ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. Справа№ 910/1992/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Гончарова С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024

у справі № 910/1992/24 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажник-К»

про стягнення 97 372,80 грн

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 97 372,80 грн., штрафних санкцій за Договором закупівлі № від 05.11.2021 на підставі статей 526, 530, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконано пункт 6.3.1 Договору та невчасно поставлено товар у строки, встановлені Договором та відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 05.04.2022 року).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося 11.07.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 11.07.2024, у якій просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1992/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Зокрема, скаржник вважає, що судом не враховано п. 6.3.1 Договору, яким сторони визначили правила поведінки на визначених договором умовах, а несвоєчасна поставка є порушенням умов договору. Крім того, скаржник стверджує, що відповідач не довів наявність форс-мажорних обставин і як наслідок відсутні підстави для звільнення його від відповідальності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/1992/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1992/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі №910/1992/24.

22.07.2024 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі №910/1992/24. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1992/24 на 24.09.2024 без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом з тим, у зв`язку з відставкою судді Шаптали Є.Ю., протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями у справі №910/1992/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 прийнято справу №910/1992/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 до свого провадження визначеною колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №3891-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб, тобто до 09 листопада 2024 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, справа №910/1992/24 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 05.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монтажник-К" (постачальник) укладено Договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) (Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність покупця цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску (балон для калібрувальних газових сумішей) (далі - Товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1, до цього Договору та є його невід`ємною частиною (далі - Специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації.

Відповідно до Специфікації строк поставки (зазначається кількість календарних днів з дати укладення договору) визначено протягом 120 днів, місце поставки - 08150, Київська область, місто Боярка, вулиця Маяковського, будинок 49.

Згідно з пунктом 3.1 Договору загальна ціна цього Договору становить 3 477 600,00 грн., в тому числі ПДВ 579 600,00 грн.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони складають додаткову угоду.

За змістом пункту 5.8 Договору датою поставки товарів за цим Договором є прийняття покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13 цього Договору та передача постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів: 5.8.1. Видаткової накладної. 5.8.2. Оригінал паспорта (формуляра) на кожну одиницю Товару; 5.8.3 Документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар (інформація зазначається в паспорті); 5.8.4. Інструкції з експлуатації (інформація зазначається в паспорті); 5.8.5. Товарно-транспортної накладної.

Відповідно до пункту 5.13 Договору приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі акту приймання товарів за кількістю та якістю.

Пунктом 6.2.6 Договору закріплено право покупця вимагати від постачальника здійснення поставки товарів на умовах цього Договору.

Згідно з пунктом 6.3.1 Договору, в якому закріплено обов`язок постачальника забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором.

За змістом пункту 6.3.6 Договору передбачає обов`язок негайно письмово інформувати покупця про ускладнення, які виникають в ході виконання своїх зобов`язань за цим Договором або про наявність обставин, що впливають на якість товарів, строки поставки товарів.

У відповідності до пункту 7.1 Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Згідно з пунктом 7.4. Договору за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких построчено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 (тридцять) календарних днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості Товарів, поставку яких прострочено.

Як підтверджується матеріалами справи, листом від 03.03.2022 за вих. №22-014 відповідач повідомив позивача про виготовлення та готовність до відвантаження зі складу підприємства товару згідно умов Договору № від 05.11.2021. Разом з тим, відповідач просив узгодити інше місце безпечної доставки, оскільки через активні бойові дії відповідач не мав можливості поставити товар в місто Боярка, Київська область, погодженого в Специфікації до спірного договору.

Листом від 10.03.2022 за № ТОВВИХ-22-2723 позивач повідомив керівників підприємств, з якими укладені договори про закупівлю товарів, що у зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України, товариство може забезпечити прийняття товарів за договором на своїх складах за адресами в Івано-Франківській, Львівській та Закарпатській областях.

