ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2024 Справа №905/881/24

За позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід»

про стягнення 408 000,00 грн

Суддя: Хабарова М.В.

Секретар судового засідання: Сухіна В.А.

за участю представників ( в режимі відеоконференції)

від позивача Ігнатов Н.О.

від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» штрафу у розмірі 204000,00 грн та пені у розмірі 204000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконано рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.09.2023 №60/111-р/к у справі №27/60/27-рп/к.21 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.07.2024.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів; відкладено підготовче засідання у справі на 20.08.2024.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2024.

Стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 02.07.2024 було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та надійшло до суду 18.07.2024.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 роз`яснено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до п. 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Верховний Суд у постанові від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, здійснивши аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про наявність відкритого судового провадження.

В матеріалах справи відсутня електронна адреса відповідача, тому суд позбавлений можливості здійснити його підписку на отримання процесуальних документів по справі №905/881/24 електронною поштою.

Водночас, з метою необхідності забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою забезпечення реалізації процесуального права відповідача на подання відзиву на позов, судом здійснювалась телефонограма відповідачу від 03.07.2024 за номером телефону, який наявний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та міститься в матеріалах справи. Однак, телефонограму відповідачу судом не вдалося передати, оскільки за вказаним номером відповіла бухгалтер товариства та відмовились приймати телефонограму.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, Господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на день прийняття рішення не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/881/24 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У судове засідання 17.09.2024 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 17.09.2024 не з`явився, станом на день прийняття рішення не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань по суті справи від нього не надходило.

У судовому засіданні 17.09.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи №27/60/27-рп/к.21, прийняла рішення №60/111-р/к від 06.09.2023 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», пунктом 1 резолютивної частини якого визнано що Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі «Код ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Нове будівництво підводного водоводу Кривий Ріг «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (ремонт редуктора виконавчого органа комбайна Урал-10)», яка проводилась державним підприємством «Артемсіль», ідентифікатор закупівлі в системі UA-2018-11-21-001983-а.

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини рішення №60/111-р/к від 06.09.2023 накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» штраф у розмірі 68000,00 грн.

Крім того, цим рішенням в пункті 4 резолютивної частини визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (ремонт редуктора виконавчого органа комбайна 4ПП-2)», яка проводилась державним підприємством «Артемсіль», ідентифікатор закупівлі в системі UA-2018-11-21-001981-а.

За порушення, зазначене в пункті 4 резолютивної частини рішення №60/111-р/к від 06.09.2023 накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» штраф у розмірі 68000,00 грн.

Пунктом 7 резолютивної частини визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (ремонт робочого колеса та кожуха вентилятора ВОКД-2.4, яка проводилась державним підприємством «Артемсіль», ідентифікатор закупівлі в системі UA-2018-05-31-000314-c.

За порушення, зазначене в пункті 7 резолютивної частини рішення №60/111-р/к від 06.09.2023 накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» штраф у розмірі 68000,00 грн.

Копія рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/111-р/к від 06.09.2023 було направлено позивачем на адресу відповідача супровідним листом від 07.09.2023 №60-02/3853, проте вказане поштове відправлення повернулось на адресу позивача відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованим листом з описом вкладення №359.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності адресата відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

У зв`язку з поверненням поштового відправлення, на підставі приписів ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» позивачем було опубліковано інформацію на сторінках газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» №2065(7604) від 13.10.2023.

Як зазначає позивач, відповідачем штраф сплачено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача накладеного штрафу у розмірі 204000,00 грн та пені у розмірі 1,5% за прострочення сплати штрафу у розмірі 204000,00грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожний учасник судового процесу повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф.

У ч. 1 ст. 241 Господарського кодексу України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно зі змістом п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

У відповідності до п. 14 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є: подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За приписами ст. 56 вказаного нормативно-правового акту рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але, коли в цей строк необхідно було вчинити дію в Антимонопольному комітеті України чи його територіальному відділенні, строк закінчується в момент закінчення робочого дня.

За приписами ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Отже, строк рахується з наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Як зазначалося вище, рішення Комітету №60/111-р/к від 06.09.2023 не було вручено засобами поштового зв`язку у зв`язку з «відсутністю адресата за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованим листом з описом вкладення №359. На підставі ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», інформацію про Рішення №60/111-р/к від 06.09.2023 було опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» №206 (7604) 13.10.2023. Таким чином, рішення вважається врученим відповідачу 24.10.2023.

Отже, строк для сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розпочався 24.10.2023 та закінчився 25.12.2023 (оскільки 24.12.2023 припадає на вихідний день).

Тому відповідач зобов`язаний був сплатити штраф в розмірі 204000,00 грн, який був накладений на нього рішенням Комітету №60/111-р/к від 06.09.2023 впродовж двох місяців, а саме з 24.10.2023 до 25.12.2023 включно.

Згідно з п. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем Комітету документів, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїм правом на оскарження рішення Антимонопольного комітету України не скористався.

Суд вважає за необхідне наголосити, що предметом розгляду у справі є стягнення штрафу, накладеного рішенням Комітету №60/111-р/к від 06.09.2023 у справі про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, а також стягнення пені за прострочення сплати штрафу.

Положеннями п. 21 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.11.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» встановлено, що вирішуючи спори, пов`язані із зобов`язанням виконати рішення Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення або про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі такого рішення, господарським судам необхідно мати на увазі, що сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу. Тобто для того, щоб дійти висновку про обов`язковість виконання рішення названого Комітету чи його територіального відділення,господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак, господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Вказану правову позицію також викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2018 у справі №910/14222/17.

З огляду на наведене вище, а також те, що відповідач не оскаржив рішення Комітету №60/111-р/к від 06.09.2023 в межах встановленого строку відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення Комітету №60/111-р/к від 06.09.2023 є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ухилився від сплати накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 204000,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми штрафу, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі 1,5% від суми штрафу за період з 27.12.2023 по 15.03.2024, що відповідно до розрахунку позивача складає 204000,00 грн з урахуванням обмежень визначених ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

У відповідності до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд визнає його частково невірним, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату нарахування пені з урахуванням кінцевого строку для сплати штрафу (до 25.12.2023 включно) відповідачем накладеним на нього рішенням Комітету №60/111-р/к від 06.09.2023.

Однак, вказана помилка позивача не впливає на зміну розміру пені, оскільки розмір пені за період з 24.10.2023 по 25.12.2023 є більшим ніж розмір штрафу, а позивачем заявлено до стягнення пеню з урахуванням обмежень визначених ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Оскільки факт прострочення відповідачем сплати штрафу встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 204000,00 грн підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Згідно з вимогами ст. 29 Бюджетного кодексу України та ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 «Про деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету», передбачено, що контролюючими органами справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», є органи Державної податкової служби України.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» (84391, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Краматорської Правди, 84, ідентифікаціний код 35419824) штраф у розмірі 204000 (двісті чотири тисячі) грн 00 коп., пеню у розмірі 204000 (двісті чотири тисячі) грн 00 коп., зарахувавши зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України, за кодом бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на р/р (IBAN: UA0005630, ідентифікаційний код: 37967785, отримувач: Краматорська міська ТГ Донецьке ГУК/Краматорська МТГ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс-Схід» (84391, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Краматорської Правди, 84, ідентифікаціний код 35419824) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 21602826, р/р: UA0016268) судовий збір у розмірі 6120 (шість тисяч сто двадцять) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.09.2024

Суддя М.В. Хабарова