ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.09.2024м. СумиСправа № 920/394/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи № 920/394/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" (проспект Голосіївський, 100/2, м. Київ, 03127, )

до відповідача Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської

ради "Охтирська центральна районна лікарня"

(вул. Петропавлівська, буд. 15, м. Охтирка, Сумська область, 42700,

)

про стягнення 2 535 400 грн 91 коп.

За участю представників сторін:

від позивача - Кутовий Я.А. ,

від відповідача - Кулик Ю.В.

при секретарі судового засідання Щербак Н.М.

Суть спору: 09.04.2024 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2 535 400 грн 91 коп заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії під час опалювального сезону 2023-2024 в тому числі ПДВ у розмірі 422566 грн 82 коп.; а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024, справу № 920/394/24 розподілено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/394/24, призначено підготовче засідання у справі на 09.05.2024, 10:15; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

15.04.2024 позивачем надіслано до суду Клопотання від 15.04.2024, б/н (вх.№1915 від 15.04.2024) про участь у судовому засіданні 09.05.2024 в режимі відеоконференції, з проханням призначити Охтирський міськрайонний суд Сумської області відповідальним за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання.

Ухвалою суду від 18.04.2024 у задоволенні Клопотання представника позивача від 15.04.2024, б/н (вх.№1915 від 15.04.2024) про участь в режимі відеоконференції у справі № 920/394/24 відмовлено.

18.04.2024 відповідачем надіслано до суду Заяву від 18.04.2024, б/н (вх.№1978 від 18.04.2024) про участь у судовому засіданні 09.05.2024 в режимі відеоконференції, з проханням призначити Охтирський міськрайонний суд Сумської області відповідальним за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання.

Ухвалою суду від 18.04.2024 у задоволенні Заяви представника відповідача від 18.04.2024, б/н (вх.№1978 від 18.04.2024) про участь в режимі відеоконференції у справі № 920/394/24 відмовлено.

22.04.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" надіслано до суду Клопотання від 22.04.2024, б/н (вх.№2041 від 22.04.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в справі №920/394/24, відповідно до якого зазначений представник просить судове засідання призначене на 09.05.2024, 10:15 провести за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ; в судовому засіданні як представник позивача братиме участь Кутовий Ярослав Адольфович (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою суду від 22.04.2024 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференцз`язку (вх.№2041 від 22.04.2024) у справі №920/394/24.

22.04.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» надіслано до суду Заяву від 22.04.2024, б/н (вх.№2049 від 22.04.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в справі №920/394/24, відповідно до якого зазначений представник просить судове засідання призначене на 09.05.2024, 10:15 провести за участю представника відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ; в судовому засіданні як представник відповідача братиме участь Кулик Юлія Василівна (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвалою суду від 22.04.2024 задоволено заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференцз`язку (вх.№2049 від 22.04.2024) у справі №920/394/24.

Протокольною ухвалою суду від 09.05.2024 оголошено перерву в підготовчому засіданні у справі №920/394/24 до 30.05.2024, 10:40.

20.05.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач зазначає, що правовий механізм щодо оплати послуг, яка була надана ТОВ «Лімік» у період з 20.12.2023 по 30.01.2023 року відсутній, тому просить вирішити спір на розсуд суду.

24.05.2024 позивачем через систему «Електронний суд» було надано відповідь на відзив.

Розгляд справи 30.05.2024 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці у період з 14.05.2024 по 03.06.2024.

Ухвалою суду від 04.06.2024 призначено підготовче засідання у справі на 17.06.2024, 10:30.

Ухвалою суду від 17.06.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - по 10.07.2024; відкладено підготовче судове засідання у справі на 09.07.2024, 11:40.

Розгляд справи 09.07.2024 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 05.07.2024 по 19.07.2024.

Ухвалою суду від 22.07.2024 призначено підготовче засідання у справі №920/394/24 на 06.08.2024, 10:30.

Розгляд справи 06.08.2024 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці у період з 05.08.2024 по 18.08.2024; на лікарняному з 19.08.2024 по 30.08.2024; у відпустці у період з 02.09.2024 по 05.09.2024.

Ухвалою суду від 06.09.2024 призначено підготовче засідання у справі на 19.09.2024,10:30.

В судовому засіданні 19.09.2024 сторони заявили усні клопотання з проханням закрити підготовче провадження та розпочати розгляд справи по суті в цьому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19.09.2024 суд закрив підготовче провадження та постановив розпочати розгляд справи по суті в цьому ж судовому засіданні.

