ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/457/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фермерського господарства "ШПИКОЛОС"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА АГРО ФАРМА"

про стягнення коштів 833 560,00 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача Сапіга О.В.

від відповідача Мазур Р.В.

Суть спору:

Фермерське господарство "ШПИКОЛОС" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА АГРО ФАРМА" про стягнення коштів 833 560,00 грн. , з яких 688 139,48 грн. сплачені в якості передоплати, 119 558,56 грн. пені, 25 862,32 грн. інфляційні втрати.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Фермерським господарством "ШПИКОЛОС" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА АГРО ФАРМА" (Продавець) укладено Договір поставки №0208 від 02.08.2023, за яким Продавець зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити Сою, врожаю 2022 року, українського походження, надалі іменовану Товар. Позивач виконання умов Договору поставки №0208 від 02.08.2023 оплатив кошти в якості 100% оплати за товар 700 000,00 грн. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання по поставці продукції.

ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" порушено строки поставки Товару, встановлені п. 4.7. зазначеного договору.

Пунктом 6.3 договорів встановлено: при порушенні терміну поставки, Продавець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що нараховується на суму боргу за весь час дії прострочення.

Тому Позивач нарахував Відповідачу 119 558,56 грн. пені за період 24.08.2023 - 23.02.2024, 25862,32 грн. інфляційних втрат за період вересень 2023 року - березень 2024 року.

13 червня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надійшов відзив на позов, у якому вимоги позивача не визнає. Вказує, що відповідач виконав свої зобов`язання щодо поставки Товару за договором, а Позивач як Покупець отримав Товар, що підтверджується видатковими накладними, рахунками на оплату, ТТН та податковими накладними. Видаткові накладні направлялися відповідачем позивачу засобами електронної пошти, як вкладені файли в електронний лист для підписання. Також відповідач направив 24 серпня 2023 року на адресу позивача всі документи, які не було підписано між Сторонами. 26 серпня 2024 року позивач отримав документи, однак такі документи не повернулись від позивача з підписами. Оригінали накладних навмисно не передаються позивачем, мотивуючи це тим, що змінилась ціна на ринку на сою і позивач забажав коригування ціни в бік зниження.

Відповідач підтвердив, що дійсно 02 серпня 2023 року між сторонами було договір поставки №0208, за яким відповідач поставляв для позивача сою. Всього за договором відповідач здійснив постачання товару за видатковими накладними №1 від 03.08.23р. на суму 417200,00 гривень (в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.), №2 від 04.08.23р. на суму 45150,00 гривень (в т.ч. ПДВ 55404,38 грн.), №3 від 15.08.23р. на суму 509950,00 гривень (в т.ч. ПДВ 62625,44 грн.), №4 від 15.08.23р. на суму 508550,00 гривень (в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.) та №5 від 22.08.23р. на суму 875 000,00 гривень (в т.ч. ПДВ 107456,14 грн.). Позивачем було оплачено поставлений товар за видатковими накладними №1, №2, №3 та №4 повністю, а видаткову накладну №5 частково на суму 688 139,48 гривень. Стосовно останньої видаткової накладної, яка була повністю виконана Постачальником, відповідач вказує, що ТОВ "Альфа Агро Фарма" 22 серпня 2023 виставило рахунок-фактуру №5 на поставку для ФГ "Шпиколос" на загальну суму 875 000,00 гривень, в зазначеному рахунку вказано, що він виставлений згідно договору, який укладено між сторонами. На підставі цього рахунку 22 серпня 2023 року Позивач частково оплатив вказаний рахунок, про що зазначено в призначенні платежу. Вказані господарські операції була відображено Сторонами в податковому обліку. Відповідачем своєчасно було складено податкові накладні №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн., які були прийняті ДПС України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, і відповідні податкові накладні були прийняті Позивачем до складу податкового кредиту.

