ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"16" вересня 2024 р.Справа № 924/793/24
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали

за заявою фермерського господарства "Золотий жайвір"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

за участю представників:

ФГ "Золотий жайвір": Покотило Ю.В. згідно з ордером від 08.09.2024

ТОВ "Суффле Агро Україна": Нечитайло Т.В. згідно з довіреністю від 12.08.2024

Стельмах Ю.В. згідно з довіреністю від 12.08.2024

арбітражного керуючого Ткаченка Д.В.

У засіданні оголошено вступну і резолютивну частини ухвали.

встановив: ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.08.2024 у справі №924/793/24 прийнято заяву фермерського господарства "Золотий жайвір" про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до розгляду; призначено підготовче засідання на 16.09.2024; запропоновано арбітражному керуючому Ткаченку Денису Володимировичу подати заяву про участь у справі відповідно до ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство мотивована тим, що за період з моменту укладення договору поставки № від 22.04.2019 між сторонами і до 31.07.2024 ФГ "Золотий жайвір" сплатило на користь ТОВ "Суффле Агро Україна" за період з 22.04.2019 по 29.03.2023 грошові кошти або поставило товар в зарахування зустрічних вимог на загальну суму 59856407,41 гривні. У той же час ТОВ "Суффле Агро Україна" поставило на користь ФГ "Золотий жайвір" товарів на загальну суму 34047229,65 гривні. З огляду на непоставку ТОВ "Суффле Агро Україна" товару на суму 25809177,76 грн за період з 30.03.2023 по 31.07.2024 та невиконання ним вимоги ФГ "Золотий жайвір" про повернення вказаної суми переплати у встановлений ч. 2 ст. 530 ЦК України строк, заявник вважає, що боржник неспроможний виконати грошові зобов`язання інакше, як через застосування процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

На адресу суду від арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. надійшла заява (від 29.08.2024) про згоду на участь у справі, в якій просить призначити його розпорядником майна боржника.

Від ТОВ "Суффле Агро Україна" надійшов відзив (від 01.09.2024), в якому товариство просить відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство. Зазначило, що в ТОВ "Суффле Агро Україна" взагалі відсутня заборгованість перед ФГ "Золотий жайвір", натомість у ФГ "Золотий жайвір" наявна заборгованість перед ТОВ "Суффле Агро Україна" в сумі 4457155,76 грн, що підтверджено рішеннями судів у справах №924/1012/23, №924/606/23, і за заявою ТОВ "Суффле Агро Україна" ініційовано банкрутство ФГ "Золотий жайвір" у справі №924/700/24. Вважає, що вказані обставини свідчать про наявність спору про право, і, як наслідок, є перешкодою для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Від ФГ "Золотий жайвір" надійшло клопотання (від 14.09.2024), в якому просить невідкладно надіслати матеріали справи №924/793/24 для розгляду в рамках справи про банкрутство ФГ "Золотий жайвір" №924/700/24. Обґрунтовуючи клопотання, заявник повідомив, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2024 у справі №924/700/24 було відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ "Золотий жайвір" та звернув увагу, зокрема на положення ст. ст. 7, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 20 ГПК України щодо необхідності розгляду заяв у спорах, стороною яких є боржник, в межах справи про банкрутство боржника.

До клопотання додано копію ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2024 у справі №924/700/24 за заявою ТОВ "Суффле Агро Україна" до ФГ "Золотий жайвір" про банкрутство юридичної особи, якою, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ "Золотий жайвір"; визнано вимоги кредитора - ТОВ "Суффле Агро Україна" в сумі 2555000,00 грн основного боргу, а також 30280,00грн судового збору, сплаченого за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядника майна боржника; призначено попереднє засідання у справі.

Представник ФГ "Золотий жайвір" вимоги клопотання про надіслання матеріалів справи №924/793/24 для розгляду в рамках справи про банкрутство ФГ "Золотий жайвір" №924/700/24 підтримав.

Представники ТОВ "Суффле Агро Україна" вважають клопотання безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству.

