ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6825/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 (суддя Ліпинський О.В., Повне рішення складено 21.06.2024) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Приватного підприємства "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО", с. Веселе, Нікопольський район, Дніпропетровська область

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: ОСОБА_1

про стягнення збитків в розмірі 189 815, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" з позовом до Приватного підприємства "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО" про стягнення збитків в розмірі 189 815, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.07.2023 о 09:10 годин в Нікопольському районі, а/д О-041805, 2 км від с. Павлопілля, ОСОБА_1 керував т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи виїзд з польової дороги, здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по а/д О-041805 від с. Павлопілля у напрямку с. Крутий Берег. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2023 у справі № 182/3724/23 за фактом зазначеного ДТП винним визнано ОСОБА_1 , який керував т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПП Лендфорт Дніпро.

Внаслідок ДТП транспортний засіб ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить АТ Укрзалізниця зазнав значних механічних пошкоджень. Відповідно до висновку судового експерта, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 в наслідок ДТП, яка сталася 15 липня 2023 року, становить 189 815,60 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 172 165,60 грн. збитків, 2 582,48 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне підприємство "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО", в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що оскільки позивач не передав відповідачу залишки транспортного засобу, який він вважає фізично знищеним, отже і не набув права вимоги до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Також скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо підтвердження оплати проведеного ремонту, оскільки позивач заявляє, що транспортний засіб фізично знищений та буде утилізований на металобрухт.

Відтак, з позивача безпідставно стягнуто збитки з включеним до їх складу розміром ПДВ.

Крім того, апелянт посилається на те, що з висновку транспортно-товарознавчої експертизи №02-08.23 від 09.09.2023, складеного на замовлення позивача судовим експертом Масько В.В., вбачається, що експерт всупереч вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при визначенні вартості металобрухту складників пошкодженого автомобіля не проводив визначення вартості технічно справних складників та провів визначення вартості металобрухту на підставі ваги транспортного засобу, зазначеної в технічному паспорті транспортного засобу.

Таким чином, проведення оцінки без повного діагностування не являється вірним оцінюванням вартості пошкодженого транспортного засобу та суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Тобто, окреслений висновок судового експерта не може бути належним та допустимим доказом визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін. Вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 у справі 904/6825/24 ухвалено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Дармін М.О.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 09.07.2024 здійснено запит матеріалів справи №904/6825/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

15.07.2024 матеріали справи №904/6825/24 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 у справі № 904/6825/23; розгляд апеляційної скарги ухвалено провести у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

15.07.2023 о 09:10 годин в Нікопольському районі, а/д О-041805, 2 км від с. Павлопілля сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_1 керував т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи виїзд з польової дороги, здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по а/д О-041805 від с. Павлопілля у напрямку с. Крутий Берег. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 15.07.2023 серії ААД №491260, власником трактору т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 , є Приватне підприємство "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО" (а.с.7).

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2023 у справі № 182/3724/23 за фактом зазначеного ДТП винним визнано ОСОБА_1 , який керував т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПП Лендфорт Дніпро.

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 04.04.2024 відмовлено в поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника трактору т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 застрахована не була. Відповідач вказані обставини не спростовує.

Внаслідок ДТП транспортний засіб марки ГАЗ 3309, що належить АТ Укрзалізниця зазнав значних механічних пошкоджень.

Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 491260 від 15.07.2023.

08.09.2023 складено протокол технічного огляду колісного транспортного засобу ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 . (а.с.34).

09.09.2023 судовим експертом Масько В.В. складено висновок транспортно-товарознавчої експертизи № 02-08.23 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ ГАЗ 3309, реєстр. № НОМЕР_2 в наслідок ДТП.

Згідно заключної частини висновку, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ ГАЗ 3309, реєстр. № НОМЕР_2 внаслідок ДТП 15 липня 2023 року склав 189 815,60 грн.

В позовній заяві Позивач зазначає, що особою, яка має відповідати за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, яка сталася 15.07.2023, є Відповідач у справі, як власник джерела підвищеної небезпеки (трактору т/з FENDT 936 VARIO д.н.з. НОМЕР_1 ), яким спричинено шкоду.

З наданого Позивачем висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 02-08.23 вбачається, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданого позивачеві внаслідок пошкодження його автомобіля, складає 189 815, 60 грн. та дорівнює його ринковій вартості до ДТП. Тобто, автомобіль Позивача вважається фактично знищеним. Ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля після ДТП становить 17 650,0 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що внаслідок ДТП транспортний засіб Позивача вважається фізично знищеним, і, оскільки, аварійно пошкоджений ТЗ залишався в розпорядженні Позивача, на користь останнього підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, яка становить 172 165,60 грн. (189 815, 60 грн. - 17 650,00 грн.).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з пунктами 30.1, 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

На підтвердження розміру відшкодування майнової шкоди позивачем надано висновок експерта ОСОБА_3 № 02-08.23 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ ГАЗ 3309, реєстр. № НОМЕР_2 в наслідок ДТП.

Положеннями частин першої, шостої, сьомої статті 99 ГПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

З наданого Позивачем висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 02-08.23 вбачається, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданого позивачеві внаслідок пошкодження його автомобіля, складає 189 815, 60 грн. та дорівнює його ринковій вартості до ДТП. Тобто, автомобіль Позивача вважається фактично знищеним. Ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля після ДТП становить 17 650,0 грн.

Тобто, судом першої інстанції правомірно з відповідача вартість залишків автомобіля не стягується, а позов задоволено частково на суму 172165,60 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно відсутності документів на підтвердження оплати проведеного ремонту, то колегія суддів відноситься до них критично, з огляду на те, що автомобіль не ремонтувався. Як встановлено господарським судом, експертом доведено у висновку товаро-транспортної експертизи № 02-08.23 від 09.09.2023, що вартість відновлюваного ремонту дорівнюється 216635,84 грн, тоді як ринкова вартість дорівнюється 189 815,60 грн. Судовий експерт в судовому засіданні у суді першої інстанції підтвердив, що автомобіль після ДТП є знищеним.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.13 ГПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем у даній справі доведено склад правопорушення (факт, наявність збитків, причинний зв`язок та вина).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже, доводи заявника апеляційної скарги під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 у справі 904/6825/24 слід залишити без змін.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЛЕНДФОРТ ДНІПРО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 справі № 904/6825/23- залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 справі № 904/6825/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.09.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя Ю.Б. Парусніков