18 червня 2024 року від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшла відповідь на відзив. Серед іншого пояснює, що між сторонами було укладено договір та поставки дійсно мали багаторазовий характер. Було здійснено відповідачем 3 поставки: 03.08.2023 року на суму 417200 грн, 04.08.2024 року на суму 451 150грн., 15.08.2024 року на суму 509 950 та 508 550 грн. Щодо долученої видаткової накладної на суму 850 000 грн. , то дана поставка відповідачем не була здійснена. Усі поставки відображені позивачем в бухгалтерському та податковому обліку. Позивач надає підписані видаткові накладні та ТТН сторонами. Відповідач у своєму відзиві не згадує про ТТН, котрі є підписані. В ТТН вказаний перевізник ФОП Хоменко, який також має третій примірник ТТН . Відповідач надає видаткову накладну на спірну поставку на суму 850 000 грн, проте на реєстрацію подає ПН 11 від 22.08.2023 року на суму 688139,48 грн. Дана ПН зареєстрована в ЄРПН та відображена сторонами в бухгалтерському обліку. В період з 22.08.2023 року по даний час відповідач не здійснив коригування до ПН, як цього вимагає податкове законодавство. Реєстрація ПН не є доказом отримання товару Покупцем, в той же час такими документами є видаткова накладна та ТТН. В свою чергу позивач надав докази у вигляді платіжного доручення на сплату 700 000 грн. ( 688 139,48 грн. оплата за товар та 11860,52 грн. за попередню поставку доплата.). В період дії Договору відповідач поставив товар на загальну суму 1886 850 грн. , а позивач здійснив оплату товару на суму 2 574 989,48 грн. Усі здійснені поставки та оплати товару позивач відобразив по бухгалтерському обліку в себе та надав відповідно до позовної заяви оборотно-сальдову відомість та картку рахунку.

28 червня 2024 року від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшли додаткові пояснення. Зауважує, що згідно укладеного між Сторонами договору відповідач мав поставити товар в кількості 200 тон+-15%. 15 % складає 30 тон.Таким чином, відповідач мав би поставити не менше як 170 тон. Фактично відповідач поставив 107 820 тон товару . Також, беручи до уваги кількість кожної поставленої партії товару складала до 30 тон. В той же час відповідач стверджує, що здійснив поставку спірної партії товару в кількості 50 тон.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.05.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано 10-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Господарського суду Рівненської області докази сплати судового збору в розмірі 10 000,72 грн.

15 травня 2024 року від Фермерського господарства "ШПИКОЛОС" надійшла заява про усунення недоліків позову, надано докази сплати судового збору (платіжну інструкцію №4070 від 15.05.2024).

Ухвалою від 20.05.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18 червня 2024 р. на 10:00 год.

28.05.2024 року на адресу Господарського суду Рівненської області від представника Фермерського господарства "ШПИКОЛОС" керівника Мельника Миколи Миколайовича надійшла заява про участь у судовому засіданні по справі 918/457/24 18 червня 2024 р. на 10:00 год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів Сапіги Олександри Володимирівни.

Ухвалою від 29.05.2024 заяву представника Фермерського господарства "ШПИКОЛОС" керівника Мельника Миколи Миколайовича про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/457/24 задоволено.

13 червня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить суд витребувати у Головного управління ДПС у Львівській області Сокальська державна податкова інспекція (Сокальський район), 80000, м.Сокаль, вул.Шептицького,40:

- інформацію про включення ФГ "Шпиколос" (ідентифікаційний код: 34721445) до складу податкового кредиту сум ПДВ, сформованих за податковими накладними ТОВ "Альфа Агро Фарма" (ідентифікаційний код: 45151079): №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн.

- інформацію з Єдиного державного реєстру податкових накладних про включення ТОВ "Альфа Агро Фарма" податкових накладних: №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн.

- належним чином засвідчені копії декларацій з ПДВ з додатком 5 з розшифровкою по контрагентах за періоди, в яких ФГ "Шпиколос" включило суми ПДВ до податкового кредиту по податкових накладних: №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн.

- у випадку проведення ФГ "Шпиколос" коригування податкового кредиту шляхом сторнування, уточнення та/або коригування відповідних сум ПДВ по податкових накладних, отриманих від ТОВ "Альфа Агро Фарма": №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн. - належним чином засвідчені копії декларацій з ПДВ /уточнюючих розрахунків з додатками, в т.ч. з розшифровкою по контрагентах за періоди, в яких відбулись такі сторнування, уточнення та/або коригування.

