ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 Справа № 914/1829/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС Бетон», м.Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «ІНТОЛ-БУД», м.Городок Львівської обл,

про: стягнення 265141,32 грн.

Суддя І. КОЗАК

При секретарі Б.Мельник

Представники сторін не викликалися.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС Бетон» до Приватного підприємства «ІНТОЛ-БУД» про стягнення 265141,32 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 23.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору поставки №0503-01 від 05.03.2018 не оплатив повністю вартість одержаного товару на суму 99865,00 грн. Крім того, позивач нарахував відповідачу 71159,60 грн пені, 76481,11 грн інфляційних втрат, 17635,61 грн 3 % річних.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 3181,70 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Обставини справи.

Між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №0503-01 від 05.03.2018, згідно з умовами якого Постачальник зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товарний бетон та інші будівельні матеріали у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього грошову суму на умовах, викладених у цьому Договорі (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктом 1.3 Договору, кількість, строки поставки, асортимент та розгорнута номенклатура Товару, що постачається за цим Договором, визначається на підставі заявок Покупця та у Рахунках-фактурах Постачальника/видаткових (відвантажувальних, товарно-транспортних) накладних, які є невід`ємними частинами Договору.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що прийняття Покупцем товару по видатковій накладній Постачальника є підтвердженням факту узгодження Сторонами асортименту, кількості і ціни Товару. Підписана Сторонами накладна має юридичну силу Специфікації і є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, загальна сума Договору (ціна договору) визначається ціною фактично поставленого Товару в період дії цього Договору згідно видаткових (відвантажувальних, товарно-транспортних) накладних, а також вартості Послуг з транспортування згідно Актів про надання послуг.

Згідно з пунктом 5.1 Договору найменування, кількість, ціна Товару вказуються у видаткових (відвантажувальних, товарно-транспортних) накладних. Вартість послуг з транспортування вказується в Актах про надання послуг. Видаткові (відвантажувальні, товарно-транспортні) накладні та Акти про надання послуг є невід`ємними частинами даного Договору і передаються Покупцеві при постачанні чергової партії Товару.

На виконання умов Договору Товариством у 2018 році здійснювалися систематичні поставки бетону для ПП «ІНТОЛ-БУД».

Відповідно до пунктів 5.4 5.5 Договору порядок оплати 100% передоплата на підставі виставленого Постачальником рахунку протягом трьох днів з моменту його виставлення. Постачальник має право на свій розсуд здійснити поставку Товару без наявності передоплати. У такому випадку Покупець зобов`язаний оплатити поставлений Товар та Послуги транспортування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту (дати) поставки на підставі видаткових (відвантажувальних, товарно-транспортних) накладних, Актів про надання послуг, навіть якщо до даного моменту рахунок виставлений ще не буде.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у разі наявності заборгованості за раніше поставлений Товар чи Послуги з транспортування, Постачальник має право зарахувати всі перераховані Покупцем кошти у рахунок оплати за раніше поставлений неоплачений Товар/Послуги.

У порушення умов Договору, Покупцем не було здійснено оплату отриманого від Товариства товару в повному обсязі, з огляду на що заборгованість ПП «ІНТОЛ-БУД» за поставлений бетон становить 99 865,00 грн та підтверджується такими видатковими накладними:

- видаткова накладна №6332 від 10.08.2018 на суму 16 425,00 грн. (оплачена частково у сумі 510 грн., сума боргу за видатковою накладною 15 915,00 грн.);

- видаткова накладна №6614 від 17.08.2018 на суму 20 075,00 грн.;

- видаткова накладна №6625 від 17.08.2018 на суму 16 425,00 грн.;

- видаткова накладна №6626 від 17.08.2018 на суму 10 950,00 грн.;

- видаткова накладна №6628 від 17.08.2018 на суму 16 425,00 грн.;

- видаткова накладна №6634 від 17.08.2018 на суму 20 075,00 грн.

Оскільки товар згідно перелічених вище видаткових накладних було відпущено Покупцеві без наявності передоплати, оплата за такий товар відповідно до пункту 5.5 Договору мала бути здійснена протягом 14 календарних днів з моменту (дати) поставки товару на підставі видаткових накладних.

Відповідачем здійснено прострочення оплати отриманого згідно Договору товару, починаючи з 25 серпня 2018 року за видатковою накладною №6332 від 10.08.2018, та з 1 вересня 2018 року за видатковими накладними №6614, №6625, №6626, №6628, №6634 від 17.08.2018.

Позивачем було направлено Відповідачу претензію вих. №1906/24-1 від 19.06.2024 з вимогою оплатити заборгованість за Договором протягом 7 банківських днів з моменту отримання претензії. Однак, сума боргу сплачена Відповідачем не була.

Станом на момент звернення до суду з цією позовною заявою вартість поставленого Товару у розмірі 99 865,00 грн.

02 жовтня 2019 року на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАТУС МКС» було прийнято рішення, зокрема, змінити найменування юридичної особи з «Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАТУС МКС» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «МКС БЕТОН», скорочене найменування українською мовою ТОВ «МКС БЕТОН», у зв`язку з чим було також затверджено нову редакцію Статуту Товариства та проведено всі необхідні реєстраційні дії.

Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів оплати суми боргу в розмірі 99 865,00 грн.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору поставки.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем товару від позивача на суму 100375,00 грн, часткову оплату товару на суму 510,00 грн, неоплаченою залишається 99865,00 грн отриманого і неоплаченого товару, тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивач нарахував відповідачу 76481,11 грн інфляційних втрат, 17635,61 грн 3 % річних.

Здійснивши перерахунок суми інфляційних втрат, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 71658,81 грн інфляційних втрат та 17635,61 грн 3% річних.

Нараховану позивачем суму пені на підставі пунктів 7.3 та 7.5 Договору за період 3 роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано суд перерахував та встановив правомірність до стягнення з відповідача 71159,60 грн пені в межах визначеного позивачем періоду.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 231, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ІНТОЛ-БУД» (адреса: вул.Авіаційна, б.114, кв.52, м.Городок, Львівська обл, 81500, ідентифікаційний код 35010067) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС Бетон» (адреса: вул.Зелена, б.238Б, м.Львів, 79035, ідентифікаційний код 37123114) 99865,00 грн основного боргу, 71658,81 грн інфляційних втрат та 17635,61 грн 3% річних, 71159,60 грн пені, 3123,83 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2024.

Суддя Козак І.Б.