У судовому засіданні 19.09.2024 представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.09.2024 в частині стягнення вартості опалення за 224 Гкал визнав позовні вимоги в інший частині позову заперечував та просив відмовити у задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою технічного засобу.

Згідно зі ст. 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 19.09.2024 на підставі ч. 1 ст 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2023 року Рішенням Охтирської міської ради Сумської області № 199 було визначено розпочати опалювальний сезон 2023 - 2024 р. для закладів освіти, охорони здоров`я, культури, які підключені до мережі централізованого теплопостачання, опалюються від котелень, які працюють на природному газу та твердому паливі на території Охтирської міської територіальної громади з 15 жовтня 2023 року.

13 жовтня 2023 року між Відділом охорони здоров`я Охтирської міської ради як Орендодавцем, Комунальним некомерційним підприємством Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» як Балансоутримувачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІМІК», як Орендарем з метою своєчасного початку опалювального сезону у закладах охорони здоров`я було укладено тристоронній договір оренди нежитлової будівлі (котельні), відповідно до якого компанія виробник теплової енергії на установках із використанням альтернативних джерел енергії ТОВ «ЛІМІК» отримало в оренду нежитлову будівлю (котельню) разом з усім наявним обладнанням та тепловими мережами, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 з метою її використання для виробництва, транспортування та постачання теплової енергії до нежитлових приміщень КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня». Відповідно до приписів пункту 12.1 укладеного сторонами договору цей договір було укладено на весь строк опалювального сезону з 13 жовтня 2023 року по 15 квітня 2024 року.

Як зазначає позивач, 13 жовтня 2023 року передана в оренду ТОВ «ЛІМІК» на весь час опалювального сезону котельна запрацювала, а теплова енергія вироблена позивачем по цій справі ТОВ «ЛІМІК» почала надходити вже з 13 жовтня 2023 року до теплових мереж та нежитлових приміщень відповідача - КНП ОМР Охтирська центральна районна лікарня».

Заперечень проти запуску в роботу котельні та початку опалювального сезону саме з 13 жовтня 2023 року з боку орендодавця Відділу охорони здоров`я Охтирської міської ради та з боку Балансоутримувача - Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» на адресу виробника теплової енергії на установках із використанням альтернативних джерел енергії ТОВ «ЛІМІК» матеріали справи не містять.

Позивач також зазначає, що за весь час роботи котельні переданої в оренду ТОВ «ЛІМІК» починаючи з 13 жовтня 2023 року будь-яких скарг та претензій з боку споживача теплової енергії - КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» на адресу виробника теплової енергії -ТОВ ЛІМІК» не надходило. Теплова енергія вироблена ТОВ «ЛІМІК» та спожита КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» відповідала всім вимогам та критеріям якості і надходила до споживача стабільно та в повному обсязі.

03 листопада 2023 року Охтирською міською радою Сумської області було прийнято Рішення № 221, відповідно до якого для Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМІК» було встановлено тариф на теплову енергію, що виробляється на установках із використанням альтернативних джерел енергії на опалювальний сезон 2023-2024 років.

В позовній заяві позивач зазначає, що в період з 13 жовтня 2023 року (запуск котельні) по 20 грудня 2023 року позивач по цій справі - ТОВ «ЛІМІК» працював фактично без укладеного договору, а відповідач по цій справі КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» діючи доброчесно вчинив такі дії, зареєстрував в електронній системі закупівель оголошення про проведення торгів на надання послуги з постачання теплової енергії, провів процедуру закупівлі послуг на постачання теплової енергії, за результатами якої оголосив переможцем торгів позивача по цій справі ТОВ «ЛІМІК».

20 грудня 2023 року між КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» як Споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІМІК» як Виконавцем було укладено та підписано Договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 680 на період до 31 грудня 2023 року. Відповідно до пункту 1 цього договору виконавець зобов`язувався надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення його приміщень відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язувався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки та на умовах, що визначені цим договором.

20 грудня 2023 року між КНТТ ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» як Споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІМІК» як Виконавцем, було складено та підписано Акт надання послуг з постачання теплової енергії № ТУ-379. Відповідно до складеного Акту Виконавцем ТОВ «ЛІМІК» були надані послуги з виробництва та постачання теплової енергії для потреб опалення Споживачу КИП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» за період з 13 жовтня 2023 року по 20 грудня 2023 року в обсязі 500 Гкал. на загальну суму - 1 769 060 гривень.