Витребувати у Фермерського господарства "Шпиколос" копії наступних документів: договору поставки №0208 від 02.08.2023р.; видаткових накладних №1 від 03.08.23р., №2 від 04.08.23р., №3 від 15.08.23р., №4 від 15.08.23р. №5 від 22.08.23р., та зобов"язати Фермерське господарство "Шпиколос" надати оригінали вказаних документів для огляду в судовому засіданні.

18 червня 2024 року від ТОВ "Альфа Агро Фарма" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Ухвалою від 18.06.2024 підготовче судове засідання відкладено на 17 липня 2024 р. на 11:20 год. Витребувано у Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35): інформацію про включення ФГ "Шпиколос" (ідентифікаційний код: 34721445) до складу податкового кредиту сум ПДВ, сформованих за податковими накладними ТОВ "Альфа Агро Фарма" (ідентифікаційний код: 45151079): №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн. інформацію з Єдиного державного реєстру податкових накладних про включення ТОВ "Альфа Агро Фарма" податкових накладних: №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн. належним чином засвідчені копії декларацій з ПДВ з додатком 5 з розшифровкою по контрагентах за періоди, в яких ФГ "Шпиколос" включило суми ПДВ до податкового кредиту по податкових накладних: №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн. У випадку проведення ФГ "Шпиколос" коригування податкового кредиту шляхом сторнування, уточнення та/або коригування відповідних сум ПДВ по податкових накладних, отриманих від ТОВ "Альфа Агро Фарма": №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн. - належним чином засвідчені копії декларацій з ПДВ /уточнюючих розрахунків з додатками, в т.ч. з розшифровкою по контрагентах за періоди, в яких відбулись такі сторнування, уточнення та/або коригування. Витребувано у Фермерського господарства "Шпиколос" копії наступних документів: договору поставки №0208 від 02.08.2023р.; видаткових накладних №1 від 03.08.23р., №2 від 04.08.23р., №3 від 15.08.23р., №4 від 15.08.23р. №5 від 22.08.23р.

01 липня 2024 від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого просить витребувати у ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" Договір із перевізником ФОП Хоменко, заявки, акти наданих послуг перевезення товару до Позивача в період з 02 по 22 серпня 2023року, інформацію щодо транспортного засобу, що здійснював перевезення товару 22.08.2023року та докази оплати відповідачем наданих послуг. Також докази відображення послуг перевезення із перевізником ФОМ Хоменко в бухгалтерському обліку відповідача. Витребувати у Відповідача ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" Оборотно -сальдові відомість та картку рахунку щодо здійснення господарських операцій з Позивачем в період з 02 серпня 2023року по даний час та докази наявності у нього товару ( сої врожаю 2022року) станом на 22.08.2023року в кількості 50 тон.

02 липня 2024 від ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надійшло клопотання про долучення до справи додаткові докази.

12 липня 2024 від Головного управління ДПС у Львівській області надійшли запитувані судом документи.

15 липня 2024 від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшли оригінали документів для огляду у судовому засіданні.

У судовому засідання 17 липня 2024 року оголошено перерву до 23 липня 2024 року на 11:15 год.

23 липня 2024 від ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надійшло клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 23 липня 2024 року оголошено перерву до 26 липня 2024 року на 10:00 год.

24 липня 2024 від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшли додаткові пояснення.

26 липня 2024 від ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надійшло клопотання про долучення доказів.

26 липня 2024 від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні 26 липня 2024 року оголошено перерву до 16 серпня 2024 року на 11:00 год. для надання можливості учасникам справи скористатися процесуальними правами та обов`язками.

Ухвалою від 26 липня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/457/24 на 30 днів до 17 серпня 2024 року включно.

14 серпня 2024 від ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надійшло клопотання про витребування доказів.

15 серпня 2024 від Фермерського господарства "Шпиколос" надійшла заява в якій позивач просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів від 14.08.2024 року та призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою від 16 серпня 2024 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11 вересня 2024 р. на 10:30 год.

У судовому засіданні 11.09.2024 представник позивача позов підтримав. У свою чергу представник відповідача позов не визнав.

