ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року м. Дніпро Справа № 904/1312/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мельниченко І.Ф.) від 31.05.2024р. у справі № 904/1312/24

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровської обл.

про стягнення заборгованості у сумі 43 240,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення 43 240,00 грн., штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неправильне зазначення відповідачем у накладній № 47602099 у вагоні № 56666837 маси вантажу, що було виявлено під час прибуття вантажу на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці про що було складено комерційний акт № 454502/15 від 26.06.2023 року, у зв`язку з чим позивач на підставі ст.ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України просив стягнути з відповідача штраф.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024р. у справі № 904/1312/24 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 43 240,00 грн. - штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу, 3 028,00 грн. - судового збору.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024р. у справі № 904/1312/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки не відповідають дійсним обставинам справи і не підтверджуються достовірними доказами, прийняті при неповному з`ясуванні та дослідженні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як на підставу скасування оскаржуваного рішення суду, апелянт вказує, на те, що на момент прийняття вагону до перевезення залізницею не було складено актів про технічний стан вагону, актів загальної форми, комерційних актів, які би підтвердили несправність вагону у технічному відношенні, комерційну несправність (завантаження з порушенням Технічних умов), невідповідність маси вантажу у вагоні з даними накладної. Отже, залізниця своїми діями (приймання вагону до перевезення та постановка його у склад поїзда) визнала вірність внесеної у накладну інформації, в тому числі про масу вантажу.

Також апелянт вважає помилковим висновок суду про обґрунтованість позовних вимог та правомірність нарахування п`ятикратного штрафу, оскільки надлишок у 900 кг виявлено на попутній станції Павлоград-І, а не на станції відправленні - Ароматній. Під час перевезення вагону від станції Ароматна до станції Павлоград І відбулась зміна маси вантажу, що підтверджується комерційним актом №454502/15 від 26.06.2023. При цьому, факт невірного зазначення в накладній маси вантажу комерційним актом не встановлений. Ця обставина встановлюється на станції відправлення під час прийняття вантажу до перевезення за результатом проведення передавальних операцій. Судом не була надана об`єктивна оцінка факту приймання вантажу залізницею без зауважень на станції Ароматна.

Апелянт також звертає увагу на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що зливовий дощ різної інтенсивності вплинув на якісну характеристику вантажу, що в свою чергу призвело до зміни вмісту вологи і мав наслідком збільшення маси вантажу.

Судом не враховано, що під час перевезення виникли обставини, які не залежали від вантажовідправника, оскільки останній не організовує, не здійснює, не контролює та не відповідає за процес перевезення вагону, що прямо зумовлює відсутність вини вантажовідправника.

Судом не надана оцінка доданим до матеріалів справи доказам зміни якісного показника вугілля, зокрема, не досліджено посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №1474 від 25.06.2023 та протокол випробувань ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» №27 від 27.06.2023. Документи свідчать про те, що вміст «вологи» вугілля у спірному вагоні збільшився з 10,7 % до 14,6 %. Розбіжності у масі вантажу виникли у зв`язку з попаданням у вагон опадів, які спричинили збільшення ваги. За таких обставин, які є об`єктивними, стягнення з відповідача штрафу є незаконним та безпідставним.

Суд помилково вважає про те, що інформація щодо вологості спірного вугілля суперечить відомостям, зазначеним відповідачем в графі 20 накладної №47602099.

Судом не були взяті до уваги Методика та Пояснення ДП «УХІН», а в рішенні не надана оцінка зазначеним документам як доказам в справі. Суд відхилив такі докази як акт відбору та підготовки проб вугілля №1185 від 27.06.2023, посвідчення якості вугілля №1474 та протокол випробувань №27 від 27.06.2023, аргументуючи тим, що перші два документа складені ТОВ «Вуглехімічна Лабораторія» без участі представника залізниці та як докази мають односторонній характер.

