ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2024 р. Справа № 914/11/20

Суддя Господарського суду Львівської області З.П. Гоменюк, розглянувши матеріали

заяви Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення

у справі №914/11/20

за позовом заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури, Львівська область, м. Буськ в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, Кіровоградська область, м. Кропивницький

до відповідача фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни, Львівська область, м. Кам`янка-Бузька

про стягнення 23205,45 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області до відповідача фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни про стягнення 23205,45 грн.

28.09.2020 року Господарський суд Львівської області прийняв рішення у справі №914/11/20, яким вирішив позов задовольнити, стягнути з фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, просп. Перемоги, 14 (ідентифікаційний код 39816845) в дохід Державного бюджету України 23205,45 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; стягнути з фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Львівської області, м. Львів, просп. Шевченка, 17/19 (ідентифікаційний код 02910031) 1921грн судового збору.

29.10.2020 року рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 набрало законної сили.

29.10.2020 року на примусове виконання рішення Господарський суд Львівської області від 28.09.2020 року видав накази, якими стягнув з фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни в дохід Державного бюджету України 23205,45 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та стягнув з фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни на користь Прокуратури Львівської області 1921,00 грн судового збору.

Ухвалою від 20.12.2023 (суддя Галамай О.З.) задовольнила заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу №914/11/20 від 29.10.2020 до виконання та видачу його дубліката, поновила строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 у справі №914/11/20 про стягнення з фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, просп. Перемоги, 14 (ідентифікаційний код 39816845) в дохід Державного бюджету України 23 205, 45 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та видала Державній службі України з безпеки на транспорті дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 у справі №914/11/20 про стягнення з фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, просп. Перемоги, 14 (ідентифікаційний код 39816845) в дохід Державного бюджету України 23 205, 45 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

13.09.2024 засобами поштового зв`язку від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла заява (вих.№9029/5.1.2/15-24 від 10.09.2024) про видачу дубліката виконавчого документа, у якому останній одночасно просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (вх.№3431/24).

В обґрунтуванні своїх вимог, заявник зазначає, що з метою виконання рішення суду дублікат наказу відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 20.12.2023, який дійсний для пред`явлення до примусового виконання строком три роки, був направлений на адресу Кам`янко-Бузького відділу державної виконавчої служби. Разом з тим, заявник покликається на те, що 30.05.2024 ним було направлено заяву №6340/5.4.2/15-24 з копією наказу про примусове виконання. За твердженнями заявника, 11.06.2024 Кам`янко-Бузький відділ державної виконавчої служби листом за вх.320540/0/7-24 від 10.07.2024 повернув виконавчий лист.

Одночасно, у тексті заяви заявник покликається на те, що долучає копії зазначених документів. Проте, як в додатках до такої заяви, так і у матеріалах заяви відсутні відповідні докази, на які покликається заявник.

Розглянувши матеріали заяви, Господарський суд прийшов до висновку, що її слід повернути заявнику без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Згідно з приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відтак, заявник повинен додати до заяви усі наявні у нього докази, на які останній покликається при зверненні до суду з відповідною заявою. Одночасно, суд зауважує, що заявник не зазначив про неможливість надання відповідних документів (доказів), а навпаки, у контексті змісту заяви повідомив про долучення копії відповідних документів. Проте, згідно переліку додатків та отриманих судом документів, таких заявником не долучено до матеріалів заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення у справі №914/11/20.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 270 від 05.03.2009, підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку (п. 62).

Згідно з пунктами 47, 48 «Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні реєстровані поштові відправлення, крім поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладень, подаються для пересилання у відкритому або закритому вигляді. У разі виникнення сумніву у працівника оператора поштового зв`язку щодо наявності у поштовому відправленні, яке подається для пересилання, заборонених для пересилання вкладень, відправник повинен подати відправлення у відкритому вигляді. У разі відмови відправника подати відправлення для пересилання у відкритому вигляді оператор відмовляє в пересиланні такого відправлення. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення. Внутрішні поштові відправлення із вкладенням дорогоцінних металів, ювелірних виробів і нумізматичних монет та їх колекцій подаються для пересилання лише з описом вкладення.

Враховуючи, що заявник долучив опис вкладення у цінний лист, зазначивши про те, що скерував на адресу Радехівської місцевої прокуратури Львівська область та фізичної особи-підприємця Бойко Ольги Михайлівни заяву з додатками, суд зауважує, що останній позбавлений можливості перевірити, які саме додатки були долучені заявником до заяви, яка надсилалась заявником на адреси інших учасників справи №914/11/20. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним доказом відправлення іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів є детальний опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг надані в оригіналі.

Отже, суд вважає, що Державною службою України з безпеки на транспорті не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України щодо долучення усіх доказів, на які покликається заявник при зверненні із відповідною заявою, а також, враховуючи не долучення заявником усіх наявних доказів, на які останній покликається у своїй заяві, суд позбавлений можливості перевірити та встановити, які саме додатки до заяви були надіслані усім учасникам справи №914/11/20. З огляду на викладене, суд дійшов висновку одночасно про те, що заявник повинен долучити належні докази надіслання копії заяви з додатками, а саме: детальний опис вкладення у цінний лист, з метою подальшої ідентифікації однакового пакету документів, що поданий заявником до суду та надісланий іншим учасникам справи на стадії виконання судового рішення.

Разом із тим, положення ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в частині залишення позовної заяви без руху, не можуть бути застосовані до заяви з процесуальних питань, а у даному випадку, до заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення у справі №914/11/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на вищенаведене, з врахуванням вказаних норм Господарського процесуального кодексу України заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення у справі №914/11/20 слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.09.2024 за вх.№3431/24 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення у справі №914/11/20 - повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 254-257 ГПК України.

Додаток: заява за вих.№9029/5.1.2/15-24 від 10.09.2024 (вх.№3431/24 від 13.09.2024) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення у справі №914/11/20 на 13 арк., у тому числі поштовий конверт.

Суддя Гоменюк З.П.