У судовому засіданні оголошено перерву до 24.09.2024 на 10:00 год.

24.09.2024 представники сторін надали пояснення по суті спору.

Судом досліджені докази по справі.

Представники сторін виступили у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

02 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Агро Фарма" (Продавець) та Фермерським господарством "Шпиколос" (Покупець) укладено договір поставки №0208 (арк.с. 62).

Згідно п.п. 1.1 договору Продавець зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити Сою, врожаю 2022 року, українського походження, надалі іменовану Товар.

Згідно п. 2.1. Договору кількість товару складає 200 (двісті) тон +/- 15% на вибір Продавця.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціна на Товар встановлюється у національній валюті України та становить 17 500,00 грн.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що поставка Товару здійснюється протягом терміну визначеного п. 4.8. Договору.

Повставка Товару підтверджується наступними документами: а) рахунком Продавця; б) видатковою накладною (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з моменту оформлення видаткової накладної. Датою переходу права власності від Продавця до Покупця є дата оформлення видаткової накладної.

Період поставки Товару з 02.08.2023 по 20.08.2023 включно (п. 4.7. Договору).

22.08.2023 ТОВ "Альфа Агро Фарма" виставив рахунок №5 від 22.08.2023 р. на 875 000,00 грн., в тому числі ПДВ 14,00 % - 85964,91 грн. (арк.с. 8).

Фермерське господарство "Шпиколос" здійснило часткову оплату по рахунку № 5 від 22.08.2023 р. у сумі 700 000 грн. 00 коп. (арк.с. 16).

Як вказує Позивач, ТОВ "Альфа Агро Фарма" не виконало свої зобов`язання щодо поставки Товару. При цьому зауважує, що сума заборгованості за договором №0208 від 02.08.2023 р. складає 688139,48 грн., оскільки сплачуючи 700 000,00 грн. по рахунку №5 позивач фактично сплатив за партію сої в розмірі 688 139,48 грн. та 11 890,52 грн. оплата за попередню партію товару.

У подальшому, 16 квітня 2024 року на адресу ТОВ "Альфа Агро Фарма" позивачем надіслано вимогу про повернення коштів за непоставлений товар. Дана вимога залишена без реагування.

Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача 688139,48 грн. попередню оплату за непоставлений товар.

Пунктом 6.3 договору встановлено: при порушенні терміну поставки, Продавець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що нараховується на суму боргу за весь час дії прострочення.

Посилаючись на умови Договору та ст.625 ЦК України позивач нарахував Відповідачу 119558,56 грн. пені за період 24.08.2023 - 23.02.2024, 25 862,32 грн. інфляційних втрат за період вересень 2023 року - березень 2024 року.

У свою чергу відповідач наполягає, що виконав зобов`язання щодо поставки сої врожаю 2022 року на суму передоплати.

Учасниками справи у підтвердження наявності господарських відносин по Договору поставки №0208 від 02.08.2023 надано ряд документів. А саме.

Відповідач до матеріалів справи подав копії податкових накладних №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №1 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; серед них податкова накладна №11 від 22.08.2023р. на загальну суму 688 139,47 грн., в т.ч. ПДВ 84508,36 грн., які були прийняті ДПС України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, і відповідні податкові накладні були прийняті позивачем до складу податкового кредиту (арк.с.63-70).

Відповідач подав ряд видаткових накладних на підтвердження здійснення поставки позивачу сої врожаю 2022 року. А саме, видаткові накладні №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №2 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; серед них видаткова накладна №5 від 22.08.2023р. на загальну суму 875 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 107 456,14 грн. (арк.с. 71-73).

Суд зауважує, що подані відповідачем копії видаткових накладних підписані та скріплені печаткою лише зі сторони ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА". Згадані накладні не підписані зі сторони ФГ "Шпиколос".

Відповідач пояснює відсутність підпису позивача на накладних тим, що ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надсилав поштовим зв`язком на адресу ФГ "Шпиколос" накладні на підпис. Проте позивач не повернув підписані накладні відповідачу.