При розгляді клопотання ФГ "Золотий жайвір" про надіслання матеріалів справи №924/793/24 для розгляду в рамках справи про банкрутство ФГ "Золотий жайвір" №924/700/24, судом враховується, що за приписами п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Так, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З аналізу вищенаведених положень слідує, що надсиланню до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, підлягають матеріали справи, в якій стороною є боржник, та щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, а саме: всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Натомість вимоги, заявлені у заяві ФГ "Золотий жайвір" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Суффле Агро Україна", не відносяться до спорів, передбачених ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства. Надіслання матеріалів справи про банкрутство боржника до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство кредитора такого боржника, чинним законодавством не передбачена.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ФГ "Золотий жайвір" про надіслання матеріалів справи №924/793/24 для розгляду в рамках справи про банкрутство ФГ "Золотий жайвір" №924/700/24.

У засіданні представник заявника підтримав подану заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", зазначаючи про наявність заборгованості товариства перед фермерським господарством, її непогашення та неспроможність боржника виконати грошові зобов`язання не інакше, як через застосування процедур, передбачених Кодексом з процедур банкрутства.

Представники товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" підтримали свою позицію, викладену у відзиві; зазначили про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, акцентуючи увагу на відсутності заборгованості товариства перед фермерським господарством та наявністю заборгованості заявника перед товариством. Крім того, повідомили про відкриття Господарським судом Хмельницької області провадження у справі №924/796/24 за позовом ФГ "Золотий жайвір" до ТОВ "Суффле Агро Україна" про стягнення 25809177,76 грн заборгованості, наявність якої зазначено як кредиторські вимоги заявника у цій справі.

Як убачається з матеріалів справи, в обґрунтування поданої ФГ "Золотий жайвір" заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заявником надано копію договору поставки № від 22.04.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (продавець) та фермерським господарством "Золотий жайвір" (покупець), який направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю (п. 1.1 договору).

Також 01.12.2019 між сторонами укладено договір поставки № (далі - договір), направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2020 року (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.1.1 договору у відповідності до умов, зазначених у даному договорі, продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (що йменуються надалі - товари): - насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; - засоби захисту рослин; - мінеральні добрива, органічні добрива та сидерати; - добрива для позакореневого підживлення.

Відповідно до п. 1.1.3 договору сторони домовились, що зобов`язання Покупця з оплати згідно даного договору та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передплати) мають бути забезпечення/у спосіб, прийнятний для Продавця: а) аграрною розпискою та/або, в) заставою нерухомості, рухомого майна, цінних паперів, майновою порукою; та/або с) персональною порукою керівників, власників Покупця, третіх осіб, банківською гарантією; та /або д) іншим чином у спосіб, не заборонений законом та прийнятний для Продавця.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що загальний об`єм поставки означатиме або плановий об`єм поставки, зазначений у специфікаціях до даного договору, або фактичний об`єм поставки відповідно до видаткових документів.

Право власності на товар переходить до покупця в момент відвантаження, якщо інше не погоджено сторонами додатково (п. 3.1.1 договору).

У п. 4.4 договору зазначено, що у разі поставки товару продавцем без отримання погодженої попередньої оплати від покупця, кінцевою датою розрахунків (в т. ч. для цілей обчислення штрафних санкцій) сторони домовилися рахувати день підписання видаткової накладної.

Незалежно від строків оплати, зазначених в даному договорі чи додатках/специфікаціях до нього, строк оплати вважатиметься таким, що настав, зокрема: а) у разі, коли у продавця виникає зустрічне зобов`язання перед покупцем за договорами поставки зерна. В такому разі строк оплати товару на суму зустрічного зобов`язання вважатиметься таким, що настав, а продавець матиме право на зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку, передбаченому ст. 601 ЦК України; б) з моменту винесення ухвали про прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство покупця; д) у разі порушення покупцем умов договору забезпечення (аграрної розписки, застави тощо) (п. 4.7 договору).

07.09.2020 між сторонами укладено додаток №3 до договору, в якому сторони погодили продовження строку дії договору на 2021 рік (до 31.12.2021 включно, а в частині невиконаних зобов`язань до повного їх виконання).

01.01.2022 сторонами укладено додаток №4 до договору, в якому строк його дії продовжено на 2022 рік (до 31.12.2022 включно, а в частині невиконаних зобов`язань до повного їх виконання).