05.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монтажник-К" укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 05.11.2021, якою сторони домовилися внести зміни до договору, а саме сторони дійшли згоди змінити місце поставки. Строк поставки (зазначається кількість календарних днів з дати укладення договору) - протягом 120 днів, уточнене місце поставки - Івано-Франківська область, Богородчанський р-н, с. Похівка, урочище "У гаю" № 1.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 сторони визначили, що інші умови договору залишаються незмінними і обов`язковими до виконання сторонами.

05.04.2022 комісією позивача складено акт приймання товарів за кількістю та якістю №51, відповідно до якого приймання товару відбувалось з 01.04.2022 по 05.04.2022 в с. Похівка, Урочище «У гаю». Як свідчить інформація, зазначена у вказаному акті, ніяких зауважень по кількості, якості товару у комісії не було. Більше того, відповідно до п.15 акту строк поставки ТМЦ відповідав вимогам договору.

Разом з тим, 13.03.2023 Позивач звернувся до відповідача з претензією №ТОВВИХ-23-3238 про погашення штрафних санкцій в сумі 97372,80 грн., яка залишена відповідачем без задоволення, що підтверджується відповіддю останнього від 05.04.2022 за вих. №23-038.

Отже, позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору щодо строків поставки товару, внаслідок чого відповідач повинен сплатити пеню у визначеному позивачем розмірі згідно з умовами договору, а тому звернувся з відповідним позовом.

В свою чергу, відповідач зазначає, що товар був виготовлений вчасно, але не був поставлений у зв`язку тим, що м. Боярка з перших днів військової агресії російської федерації проти України перебувала в зоні ведення активних бойових дій. Крім того, відповідач посилався на лист Торгово-промислової палати України, який був розміщений на сайті ТПП України 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1 та зазначав, що настання форс-мажорних обставин визнано також і позивачем, який направив відповідний лист від 05.03.2022 на адресу всіх партнерів.

За умовами п.8.1. договору № від 05.11.2021, жодна із сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовими ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/ імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Пунктом 8.2 Договору № від 05.11.2021 визначено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажорі) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України та/або відповідним документом виданим уповноваженим органом країни виробника товару, де виникли дані обставини.

У відповідності до п. 8.3 Договору № від 05.11.2021 неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України відповідного документу уповноваженого органу країни виробника товару, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції посилався на лист Торгово-промислової палати України, який був розміщений на сайті ТПП України 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1 з якого вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Разом з тим, 13.05.2022 ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

Відповідачем також надано Сертифікат № 3000-24-0593 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Київської Торгово-промислової палати наданий ТОВ "Монтажник-К" від 21.03.2024 року за вих. № 17/13-4/297 щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: передати у власність покупцю товари - цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску (балон для калібрування газових сумішей) у місце поставки за адресою: вул. Маяковського, 49. м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08150 (Північний) відповідно до Специфікації (Додаток № 1 до Договору), у термін до 06.03.2022 року за Договором про закупівлю товарів, підтверджуючий обставини непереборної сили у період з 24.02.2022 по 05.04.2022.

Водночас, суд першої інстанції вірно зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі № 904/3886/21 від 25.01.2022 року.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Як зазначалось вище, 03.03.2022 відповідач направив на адресу позивача лист за вих. № 22-014, в якому повідомив позивача про виготовлення та готовність до відвантаження зі складу підприємства товару згідно умов Договору № від 05.11.2021. Отже, товар був виготовлений та готовий до передачі вже 03.03.2022.

Але відповідач в своєму листі просив узгодити інше місце безпечної доставки, оскільки через активні бойові дії відповідач не мав можливості поставити товар за адресою: 08150, Київська область, місто Боярка, вулиця Маяковського, будинок 49, погодженою в Специфікації до спірного договору.