Надає суду роздруківку із сайту "Нової пошти" про рух посилки, де вказано, що було здійснено відправлення 24 серпня (рік не вказаний) на адресу доставки: Відділення №1, пл.Січових Стрільців,7 м.Сокаль, Цифрова адреса 796,1, одержувач ФГ "Шпиколос" Матолінець Леся Володимирівна. Відправлення отримано 26 серпня (рік не вказаний). (арк.с. 86).

Разом з тим, із даної роздруківки неможливо встановити що саме було надіслано.

У свою чергу позивач подав ряд видаткових накладних на підтвердження отримання сої врожаю 2022 року. А саме, видаткові накладні №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №2 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн. (арк.с. 102-103).

На копіях накладних, поданих позивачем наявні підписи та печатки обох сторін ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" та ФГ "Шпиколос".

Серед них відсутня видаткова накладна №5 від 22.08.2023р. на загальну суму 875 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 107 456,14 грн.

Також у справі наявні товарно-транспортні накладні №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №2 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.

На вказаних ТТН наявні підписи та печатки обох сторін ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" та ФГ "Шпиколос". (арк.с. 104-107).

Позивач подав копії платіжних інструкцій про оплату відповідачу за сою врожаю 2022 року: №3217 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №3228 від 08.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3254 від 15.08.2023р. на загальну суму 700 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 85964,91 грн., №3270 від 18.08.2023р. на загальну суму 106639,48 грн., в т.ч. ПДВ 13096,08 грн.; №3273 від 21.08.2023р. на загальну суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 561,40 грн., №3276 від 22.08.2023р. на загальну суму 700 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 85964,91 грн. (арк.с. 108-110).

У матеріалах справи наявний лист Головного управління ДПС у Львівській області, надісланий на виконання вимог ухвали Господарського суду Рівненської області у справі №918/457/24 від 18 червня 2024 року, у якому надає наступну інформацію: ФГ "Шпиколос" () по декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року подану (вх. № від 20.09.2023) включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по контрагенту ТОВ "Альфа Агро Фарма» () на загальну суму 2258762,68грн., в тому числі ПДВ 316226,80 гривень, по наступних податкових накладних:

№1 від 03.08.2023 на загальну суму 417200,00грн., в т.ч. ПДВ 51235,09грн.;

№1 від 04.08.2023 на загальну суму 451150,00грн., в т.ч. ПДВ 55404,39грн.;

№3 від 15.08.2023 на загальну суму 509950грн., в т.ч. ПДВ 62625,44грн.;

№4 від 15.08.2023 на загальну суму 508550грн., в т.ч. ПДВ 62453,51грн.;

№11 від 22.08.2023 на загальну суму 688139,47грн., в т.ч. ПДВ 84508,36грн.;

Крім того, надає дані з Архіву електронної звітності ЄРПН щодо реєстрації податкових накладних по ФГ "Шпиколос" () з контрагентом ТОВ "Альфа Агро Фарма" (), які включені до складу податкового кредиту по декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року.

Головне управління ДПС у Львівській області зазначає, що до вищенаведених податкових накладних ФГ "Шпиколос" не проводилися розрахунки коригування. Надає інформацію згідно бази даних ІКС "Податковий блок" копію декларації з податку на додану вартість за період серпень 2023 року по ФГ "Шпиколос". (арк.с. 140-145).

Відповідач у якості додаткових доказів здійснення поставки сої врожаю 2022 року на адресу позивача надає наступні документи.

Відповідач подав до матеріалів справи копію Договору №1 про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом від 23.05.2023, укладеного між ТОВ "Альфа Агро Фарма" (Замовник) та ФОП Хоменко Л.І. (перевізник). (арк.с. 159-160).

Згідно предмету Договору останній регулює взаємини Сторін при виконанні Перевізником доручень Замовника по плануванню, організації перевезень і транспортно-експедиторському обслуговуванню вантажів в міжнародному сполученні, а також при розрахунках за виконані роботи.

За умовами п.2.2. Договору після попередньої усної домовленості з Перевізником, Замовник направляє заявку письмово не пізніше 2-ох днів до терміну надання автотранспортних засобів Перевізником. Заявка від замовника до Перевізника передається або шляхом факсимільного повідомлення або електронною поштою. У свою чергу, Перевізник письмово підтверджує виконання замовлення із зазначенням в заявці номера автотранспортного засобу. В заявці вказуються: адреси завантаження і розвантаження вантажу, дата і час початку завантаження, термін доставки, прізвища і телефони відповідальних осіб, найменування і кількість вантажу, розмір і терміни оплати, інші умови. У разі термінового перевезення Замовник, за згодою Перевізника, подає заявку того ж дня.