Заявником до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та до заяви від 08.09.2024 надано відповідно копії платіжних інструкцій від 12.09.2019, 25.10.2019, виписок з рахунку за період з 20.11.2019 по 06.12.2019, банківської виписки за період з 19.10.2020 по 29.03.2023, актів зарахування зустрічних однорідних вимог за період з 22.08.2019 по 01.10.2021, видаткових накладних за період з 11.09.2020 по 29.01.2021, коригувань кількісних та вартісних показників за період з 25.10.2019 по 03.11.2021, претензії ФГ "Золотий жайвір" до ТОВ "Суффле Агро Україна" від 03.08.2024 з вимогою сплати 28209177,76 грн заборгованості за договором №; копії виписки з рахунку за період з 11.08.2020 по 10.12.2021, видаткових накладних за період з 08.06.2019 по 06.12.2021, коригування кількісних та вартісних показників за період з 18.05.2020 по 10.12.2021.

Заперечуючи проти заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, ТОВ "Суффле Агро Україна" в підтвердження своїх доводів надано копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №924/1012/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до фермерського господарства "Золотий Жайвір" про стягнення 4457155,76 грн основного боргу, 4376317,61 грн пені, 668573,36 грн штрафу, 1353768,95 грн інфляційних втрат, 7324567,27 грн 48% річних, якою залишено без змін рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2024 у справі №924/1012/23 про задоволення позовних вимог у зазначеній справі у повному обсязі.

Судами у справі №924/1012/23 було встановлено, що 22.04.2019 між сторонами укладено договір поставки №, у пункті 1.1 якого сторони визначили, що даний договір є змішаним договором у розумінні частини 2 ст. 628 ЦК України та об`єднує договори поставки та надання послуг. Договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівними матеріалами, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю

01.12.2019 товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (продавець) та фермерським господарством "Золотий Жайвір" (покупець) укладено договір поставки № (договір), в якому умови договору поставки № викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2020 року (п. 1.1 договору).

Судами також було встановлено, що на виконання умов договорів ТОВ "Суффле Агро Україна" поставило фермерському господарству "Золотий жайвір" товар на загальну суму 69511942,35 грн, відповідач-покупець частково розрахувався за отриманий товар на суму 48211050,93 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача. Разом з тим, між сторонами договору були підписані акти зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 11645357,48 грн та здійснено коригування вартості товару на суму 5198378,18 гривні. Враховуючи наведене, встановлено, що заборгованість відповідача-покупця за отриманий товар/поставлений позивачем-продавцем товар становить 4457155,76 грн, з огляду на що суди дійшли висновку про обґрунтованість вимог про стягнення основного боргу в сумі 4457155,76 грн, а також з огляду на умови п. п. 7.1, 7.2 договору та прострочення з оплати товару про стягнення 4376317,61 грн пені, 668573,36 грн штрафу, 1353768,95 грн інфляційних втрат, 7324567,27 грн 48% річних (всього 18180382,95 грн).

У матеріали справи ТОВ "Суффле Агро Україна" надано копії позовної заяви ТОВ "Суффле Агро Україна" до ФГ "Золотий жайвір" про стягнення 18180382,95 грн, з яких 4457155,76 грн боргу, 4376317,61 грн пені, 668573,36 грн штрафу, 1353768,95 грн інфляційних втрат, 7324567,27 грн 48% річних, з доданими документами, зокрема у підтвердження поставки товарів на суму 69511942,35 гривні.

Також ТОВ "Суффле Агро Україна" надано копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі №924/606/23 за позовом фермерського господарства "Золотий Жайвір" до товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ясінського Володимира Євгеновича про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. від 17.05.2023, зареєстрованого в реєстрі за №1487, таким, що не підлягає виконанню, якою залишено без змін рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2023 у справі №924/606/23 про відмову у задоволенні позову.

Судами у справі №924/606/23 також підтверджено укладення між фермерським господарством "Золотий Жайвір" (покупець/позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (продавець/відповідач) договору поставки №, який направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю.

Судами встановлено, що 28 січня 2022 року ФГ "Золотий Жайвір" видано на користь ТОВ "Суффле Агро Україна" фінансову аграрну розписку (далі - Розписка), що була посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. та зареєстрована у реєстрі за №117 (в реєстрі аграрних розписок за № 8122), відповідно до умов якої ФГ "Золотий Жайвір" (боржник) зобов`язалося до 25 червня 2022 року сплатити ТОВ "Суффле Агро Україна" (кредитор, отримувач коштів) грошову суму в розмірі 2555000,00 грн.

Згідно з п. 3 Розписки статус кредитора підтверджується договором № від 01.12.2019 року, укладеним між боржником та кредитором.

