ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

25 вересня 2024 року Справа № 915/1155/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Джем» в особі ліквідатора Карасюка О.В. про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Джем» ( , 54024, м. Миколаїв, вул. Кругова, 47)

до відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕЛАРА» (адреса 54000, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 18, )

про: визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, витребування частки у статутному капіталі,

встановив:

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 23.08.2023 у справі 915/1288/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Джем» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.02.2024 у справі №915/1288/21 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕМ» (54024, м. Миколаїв, вул. Кругова, буд. 47; ) арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2018 за № 1846).

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Джем» арбітражний керуючий Карасюк О.В. 23.09.2024 звернувся до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства.

Разом з позовом, до господарського суду подано заяву про забезпечення позову.

Зокрема, позивач просить суд вжити заходи забезпечення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства шляхом застосування заборони учаснику ТОВ «Агро Елара» (код за ) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) відчужувати частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Елара» () у розмірі 28 % статутного капіталу, номінальною вартістю 2400000,00 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що застосування відповідного заходу забезпечення заяви обумовлене існуванням зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету заявленого позову, оскільки заявлено вимогу щодо визнанням недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з одночасною вимогою про витребування цієї ж частки з володіння ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕМ», а саме: частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Елара» (код за ) у розмірі 28 % статутного капіталу, номінальною вартістю 2 400 000,00 грн. Вказане майно є предметом спору у справі, щодо якого, у свою чергу, подається заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства із застосуванням наслідків недійсності правочину відповідно до вимог чинного законодавства України. Вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження необхідне у зв`язку із реальною загрозою невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. У свою чергу такий захід забезпечення позову не становитиме для Відповідача порушення його інтересів та збереження, у той же час, вказаного вище майна. Такий захід забезпечення заяви забезпечуватиме принцип процесуальної економії, не створюючи тим самим додаткових підстав ліквідатору у майбутньому звертатись до суду із вимогою про витребування майна від іншої особи, яка може набути за час судового розгляду заяви права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Агро Елара», що належить Відповідачу, якщо такий захід забезпечення заяви не буде застосований. Ліквідатором як захід забезпечення заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства було визначено заборону відчуження тієї ж самої частки у статутному капіталі, щодо якої виник спір. На думку позивача, вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку відповідає принципам розумності, обґрунтованості, співмірності, а також забезпечує баланс інтересів сторін відповідачів, з одного боку, та кредиторів.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених ч.9 ст.137 ГПК, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (постанова Верховного Суду від 20.12.2021 у справі №927/460/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі №753/22860/17).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права відповідача або вказаних осіб, та, відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу і яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

У позовній заяві заявлено позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Елара» () у розмірі 28 %, номінальною вартістю 2400000,00 грн., укладеного між Боржником та Відповідачкою.

Заявником у заяві про забезпечення позову зазначено, що можливе відчуження відповідачкою спірної частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Елара» ускладнить/унеможливить поновлення прав та/або законних інтересів боржника та кредиторів у справі №915/1288/21 про банкрутство ТОВ «Джем».

Господарським судом встановлено, що як в матеріалах заяви про забезпечення позову так і в матеріалах поданої одночасно з нею позовної заяви відсутній примірник правочину, на підставі якого заявником здійснюється висновок про правовідносини, пов`язані із набуттям ОСОБА_1 права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Агро Елара» () у розмірі 28 %.

Відповідно, господарський суд, оцінюючи обставини щодо наявності або відсутності підстав, з якими положення ст. 136 ГПК України пов`язують необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зобов`язаний встановити, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що пов`язується з вчиненням тих чи інших дій Відповідачем або третіми особами, які мають встановлену належними доказами можливість розпорядження об`єктом вимоги про забезпечення.

Однак, виходячи з наведеного, за відсутності правовстановлюючих документів на частку у статутному капіталі ТОВ «Агро Елара» суд не може обґрунтовано встановити наявності у Відповідачки відповідних правомочностей, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість заяви про забезпечення позову в цій частині.

При цьому, господарський суд відзначає, що відомості про склад та розмір корпоративних прав (в частині розміру частки) ОСОБА_1 у ТОВ «Агро Елара», зазначений у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.09.2024 не відповідає розміру частки, щодо заборони відчуження якої подано дану заяву.

Відтак, заявником належними доказами не доведено існування предмету забезпечення станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову.

Господарський суд також враховує, що положеннями ч. 1 ст. 137 ГПК України заборонено вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відтак, суд не може при розгляді даної заяви виходити з доведеності факту укладення спірного правочину, що відповідно до змісту позовної зави та обставин відсутності в позивача оспорюваного договору підлягає доведенню виключно при розгляді справи по суті, а відтак цей висновок суду за своїм змістом буде тотожним задоволенню позовних вимог у частині наявності підстав вважати спірний договір укладеним.

Крім того, судом враховується, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 20.07.2021 у справі № 904/1933/21, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20).

Господарський суд відзначає, що як витікає з матеріалів справи, ОСОБА_1 вірогідно володіє часткою в статутному капіталі ТОВ «Агро Елара» принаймні з 2019 року. Крім того, як витікає з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.09.2024 Відповідачкою вірогідно збільшено розмір своєї частки в ТОВ «Агро Елара», що свідчить про її зацікавленість в управлінні товариством та спростовує твердження заявника про наявність у неї наміру свою участь в товаристві припинити, в тому числі шляхом відчуження частки у статутному капіталі.

Зазначені обставини свідчать, що заявником не доведено відповідно до вимог ст. 74 ГПК України існування загрози та наміру відповідачки здійснити відчуження спірної частки у статутному капіталі ТОВ «Агро Елара», а доводи заяви про забезпечення позову базуються лише на нічим не підтверджених припущеннях та потенційній можливості відповідачки відчужити такі права, що не є належним обґрунтуванням для вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Таким чином, надавши оцінку доводам позивача, викладеним у заяві про забезпечення позову, господарський суд не вбачає підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Враховуючи зазначене, в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.136-140, 234, 235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Джем» в особі ліквідатора Карасюка О.В. від 20.09.2024 про забезпечення позову у справі відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя В.О.Ржепецький