ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" вересня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/877/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОСМАРТЕКС" заборгованості в сумі 11 300,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (далі Заявник) звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОСМАРТЕКС" (далі Боржник) заборгованості в сумі 11 300,53 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Зі змісту поданої Заявником заяви вбачається, що правовідносини між ним та Боржником виникли на підставі укладеного 11.10.2018 договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, шляхом приєднання Боржником до договору, розміщеному на веб-сайті Заявника https://novaposhta.ua/ за заявою за №240710 (далі Договір), за умовами якого Заявник зобов`язується за плату та за рахунок Боржника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення, а Боржник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

Заявник у заяві як на підставу виникнення права грошової вимоги посилається на акти ?здачі-прийняття робіт (надання послуг)?: від 10.05.2018 №НП/24-006763; від 20.05.2018 №НП/24-007338; від 31.05.2018 №НП/24-007971; від 10.06.2018 №НП/24-008603; від 20.06.2018 №НП/24-009180; від 30.06.2018 №НП/24-009603; від 10.07.2018 №НП-000369308; від 20.07.2018 №НП-000407968; від 31.07.2018 №НП-000452932; від 20.11.2018 №НП-001363484; від 10.12.2018 №НП-001537364; від 10.02.2019 №НП-001943621; від 10.04.2019 №НП-002170986, які долучені до заяви про видачу судового наказу.

Перевіривши вказані акти судом встановлено, що вони підписані та скріплені печаткою лише зі сторони Заявника, тобто не підписані та не скріплені печаткою зі сторони Боржника. Таким чином, додані до заяви акти є документами, які складені в односторонньому порядку.

При цьому умови пункту 5.1 Договору, яким передбачено, що оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора (Заявника) на підставі акта наданих послуг, шляхом перерахування замовником (Боржником) на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100 % вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора.

Тобто у Договорі сторони погодили, що Боржник має перерахувати Заявнику кошти упродовж 2 (двох) банківських днів самез моменту погодження актів наданих послуг.

Враховуючи, що подані Заявником акти наданих послуг не підписані та не скріплені печаткою Боржника, тому суд не може дійти висновку про погодження Боржником вказаних актів наданих послуг.

Інших доказів на підтвердження погодження Боржником актів наданих послуг Заявником не надано. Тобто з наданих Заявником доказів не вбачається, що погоджений сторонами у Договорі (пункту 5.1) строк, у який Боржник мав оплатити надані Заявником послуги [упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора] сплив і у Заявника виникло право грошової вимоги.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З правової оцінки вказаної норми процесуального права вбачається, що у наказному провадженні можуть бути розглянуті вимоги, які є безспірними, а у даному випадку, акти наданих послуг підписані в односторонньому порядку, що, у свою чергу, не може свідчити про безспірність грошових вимог за такими актами.

Таким чином, суд враховуючи вимоги пункту 8 частини першої статті 152 ГПК України, вважає за необхідне відмовити Заявнику у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Згідно з частиною другою статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною другою статті 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОСМАРТЕКС" заборгованості в сумі 11 300,53 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Селівон А.О.