Суд встановив, що відповідно до реєстру видаткових накладних (розрахунків коригування) у період з 26.04.2019 по 10.12.2021 ТОВ "Суффле Агро Україна" поставило ФГ "Золотий Жайвір" товар на загальну суму 69511942,35 гривні.

ФГ "Золотий Жайвір", у свою чергу, перерахувало на рахунок ТОВ "Суффле Агро Україна" 3225615,83 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

17.05.2023 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1487, про стягнення з боржника ТОВ "Золотий Жайвір" на користь стягувача ТОВ "Суффле Агро Україна" на підставі фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. 28.01.2022 за реєстром №117, якою встановлене безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору грошову суму 2555000,00 грн у строк до 25.06.2022 (включно). Відповідно до п. 21 аграрної розписки, відшкодування кредитору витрат за вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 31 Закону України "Про нотаріат" - стягнути плату за вчинення виконавчого напису за домовленістю між нотаріусом та кредитором в сумі 34000 грн 00 коп. Загальна сума, яка підлягає до стягнення з боржника на користь стягувача, становить 2589000,00 грн.

Також судами встановлено, що строк виконання фінансової аграрної розписки настав 25.06.2022, на ній відсутній напис "Виконано". При цьому доказів перенесення дати виконання зобов`язань, виконання фінансової аграрної розписки позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду надано не було. З огляду на викладене, враховуючи приписи Закону України "Про аграрні розписки" та Закону України "Про нотаріат", суди дійшли висновку, що підстави звернення ТОВ "Суффле Агро Україна" до нотаріуса для вчинення виконавчого напису є безумовними.

З приводу платіжних доручень, згідно яких ФГ "Золотий Жайвір" перерахувало на рахунок ТОВ "Суффле Агро Україна" 3225615,83 грн, суд зазначив, що вони не є належними доказами виконання безумовного грошового зобов`язання за аграрною розпискою, оскільки у вказаних платіжних дорученнях відсутня інформація про сплату коштів за аграрною розпискою, а в призначеннях платежів вказано "оплата згідно рахунку № від 26.04.2022" та "оплата згідно договору № від 01.12.2019", що свідчить про відсутність доказів виконання безумовного грошового зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою в сумі 2555000,00 гривні.

При розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Приписи ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Отже, підставою для застосування до боржника встановлених Кодексом України з процедур банкрутства процедур та, відповідно, відкриття провадження у справі є неплатоспроможність боржника, а ознакою такої неплатоспроможності є наявність невиконаного боржником зобов`язання перед кредитором незалежно від його розміру та строку виконання.

Відповідно до ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1); за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (ч. 5); господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (ч. 6).

Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №910/6210/20, зазначив, що завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Поряд з цим, у силу частини восьмої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною третьою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Таким чином, стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

За таких обставин обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №904/3251/20).

Тож важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Верховний Суд у постанові від 16.06.2022 у справі №910/13242/21 вказав, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 також зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 по справі №910/4658/20 наведено висновок про те, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Суть підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство про те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У постанові від 19.05.2021 у справі №925/235/20 Верховний Суд зазначив, що зважаючи на обмеження строку проведення підготовчого засідання та стандартів доказування, які суд може використати на цій стадії процесу, подані кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство докази на підтвердження обґрунтованості вимог до боржника мають переконливо свідчити про відсутність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора та про наявність порушеного (невиконаного) господарсько-правового зобов`язання. Відсутність спору про право в розрізі процедури банкрутства полягає у відсутності неоднозначності стосовно вирішення питань щодо суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, строку виконання зобов`язання тощо. Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство відповідно до частини шостої статті 39 КУзПБ, згідно з якою підставою для відмови у відкритті провадження у справі є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Як убачається з аналізу поданих у матеріали справи доказів, останні не свідчать про безспірність вимог заявника.

Так, в обґрунтування кредиторських вимог до боржника в сумі 25809177,76 грн заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором №, що виникла за період з 22.04.2019 по 29.03.2023 внаслідок поставки боржнику товару або сплати коштів в зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 59856407,41 грн, тоді як боржником поставлено заявнику товару лише на суму 34047229,65 гривні.

Водночас боржник стверджує, що правовідносини сторін за договором №, у тому числі за вказаний заявником період, були предметом судового розгляду у справах №924/1012/23, №924/606/23, де встановлено, що боржник поставив заявнику товару на суму 69511942,35 грн, а не на 34047229,65 грн, як стверджує заявник, а тому заборгованість самого заявника перед боржником становить 4457155,76 гривні.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін. Суд зауважив, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

Частина шоста статті 39 КУзПБ, згідно з якою підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, жодним чином не визначає підставою для такої відмови існування рішень, які набрали законної сили, отже, наявність остаточного рішення у цьому спорі не є обов`язковою. У цьому випадку достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги кредитора (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №910/1067/19).

