11 вересня 2024 року
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенко І.С.
секретаря судового засідання - Дерлі І.І.
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився,
відповідача - Харченко М.В. (самопредставництво)
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення коштів,-
Заява обґрунтована нормами статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та договором про надання правової допомоги.
У заяві про ухвалення додаткового рішення ТОВ "Прикарпатенерготрейд" зазначає, що на виконання укладеного між товариством та адвокатом Загайкевич С.М. договору від 08.01.2024 за результатами виконаних робіт на підставі акту від 27.08.2024 загальна вартість наданої правничої допомоги складає 25 000,00 грн.
10.09.2024 від ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли заперечення на заяву ТОВ "Прикарпатенерготрейд" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Прикарпатенерготрейд" заявило попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції у розмірі 50 000,00 грн, та зазначило про подальше формування остаточного розміру таких витрат та подання доказів на їх підтвердження у встановленому законодавством порядку.
Колегія суддів зазначає, що ТОВ "Прикарпатенерготрейд" в порядку, передбаченому статтями 42, 46, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, зроблено відповідну заяву про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням вимог процесуального законодавства.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четверті статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) пов`язаність цих витрат з розглядом справи; 2) обґрунтованість та пропорційність розміру таких витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
За змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зважаючи на наведені положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись наведеними положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Висновки, аналогічні наведеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21.
На підтвердження судових витрат Позивачем надано разом із заявою:
- договір про надання професійної правничої допомоги від 08.01.2024, укладений між ТОВ "Прикарпатенерготрейд" та адвокатом Загайкевич С.М., згідно з пунктом 1.1. якого адвокат зобов`язався надавати послуги з професійної правничої допомоги по захисту прав та законних інтересів товариства під час господарського провадження, юридичної консультації, правового інформування та іншої юридичної допомоги, пов`язаної з його діяльності та його посадових осіб, а ТОВ "Прикарпатенерготрейд" зобов`язалось прийняти та своєчасно оплатити отримані послуги.
- копію акта приймання-передачі послуг від 27.08.2024, згідно за яким адвокатом надано такий обсяг дій: формування правової позиції, складання відзиву на касаційну скаргу - 20 000,00 грн; участь адвоката у судових засіданнях суду касаційної інстанції - 5 000,00 грн.
Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В обґрунтування клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги Відповідач, вказує, що заявлені до стягнення 5 000,00 грн за 5 годин судового засідання відповідно до акта від 27.08.2024 не відповідають та є неспівмірними обсягам виконаних адвокатом робіт, оскільки станом на день підписання акта від 27.08.2024 взагалі не було проведено жодного засідання в суді касаційної інстанції, а відповідно до протоколу судового засідання від 28.08.2024 у даній справі загальний час єдиного засідання, що було проведено, склав менше однієї години, що з урахуванням погодинної вартості оплати послуг адвоката 1 000,00 грн/година, арифметично правильно складає 1 000,00 грн.
Також, за позицією ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", не відповідають критерію пропорційності зазначені в акті від 27.08.2024 послуги з формування правової позиції, складення відзиву на касаційну скаргу, які адвокат оцінив вартістю 20 000,00 грн, оскільки він дублює відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Прикарпатенерготрейд".
За таких обставин Відповідач наголошує, що частина наданих позивачу послуг на правничу допомогу під час розгляду справи касаційним судом складається з послуг (формування правової позиції та складення відзиву на касаційну скаргу), які поглинаються наданою послугою з підготовки відзиву на апеляційну скаргу від 18.04.2024 та заяв по суті справи у суді першої інстанції, в яких безпосередньо таке формування і здійснено, а вказане не відповідає передбаченим пунктом 2 частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України критеріям, зокрема критерію пропорційності витрат до предмета спору та перевищує визначену в акті вартість.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати (рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 у справі № 23-рп/2009).
Проаналізувавши зміст та обсяг наданих представником Позивача послуг, значення цієї справи для сторін, складність самої справи та співмірність вимог касаційної скарги ТОВ "Прикарпатенерготрейд" з виконаною роботою адвоката в суді касаційної інстанції, Суд виходить з такого.
У заяві ТОВ "Прикарпатенерготрейд" відсутня деталізація виконаних адвокатом дій щодо участі його у судовому засіданні, враховуючи що таке засідання проводилось в режимі відеоконференції, а також не зазначено обсяг часу на складання відзиву на касаційну скаргу.
Таким чином, Суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром компенсації за вказані послуги буде стягнення з ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний суд,-
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий В. Зуєв
Судді І. Берднік