В пункті 3.1.5. Договору окремо виділено, що Перевізник зобов`язується доставити вантаж за визначеними маршрутами, вказані пункти розвантаження товару і штраф за порушення цього пункту договору: ФОП Хоменко Л.І. зобов`язується доставити вантаж за визначеними маршрутами у встановлений час (в цей час також необхідно пройти правильно реєстрацію у відповідній програмі "Телеграм", орієнтовний розрахунок часу на маршрут - дві години на сто км.), а саме:

- с.Голендри - м.Чорноморськ, вул.Транспортна, 44 за десять годин;

- м.Новгород-Сіверський - м.Чорноморськ, вул.Транспортна, 44 за п`ятнадцять годин;

- с.Дзвиняч - м.Чорноморськ, вул.Транспортна, 44 за п`ятнадцять годин.

Відповідач до справи подав скрін-шоти з електронної пошти (арк.с.156-158) щодо електронної переписки із перевізником ФОП Хоменко Л.І.

Проте не вбачається можливим встановити яких саме перевезень стосувалася дана переписка.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутня письмова заявка зі сторони ТОВ "Альфа Агро Фарма" до ФОП Хоменко Л.І. з приводу здійснення перевезення вантажу у період після 20 серпня 2023 згідно видаткової накладної №5 від 22.08.2023р. на загальну суму 875 000,00 грн.

При цьому відповідачем надано копію товарно-транспортної нракладної №12 від 21.08.2023, у якій вказано, зокрема, інформація щодо транспортного засобу, що здійснював перевезення товару: автомобіль DAF ВМ 3400 ЕЕ; відомості щодо вантажовідправника ТОВ "Альфа Агро Фарма". Вантажоодержувач ФГ "Шпиколос". Наявний підпис водія ОСОБА_1 про отримання до перевезення вантажу "Соя врожаю 2022 року", маса брутто 41,100 тонна. Супровідні документи на вантаж: ВН №5 від 22.05.2023. У графі "Здав (відповідальна особа вантажовідправника)" наявний підпис поруч із ПІБ особи Чорний Є.В. та печатка ТОВ "Альфа Агро Фарма".

У графі "Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" відсутні підпис та печатка. (арк.с. 165).

Отже, Позивач вказує, що виконав умови Договору поставки №0208 від 02.08.2023 та оплатив кошти в якості 100% оплати за товар в сумі 700 000,00 грн. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання по поставці продукції.

Натомість Відповідач наполягає, що здійснив поставку сої врожаю 2022 року на адресу Позивача, про що, на думку Відповідача, свідчать надані ним документи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1, 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 05.06.2018 по справі № 904/8972/17.

Позивачем обрано такий варіант поведінки, як повернення суми попередньої оплати товару.

Тому Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду та просить стягнути 688139,48 грн. попередної оплати за товар, який так і не був поставлений.

За приписами статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до пункту 2.3. "Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як визначено частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Підписання сторонами видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції поставки і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17 липня 2012 року № 01-06/928/2012).

Таким чином, складена при поставці товару за умовами Договору видаткова накладна, в розумінні ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та ЦК України, є первинним (товаророзпорядчим) документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення й засвідчує факт постачання товару.

Так, дослідивши матеріали справи суд встановив, що у видатковій накладній №5 від 22 серпня 2023 року (арк.с. 73) зазначено: назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посаду особи, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення (Чорний А.Є. - директор ТОВ "Альфа Агро Фарма"); особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції зі сторони постачальника.

Подана відповідачем копія видаткової накладної підписана та скріплена печаткою лише зі сторони ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА". Згадана накладна не підписана зі сторони ФГ "Шпиколос".

Відповідач пояснює відсутність підпису позивача на накладній тим, що ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" надсилав поштовим зв`язком на адресу ФГ "Шпиколос" накладні на підпис. Проте позивач не повернув підписані накладні відповідачу.

