.2024 (вх. № 11098/24 від 17.09.2024), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Під вимогою треба розуміти матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Частиною 1 статті 27 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 29 ГПК України визначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як зазначено у позовній заяві, позивачем подано даний позов до Господарського суду Миколаївської області, оскільки місцезнаходженням відповідача-1 (Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод») є вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область.

Так, позивачем у позовній заяві б/н від 16.09.2024 визначено 2-х відповідачів: відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (місцезнаходження якого є : вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область) та відповідача-2: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (місцезнаходження якого є: вул. Алмазова Генерала, 4 А, м. Київ).

При цьому, позовна вимога стосується саме відповідача-2 Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження якого є: вул. Алмазова Генерала, 4 А, м. Київ), а саме: зобов`язання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» виконати платіжну інструкцію Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4691 від 08.08.2024 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, шляхом списання грошових коштів у сумі 2 977 696, 81 грн., з метою виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2023 у справі № 915/393/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на користь Приватного акціонерного товариства «ЕПОС» за договором поставки № НГЗ-Д-21-217/8310Р4195 від 16.07.2021 грошових коштів в загальній сумі 2 706 752, 56 грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Так, господарське процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 43 ГПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

При цьому, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. (ч. 3 ст. 43 ГПК України).

Зі змісту п. 4 ч. 2 ст .43 ЦПК України, вбачається, що зловживання процесуальними правами є необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

За таких обставин, завідомо безпідставна зміна підсудності справи полягає у тому, що особа залучивши безпідставно співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» отримує право вибору суду (в залежності від адреси місцезнаходження відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод». адреса місцезнаходження: вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область) для подання позовної заяви з вимогами, при цьому, тільки до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (адреса місцезнаходження:вул. Алмазова Генерала, 4 А, м. Київ), тим самим нівелюючи основоположні принципи господарського судочинства та положення ч.1 ст. 27 ГПК України.

Суд зазначає, що у даному випадку визнання наведених вище дій позивача зловживанням процесуальними правами, у розумінні ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не є обмеженням доступу до правосуддя, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися з позовною заявою до відповідача-2 Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження якого є: вул. Алмазова Генерала, 4 А, м. Київ) з дотриманням територіальної підсудності у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність обставин зловживання позивачем процесуальними правами, суд дійшов висновку про повернення без розгляду позовної заяви б/н від 16.09.2024 (вх. № 11098/24 від 17.0.2024) Приватного акціонерного товариства «ЕПОС» до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», до відповідача-2: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про: зобов`язання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» прийняти та виконати платіжну інструкцію.

Керуючись ст. 43, 162, 232, 234, -235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 16.09.2024 (вх. № 11098/24 від 17.0.2024) Приватного акціонерного товариства «ЕПОС» до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», до відповідача-2: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про: зобов`язання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» прийняти та виконати платіжну інструкцію - повернути позивачу без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.О.Семенчук