При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, місто Боярка Боярської міської територіальної громади відносилося 26.03.2022 року до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України за посиланням: "https://www.kmu.gov.ua/news/minoboroni-irpin-bucha-gostomel-ta-vsya-kiyivska-oblast-zvilneni-vid-zagarbnika-odnak-gromadyanam-povertatisya-shche-zarano", 02.04.2022 року вся Київська область звільнена від противника.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Тобто, фактично відповідач повідомив позивача про неможливість поставки товару за адресою, погодженою в Специфікації внаслідок військових дій у зоні розташування м. Боярка, що вказує на наявність обставин непереборної сили.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що умовами договору, як і законодавством не визначено форму повідомлення щодо дії обставин непереборної сили, а тому суд не приймає твердження позивача, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до позивача з листами щодо неможливості здійснення поставки товару у строк та у спосіб, передбачений договором.

Крім того, п.8.3 договору визначено умови за яких сторона позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань, а саме, у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України відповідного документу уповноваженого органу країни виробника товару,

Тобто сторони, якщо надавали можливість неальтернативного вибору, чітко зазначили про це, використовуючи для цього сполучники «та/або», що дає сторонам договору право обрати один із запропонованих варіантів поведінки або усі їх разом одночасно.

Водночас, відповідачем долучено до матеріалів справи Сертифікат № 3000-24-0593 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Київської Торгово-промислової палати наданий ТОВ "Монтажник-К" від 21.03.2024 року за вих. № 17/13-4/297 щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: передати у власність покупцю товари - цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску (балон для калібрування газових сумішей) у місце поставки за адресою: вул. Маяковського, 49. м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08150 (Північний) відповідно до Специфікації (Додаток № 1 до Договору), у термін до 06.03.2022 року за Договором про закупівлю товарів, підтверджуючий обставини непереборної сили у період з 24.02.2022 по 05.04.2022.

Таким чином, покладення тягаря сплати пені за прострочення поставки на постачальника, який повідомив покупця про неможливість виконання зобов`язання щодо поставки за вказаною адресою внаслідок військових дій і правомірно очікує від контрагента конклюдентних/зустрічних дій з метою належного виконання зобов`язання в умовах дії обставин непереборної сили, нівелює сутність права постачальника посилатись на обставини непереборної сили та суперечить положенням ст. 8 Конституції України та ст. 617 Цивільного кодексу України.

А тому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що згідно з встановленими обставинами позивач, отримавши лист відповідача від 03.03.2022 за вих. № 22-014 щодо неможливості поставити товар у зв`язку з веденням активних бойових дій, вчинив конклюдентні дії, які полягають у направлені 10.03.2022 року повідомлення про можливість забезпечення прийняття товарів за договором на своїх складах за іншими адресами, зокрема Івано-Франківська обл., с. Похівка, урочище «У гаю» №1, у зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України.

Товар в повному обсязі був доставлений на склад за адресою: Івано-Франківська область, с. Похівка, Урочище «У гаю» та прийнятий покупцем за актом приймання товарів за кількістю та якістю - з 01.04.2022 по 05.04.2022.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, встановлюючи строк поставки товару протягом 120 календарних днів з дати укладання договору, сторони не обумовили, що поставка має бути здійснена з урахуванням строків, необхідних покупцю для прийняття товару за кількістю та якістю, що виключає підстави покладати на продавця обов`язок вираховувати ризики щодо тривалості прийняття товару покупцем за кількістю та якістю.

Як підтверджено матеріалами справи, при прийнятті товару у покупця були відсутні будь-які претензії до продавця по кількості та якості товару, в тому числі відсутні претензії щодо строку його поставки (пункт 15 акту). А тому, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з твердженням позивача про наявність прострочення термінів поставки товару з боку продавця, з огляду на підписання акту приймання товару після спливу строку, передбаченого договором для поставки товару, без зауважень.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивача не порушені відповідачем, а тому в позові про стягнення з відповідача 97 372,80 грн. пені, за порушення строку поставки товару за Договором та Специфікацєю (Додаток №1 до Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 05.04.2022) слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1992/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1992/24 - залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

4. Матеріали справи №910/1992/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді М.Л. Яковлєв

С.А. Гончаров