УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання рішення суду

м. Київ

23.09.2024Справа № 910/16202/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши матеріали заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення у справі № 910/16202/23

за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 910/16202/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід агроенергоінвест» (вул. Шевченка, 26, с. Соколів, Тернопільської області, 48114; ідентифікаційний код 41593305)

до Державного підприємства «Гарантований покупець» (вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 43068454)

про стягнення 426 493, 59 грн,

Представник сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Фартушна Віта

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 провадження у справі № 910/16202/23 в частині суми основного боргу в розмірі 211 630, 60 грн закрито, позов задоволено частково та стягнуто з ДП «Гарантований покупець на користь ТОВ «Захід агроенергоінвест» основний борг - 160 361, 34 грн, інфляційні втрати - 39 754, 17 грн, 3 % річних - 14 524, 31 грн, судовий збір - 6 394, 06 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Також даним рішенням повернуто ТОВ «Захід агроенергоінвест» з Державного бюджету України 120, 92 грн судового збору.

13.09.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 910/16202/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 розгляд заяви ДП «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення суду призначено на 23.09.2024.

19.09.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення ТОВ «Захід агроенергоінвест» на заяву ДП «Гарантований покупець».

У судовому засіданні 23.09.2024 представник ДП «Гарантований покупець» надав пояснення по суті поданої заяви, просив суд її задовольнити та відстрочити виконання рішення суду.

Представник ТОВ «Захід агроенергоінвест» у засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Розглянувши подану ДП «Гарантований покупець» заяву та заслухавши пояснення представника сторони, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в обґрунтування поданої заяви ДП «Гарантований покупець» посилається на наступне:

- часткова оплата основного боргу до ухвалення рішення по справі;

- відсутність в Положенні про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, що здійснюють операції з експорту електричної енергії, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії протягом дії воєнного стану джерела для покриття витрат на оплату штрафних санкцій за договорами, укладеними на виконання спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії;

- необхідність підтримання ціни на електричну енергію для побутових споживачів на рівні, визначеному Положенням ПСО;

- фінансування діяльності Гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором;

- відсутність вини щодо несвоєчасної оплати електричної енергії та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець»;

- участь ДП «Гарантований покупець» у функціонуванні критичної сфери інфраструктури та забезпечення населення України доступною енергією за фіксованим, пільговим тарифом;

- надання Регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, що істотно ускладнює виконання рішення суду.

Суд зазначає, що фактично всі покладені в основу даної заяви про відстрочення виконання рішення суду твердження зводяться до відсутності відповідного та належного фінансування ДП «Гарантований покупець».

Водночас, ТОВ «Захід агроенергоінвест», заперечуючи проти заяви ДП «Гарантований покупець», зазначає про те, що:

- ДП «Гарантований покупець» не представлено доказів (документів) щодо відсутності у нього грошових коштів у сумі, стягнутій за рішенням суду від 12.08.2024 у справі № 910/16202/23;

- заборгованість за рішенням суду від 12.08.2024 у справі № 910/16202/23 є незначною в розрізі мільярдних оборотів ДП «Гарантований покупець»;

- ДП «Гарантований покупець» не доведено факт неможливості виконання рішення чи його істотне ускладнення його виконання.

Суд зазаначає, що відповідно до частин 1-3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частинами 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, суд дійшов висновку, що подана ДП «Гарантований покупець» заява є необґрунтованою та не містить відповідних доказів задля підтвердження викладених в ній обставин, а тому не підлягає задоволенню.

Недостатність чи відсутність коштів у ДП «Гарантований покупець» не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна відстрочити.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між Позивачем та Відповідачем виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Так, згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд також звертає увагу на положення частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

Наведені заявником доводи щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання не є підставою для відстрочення виконання рішення, оскільки ДП «Гарантований покупець» не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення.

Судом серед іншого також враховано відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення.

За приписами статей 73-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 7 статті 331 ГПК України встановлено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись статтями 234, 331 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення у справі № 910/16202/23 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 23.09.2024 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали підписано: 24.09.2024

Суддя Антон ПУКАС