ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30.09.2024 Справа № 917/1149/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши матеріали зустрічного позову

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про визнання неправомірними дій, визнання відсутнім обов`язку,

УСТАНОВИВ:

14.08.2024 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії комунального підприємства "Теплоенерго" по нарахуванню споживачу ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 50,6 кв. м в будинку АДРЕСА_2 заборгованості в сумі 16 010,78 грн, нарахованої як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води;

- визнати відсутність обов`язку у споживача ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 50,6 кв. м в будинку АДРЕСА_2 сплачувати заборгованість в сумі 16 010,78 грн, нараховану як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води;

- зобов`язати комунальне підприємство "Теплоенерго" виключити з особового рахунку споживача ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 50,6 кв. м в будинку АДРЕСА_2 дані про наявність у нього обов`язку сплатити заборгованість в сумі 16 010,78 грн, нараховану як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води

04.09.2024 від Заявника за зустрічним позовом надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить:

- визнати неправомірними дії комунального підприємства "Теплоенерго" по нарахуванню споживачу ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 50,6 кв. м в будинку АДРЕСА_2 заборгованості в сумі 16 010,78 грн, нарахованої як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і відсутність обов`язку у споживача ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 50,6 кв. м в будинку АДРЕСА_2 сплачувати заборгованість в сумі 16 010,78 грн, нараховану як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води".

Статтею 46 Господарського процесуального кодексу України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Частиною другою зазначеної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою даної статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви

Ураховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 не набула статусу позивача у справі, тому відповідно до положень процесуального законодавства вона не наділена повноваженнями, зокрема, щодо звернення до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог.

З огляду на викладене, суд розцінює подану заяву, як заяву про відкликання частини позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлено пунктом 2 статті 4 вказаного Закону, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 3 028 гривень.

Як убачається з прохальної частини зустрічного позову, заявлено вимогу немайнового характеру.

В цьому випадку, за подання до господарського суду позову немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Проте матеріали зустрічного позову не містять доказів сплати судового збору.

Заявник, посилаючись на Закон України "Про захист прав споживачів", вважає, що звільнений від сплати судового збору.

Проте з системного аналізу положень Закону України Про захист прав споживачів убачається, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України Про захист прав споживачів.

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як свідчать матеріали зустрічного позову, спірні правовідносини сторін пов`язані з підприємницькою діяльністю Заявника - Фізичною особою-підприємцем.

Отже, фізична особа-підприємець, яка придбаває, замовляє чи використовує продукцію (послуги) для потреб, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, не може вважатися споживачем в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів" та не звільняється від сплати судового збору.

З огляду на викладене, Заявник не є споживачем у розуміння вимог Закону України Про захист прав споживачів, тому посилання на частину 3 статті 22 Закону України Про захист прав споживачів, відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, є безпідставними.

Отже, позовна заява подана без дотримання вимог, викладених у статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити зустрічний позов без руху.

Встановити Заявникові строк для усунення недоліків зустрічного позову - десять днів з дня вручення цієї ухвали, шляхом надання суду:

- доказів сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Копію ухвали направити Заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України: http://pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Дмитро СІРОШ