23 грудня 2023 року Споживачем КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» було сплачено на рахунок виконавця оплату за отриману теплову енергію в обсязі 500 Гкал у сумі 1 769 060 гривень, про що свідчить платіжна інструкція № 22/12/2023 від 23.12.2023 року.

Як зазначає позивач, після закінчення терміну дії Договору № 680 від 20.12.2023 позивач продовжив надавати послуги з виробництва теплової енергії на весь час опалювального сезону, а саме починаючи з 01 січня 2024 року.

30 січня 2024 року між КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» як Споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІМІК» як Виконавцем було укладено та підписано Договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 94 в кількості 1 300 Гкал на загальну суму - 4 596 956 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 1 укладеного договору № 94 Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах що визначені цим договором.

26 лютого 2024 року між уповноваженими представниками ТОВ «ЛІМІК» та КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» було складено Акт зняття показань приладів обліку теплової енергії, відповідно до якого було зафіксовано поточні показники теплової енергії на території теплового пункту КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» місто Охтирка, вул. Петропавлівська, 15 у розмірі - 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) Гкал. Різниця спожитої теплової енергії яка підлягає оплаті становить: 717 (сімсот сімнадцять) Гкал. Будь-яких зауважень з боку представника КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» до цього Акту матеріали справи не містять.

28 лютого 2024 року позивачем було вручено відповідачу для підписання два примірники Акту наданих послуг № 48 від 27 лютого 2024 року, у змісті якого було зазначено про те, що виконавцем ТОВ «ЛІМІК» на умовах укладеного між сторонами Договору про надання послуг з постачання теплової енергії №94 від 30 січня 2024 року було вироблено та поставлено 717 гігакалорій на загальну суму - 2 535 400,91 (два мільйони п`ятсот тридцять п`ять тисяч чотириста гривень 91 копійка).

Також позивач зазначає, що 28 лютого 2024 року Виконавцем ТОВ «ЛІМІК» було вручено Споживачу КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» Рахунок на оплату № 44 від 27 лютого 2024 року послуг з постачання теплової енергії в розмірі 717 гігакалорій на загальну суму - 2 535 400,91 (два мільйони п`ятсот тридцять п`ять тисяч чотириста гривень 91 копійка).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Замовник та Споживач отриманої теплової енергії КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» (Відповідач) Акт наданих послуг № 48 від 27 лютого 2024 року не підписав, від його підписання безпричинно відмовився, та не здійснив оплату фактично наданих послуг з постачання теплової енергії в розмірі - 717 гігакалорій на загальну суму - 2 535 400,91 (два мільйони п`ятсот тридцять п`ять тисяч чотириста гривень 91 копійка) згідно виставленого рахунку на оплату № 44 від 27 лютого 2024 року.

01.03.2024 року на електронну адресу Позивача Відповідач надіслав лист, у змісті якого було повідомило, що Відповідач не погоджується із вказаною кількістю використаних Гкал, які були зазначені у Акті наданих послуг № 48 від 27 лютого 2024 року. В зв`язку з цим відповідач відмовляється взяти до уваги вищевказаний Акт з майбутньою оплатою за фактично надану послугу.

15 березня 2024 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 67 від 15.03.2024 з проханням сплатити суму заборгованості за надані послуги у розмірі 2 535 400,91 гривень.

19.03.2024 року на адресу Позивача надійшла відповідь на претензію, відповідно до якої Відповідач повідомляє, що дійсно на їхню адресу надійшов Акт наданих послуг № 48 від 27.02.2024 року та рахунок на оплату № 44 від 27.02.2024 року щодо постачання теплової енергії у розмірі 717 Гкал на загальну суму - 2 535 400,91 грн за лютий місяць. Проте, Відповідач не погоджується із кількістю використаних Гкал протягом лютого 2024 року, які зазначені в Акті зняття показань приладів обліку теплової енергії.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним послуги з теплопостачання були надані Відповідачу без будь-яких зауважень, проте Відповідач надані послуги у розмірі 2535 400 грн 91 коп не оплатив, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір у даній справі, суд керується наступним:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У свою чергу ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

На підставі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання мас ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно зі ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче мас настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач починаючи з 13 жовтня 2023 року і до 27 лютого 2024 року безперервно надавав послуги з теплопостачання Відповідачу.

Заперечень щодо отриманих послуг в означений період та доказів факту не отримання послуг матеріали справи не містять, так само як і не містять доказів надання постуг з теплопостачання іншою особою.