У постанові від 03.09.2020 у справі №924/16413/19 Верховний Суд роз`яснив, що відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, від 16.09.2020 справі №911/593/20 від 25.11.2020 у справі №910/5799/20).

Також спір про право наявний у разі, коли боржник не погоджується із методикою (формулою) розрахунку заявленого боргу або взагалі висловлює незгоду з існуванням у нього заборгованості перед кредитором, стверджуючи про припинення зобов`язання зарахуванням тощо; заявляє про сплив позовної давності; заперечує настання строку виконання грошового зобов`язання з мотивів правомірності зупинення ним виконання свого обов`язку (ч. 3 ст. 538 ЦК України) або з мотивів прострочення кредитора (ст. 613 ЦК України), доводить про припинення поруки тощо.

За наявності відзиву боржника, поданого в порядку ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства, на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство із запереченнями щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, що не були предметом судового розгляду та щодо яких відсутнє судове рішення, з доданням доказів необґрунтованості вимог такого заявника (за наявності), господарський суд, на розгляді якого перебуває заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, не розглядає спір по суті (спір щодо кредиторських вимог, які стали підставою для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), а на підставі положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки вимоги кредитора не є безспірними та свідчать про наявність спору про право (позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №910/2522/20, від 13.12.2022 у справі №910/862/22).

У постанові від 23.06.2020 у справі №910/1067/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги кредитора.

При цьому, Верховний Суд зауважив, що у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо.

Заслухавши позиції представників заявника та ТОВ "Суффле Агро", дослідивши наявні матеріали справи, суд доходить висновку, що висловлена у відзиві позиція боржника, яка полягає у запереченні наявності будь-якої заборгованості перед заявником, а також надані у підтвердження такої позиції докази, у тому числі судові рішення у справах №924/1012/23, №924/606/23, свідчать про спірність вимог заявника на суму 25809177,76 грн та наявність спору про право щодо них.

Такий спір не може бути вирішеним судом у підготовчому засіданні при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Однак суду не подано доказів вирішення спору між сторонами щодо стягнення з ТОВ "Суффле Агро Україна" на користь заявника 25809177,76 грн заборгованості за договором №, результати вирішення якого впливатимуть на грошові вимоги заявника, чи інших доказів безспірності грошових вимог в сумі 25809177,76 гривні.

При цьому в даному аспекті слушними є й посилання представника ТОВ "Суффле Агро Україна" на відкриття Господарським судом Хмельницької області провадження у справі №924/796/24 за позовом ФГ "Золотий жайвір" до ТОВ "Суффле Агро Україна" про стягнення 25809177,76 грн заборгованості (відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ухвала Господарського суду Хмельницької області у справі №924/793/24 від 28.08.2024, № рішення 121240150).

Враховуючи вищенаведене, наявність заперечень та доводів боржника, що були викладені у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Суффле Агро Україна", надані в обгрунтування позицій сторін докази свідчать про недоведення заявником безспірності його грошових вимог, існування суперечки з приводу прав та обов`язків сторін, в тому числі щодо суті, суми зобов`язання, тобто існує спір про право щодо вимог заявника, що унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

З огляду на зазначене у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Суффле Агро Україна" за заявою ФГ "Золотий жайвір" слід відмовити відповідно до абзацу другого ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом (ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

У зв`язку із відмовою у відкритті провадження у справі про банкрутство заява арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. (від 29.08.2024) про згоду на участь у справі (про призначення розпорядником майна боржника) підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 38, 39, 43 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

У клопотанні фермерського господарства "Золотий жайвір" (від 14.09.2024) про передання матеріалів справи №924/793/24 для розгляду в рамках справи про банкрутство фермерського господарства "Золотий жайвір" №924/700/24 відмовити.

У відкритті провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за заявою фермерського господарства "Золотий жайвір" відмовити.

Заяву арбітражного керуючого Ткаченка Дениса Володимировича (від 29.08.2024) про згоду на участь у справі (про призначення розпорядником майна боржника) залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили 16.09.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 20.09.2024.

Суддя В.В. Виноградова