Суд констатує, що у підтвердження даної обставини відповідач не подає відповідних доказів. Суд не приймає у якості належного доказу роздруківку із сайту "Нової пошти" про рух посилки (де вказано, що було здійснено відправлення 24 серпня (рік не вказаний) на адресу доставки: Відділення №1, пл.Січових Стрільців,7 м.Сокаль, Цифрова адреса 796,1, одержувач ФГ "Шпиколос" Матолінець Леся Володимирівна. Відправлення отримано 26 серпня (рік не вказаний) (арк.с. 86)), оскільки із даної роздруківки неможливо встановити що саме було надіслано.

Відтак, вказаний примірник видаткової накладної №5 від 22 серпня 2023 року, що долучений відповідачем до справи у якості первинного документу, яким відповідач намагається підтвердити поставку товару позивачу, не може бути прийнятий судом як документ, що свідчить про факт поставки товару.

У постанові від 10 грудня 2020 року у справі №910/14900/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Верховний Суд у постанові від 09 березня 2023 року у справі №910/5041/22 дійшов висновку, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.

Таким чином, у випадку невизнання стороною факту поставки спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення поставки товару. Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2020 року у справі № 910/14900/19.

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №916/3027/21.

Правовідносини з перевезення вантажів регулюються Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні та затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року №363 та Змінами до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України 03 червня 2019 року № 413, у п. 11.1. якого встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику (пункти 11.4. - 11.5. Правил).

Згідно зазначених вище положень Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники та один примірник товарнотранспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника). Тобто, згідно наведених Правил, в позивача та відповідача має бути наявним по одному примірнику товарно-транспортної накладної з підписом водія чи експедитора про прийняття вантажу.

Так, у справі наявні товарно-транспортні накладні №1 від 03.08.2023р. на загальну суму 417200,00 грн., в т.ч. ПДВ 51235,09 грн.; №2 від 04.08.2023р. на загальну суму 451150,00 грн., в т.ч. ПДВ 55404,39 грн.; №3 від 15.08.2023р. на загальну суму 509950,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.; №4 від 15.08.2023р. на загальну суму 508550,00 грн., в т.ч. ПДВ 62453,51 грн.

На вказаних ТТН наявні підписи та печатки обох сторін ТОВ "АЛЬФА АГРО ФАРМА" та ФГ "Шпиколос". (арк.с. 104-107).

Проте жодна з цих накладних не стосується поставки сої врожаю 2022 року за видатковою накладною №5 від 22.08.2023.

Відповідач подав до матеріалів справи копію Договору №1 про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом від 23.05.2023, укладеного між ТОВ "Альфа Агро Фарма" (Замовник) та ФОП Хоменко Л.І. (перевізник). (арк.с. 159-160).

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутня письмова заявка зі сторони ТОВ "Альфа Агро Фарма" до ФОП Хоменко Л.І. з приводу здійснення перевезення вантажу у період після 20 серпня 2023 згідно видаткової накладної №5 від 22.08.2023р. на загальну суму 875 000,00 грн.

При цьому відповідачем надано копію товарно-транспортної нракладної №12 від 21.08.2023, у якій вказано, зокрема, інформація щодо транспортного засобу, що здійснював перевезення товару: автомобіль DAF ВМ 3400 ЕЕ; відомості щодо вантажовідправника ТОВ "Альфа Агро Фарма". Вантажоодержувач ФГ "Шпиколос". Наявний підпис водія ОСОБА_1 про отримання до перевезення вантажу "Соя врожаю 2022 року", маса брутто 41,100 тонна. Супровідні документи на вантаж: ВН №5 від 22.05.2023. У графі "Здав (відповідальна особа вантажовідправника)" наявний підпис поруч із ПІБ особи Чорний Є.В. та печатка ТОВ "Альфа Агро Фарма".

Однак, у графі "Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" відсутні підпис та печатка зі сторони ФГ "Шпиколос" (арк.с. 165).

Згідно наведених Правил, водій повинен був передати один примірник вантажоодержувачу, а один з інших має бути наявний з підписом водія чи експедитора про прийняття вантажу у вантажовідправника.