Суд встановив, що актом надання послуг від 27.02.2024 № 48 та виставленим рахунком від 27.02.2024 № 44 підтверджується факт надання позивачем та прийняття відповідачем теплової енергії за лютий 2024 року загальною вартістю 2535400 грн 91 коп.

Заперечення Відповідача, щодо незгоди з обсягом отриманих послуг, суд оцінює критично враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 4 укладеного сторонами 30.01.2024 року договору № 94 на межі розподілу (в котельні) встановлений комерційний вузол обліку теплової енергії, що має заводський номер СВТУ-10М (М2) RP № 20208.

Відповідно до пункту 10 укладеного сторонами договору про надання послуг з постачання теплової енергії № 94 від 30.01.2024 року - обсяги спожитої теплової енергії визначається за показниками засобів вимірювальної техніки (вузла комерційного обліку).

Відповідно до пункту 16 укладеного сторонами договору про надання послуг з постачання теплової енергії № 94 від 30.01.2024 року зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку теплової енергії здійснюється щомісячно з 26 по останнє число розрахункового місяця з 8-00 до 16-00 годин виконавцем у присутності споживача або його представника.

Під час зняття показників з вузла комерційного обліку заводський номер СВТУ-10М (М2) RP № 20208 26 лютого 2024 року розташованого на території котельні КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» по вулиці Петропавлівська, 15, міста Охтирка, Сумської області від представників Споживача будь-які зауваження щодо обсягу чи процедури зняття показань в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи наявний Акт зняття показань приладів обліку теплової енергії від 20 грудня 2023, відповідно до якого було зафіксовано поточні показники теплової енергії на території теплового пункту КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» місто Охтирка, вул. Петропавлівська, 15 у розмірі - 1748 Гкал та Акт зняття показань приладів обліку теплової енергії від 26 лютого 2024 року, відповідно до якого було зафіксовано поточні показники теплової енергії на території теплового пункту КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» місто Охтирка, вул. Петропавлівська, 15 у розмірі - 2465 Гкал. Різниця спожитої теплової енергії становить 717 Гкал. Доказів втручання в роботу приладу обліку теплової енергії матеріали справи не містять.

Відповідачем докази іншого обсягу споживання послуг з теплопостачання як за окремий місяць, а саме лютий 2024 року так і за інші місяці суду не надав.

Отже наявний в матеріалах справи Акт зняття показань приладів обліку теплової енергії від 26.02.2024, фіксує різницю в показаннях приладу станом на 26.02.2024 у розмірі 717 Гкал. Акт підписаний представниками обох сторін, без будь яких зауважень.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що обсягом фактично спожитої Відповідачем теплової енергії, яка належить оплаті станом на 27.02.2024 є 717 Гкал у розмірі 2535 400 грн 91 коп.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, доказів сплати боргу не надав, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене, позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача 2535 400 грн. 91 коп.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат, надано позивачем одночасно із пред`явленням до суду позову.

За змістом ч.ч. 2-5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано до суду копії:

- Договору про надання правової допомоги № 01/03/24 від 01.03.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Кутовим Ярославом Адольфовичем;

- Ордеру серія ВІ № 1127481 від 01.04.2024;

- Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2524 Кутового Я. А.;

- Акту про надання юридичних послуг (виконання зобов`язань) від 03.04.2024 підписаного між позивачем та адвокатом на загальну суму 39 000 грн 00 коп.;

- Детального опису наданих юридичних послуг (виконаних зобов`язань) адвокатом Кутовим Я.А. на суму 39000 грн; квитанція № 03/04/24 від 03.04.2024 про сплату за юридичні послуги 39 000 грн.

Судом встановлено, що Кутовий Ярослав Адольфович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.01.2019 серії ПТ № 2524, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 01.04.2024 серії ВІ № 1127481.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 39000 гривень.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Кодексу).

Відповідачем в перебігу розгляду справи не заявлено клопотання про зменшення судових витрат позивача на оплату правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи.

Здійснивши аналіз поданих позивачем доказів понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката не є завищеним, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Підстави для зменшення вказаних судових витрат відсутні, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000 гривень, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 38031 грн 01 коп. покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись статями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" до Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради "Охтирська центральна районна лікарня" про стягнення 2 535 400 грн 91 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради "Охтирська центральна районна лікарня" (вул. Петропавлівська, буд. 15, м. Охтирка, Сумська область, 42700, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" (проспект Голосіївський, 100/2, м. Київ, 03127, ) 2535 400 грн 91 коп. заборгованості, 38031 грн 01 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, 39 000 грн 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 25.09.2024.

Суддя С.В. Заєць