Ні позивачем, ні відповідачем не було надано примірника товарно-транспортної накладної, з якої суд міг би встановити факт здійснення перевезення спірного товару, який був позивачем оплачений та зазначений у позовній вимозі.

Суд при розгляді справи керується первинними документами, які подані сторонами по справі.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" або "перевага доказів"; "наявність чітких та переконливих доказів"; "поза розумним сумнівом".

Законом України №132-IX від 20 вересня 2019 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" (набув чинності 17 жовтня 2019 року), зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

З огляду на викладене в сукупності, суд дійшов висновку про те, що наявні у справі докази вказують, що поставка товару згідно видаткової накладної №5 від 22 серпня 2023 року не відбулась, та матеріалами справи не підтверджується факт прийняття Фермерським господарством "Шпиколос" товару за спірною видатковою накладною.

Так, з урахуванням вищенаведеного вбачається, що ТОВ "Альфа Агро Фарма" покладені на нього обов`язки згідно Договору поставки №0208 від 02 серпня 2023 року не виконав та не поставив Фермерському господарству "Шпиколос" товар на оплачену останнім суму.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували передання товару Відповідачем Позивачеві, суду не надано.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що внаслідок довготривалого невиконання відповідачем свого обов`язку з передачі товару, позивач заявив про небажання продовжувати господарські відносини з відповідачем щодо постачання замовленого товару, тому правовідносини між сторонами є припиненими, а грошові кошти в розмірі 688 139,48 грн. підлягають стягненню з відповідача як такі, що позивач хоче повернути (стягнути).

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 688 139,48 грн. коштів підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих 119 558,56 грн. пені суд зазначає наступне.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4.7. договору визначено період поставки товару з 02.08.2023 по 20.08.2023

Пунктом 6.3 договору встановлено: при порушенні терміну поставки, Продавець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що нараховується на суму боргу за весь час дії прострочення.

Фермерське господарство "ШПИКОЛОС" виконав свої зобов`язання, здійснивши попередню оплату по рахунку № 5 від 22.08.2023 р. у сумі 700 000 грн. 00 коп.

На підставі наведених правових норм та зважаючи на допущене відповідачем порушення Договору, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати пені за порушення умов Договору в силу п. 6.3. договору.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок штрафних санкцій, суд констатує, що він є арифметично правильним у розмірі - 119 558,56 грн. пені, нарахованої на суму 688 139,48 грн. за період 24.08.2023 - 23.02.2024.

В частині стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України викладена також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

У постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Щодо розміру та періоду нарахувань інфляційних, суд зазначає наступне.

При перевірці поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом з`ясовано, що позивач нарахував відповідачу 25 682,32 грн. інфляційні втрати за період вересень 2023 року - березень 2024 року.

Суд здійснив власний розрахунок, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист" та встановив, що сума інфляційних втрат нарахована позивачем є арифметично вірною.

Отже, позовна вимога в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволеню в сумі 25682,32 грн.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства "ШПИКОЛОС" обґрунтовані та підлягають задоволенню щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Агро Фарма" грошових коштів в загальній сумі 833 380,36 грн., з яких 688 139,48 грн. попередня оплата за непоставлений товар, 119 558,56 грн. пеня, 25 682,32 грн. інфляційні втрати.

Розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору. Також викладено прохання судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач надав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, та доказ сплати коштів за правову допомогу 30 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, судові витрати понесені позивачем у виді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у сумі 10 000,72 грн.

Понесені витрати відповідача на правову допомогу залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Агро Фарма" (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Міцкевича, буд 32, офіс 515, ) на користь Фермерського господарства "ШПИКОЛОС" (80036, Львівська область, Червоноградський район, с. Шпиколоси, вул. Сокальська, 30-Б, ) - 688 139,48 (шістсот вісімдесят вісім тисяч сто тридцять дев`ять) грн 48 коп. - коштів, перерахованих як попередня оплата за непоставлений товар, 119 558 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 56 коп. - пені, 25 682 (двадцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн 32 коп. - інфляційних втрат та 10 000 (десять тисяч ) грн 72 коп. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25 вересня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.