Суд не врахував те, що відбір проб з вагону, проведення випробувань зразків проб та дослідження якості вугілля провадяться виключно працівниками технічно компетентної лабораторії. В письмових поясненнях від 17.05.2024 зазначалось про те, що державними стандартами (ДСТУ 4096-2002, ДСТУ 7493-2013) та договором про надання послуг з організації перевезення залізничним транспортом від 25.02.2020 не передбачено проведення відбору проб та їх підготовку, проведення вимірювань певних показників якості вугілля за участі перевізника або вантажовідправника. Тому документи незалежної лабораторії не можуть містити підписи представників перевізника або вантажовідправника, а виключно працівників лабораторії, які провадили такі дії.

Суд залишив поза увагою та не надав оцінку факту збільшення маси вантажу в вагоні 56666837 на 100 кг між першим та другим зважуванням на станції Павлоград

Апелянт вважає помилковою позицію суду стосовно застосування однорічного строку позовної давності до вимог стосовно стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу в накладній та не задоволення заяви відповідача про застосування шестимісячного строку.

Також, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не врахував, доводи позивача стосовно того, що нарахування зазначеного виду штрафу ґрунтуються на спеціальних нормах законодавства - статтях 24, 118 та 122 Статуту залізниць України, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998. Апелянт вважає, якщо нарахування штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань, передбачено лише нормами Статуту залізниць України, то строк позовної давності для стягнення цього штрафу повинен застосовуватися той, який передбачено саме Статутом залізниць України, тобто шестимісячний строк (абз. 2 ст. 137 Статуту). У зв`язку з цим, відсутні підстави для застосування у даній справі положень п.7.3 Договору, яким передбачено річний строк обчислення позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин Сторін за Договором.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль Л.А. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024р., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024р. у справі № 904/1312/24 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу з доводами апеляційної скарги не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, недоведеними належними доказами та наводить власні доводи на їх спростування, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.05.2024 залишити без змін, оскільки воно прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відзиві позивач наголосив на тому, що п. 40 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Оскільки, маса вантажу визначалась без участі працівників залізниці, а сам вантаж прийнято шляхом візуального огляду, залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу, а тому вантаж відправнику не повертався та не переоформлялися перевізні документи.

Позивач також звертає увагу на те, що самий лише факт зважування вагону на справних і повірених вагах ще не означає, що вага, зазначена відправником у накладній, є правильною, так як придатність ваг до використання ніяким чином не гарантує дотримання відповідачем самої процедури зважування та, як наслідок, внесення правильних відомостей у перевізний документ. Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку передбачає накладення на відправника п`ятикратного штрафу. Саме тому нарахування п`ятикратного штрафу, є правомірним.

Позивач вказує на те, що інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких неможливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості. Дані, викладені в інформації Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології є узагальненими та середньостатистичними, а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення ваги у вагоні через погодні умови.

Щодо посилання апелянта на порівняння обставин справ № 904/12292/16 та № 904/4171/22, то позивач вважає, що вони є різними. Зокрема, аналіз судових рішень по справі № 904/12292/16 свідчить про те, що під час перевізного процесу, без участі представника відправника, вагон декілька разів піддавався зважуванню. При цьому, показники зважувань на різних станціях були відмінними. Так, на проміжній станції Нижньодніпровськ - Вузол різниця в масі була в допустимих межах і, навпаки, з перевищенням на станції призначення Сартана.

Отже, відмова в задоволенні позовних вимог по справі № 904/12292/16 була обумовлена не лише фактором опадів, а й різницею показників зважувань на станціях залізниці. При цьому, погодні умови брались судом до уваги не як беззаперечний доказ збільшення ваги у вагоні, а в контексті логічних пояснень різних показників зважувань.

Також позивач у відзиві вказує на те, що вологість вантажу при відправленні наведених у графі 20 накладної «Найменування вантажу» вказується відправником найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів та, зокрема, відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді).

13.08.2024р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач посилається на винятковість обставин даної справи, аргументи апеляційної скарги, докази, на які він як відповідач посилається та яким судом першої інстанції не надана оцінка, а також враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, вважає, що існує необхідність у розгляді апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта та розгляд справи у судовому засіданні, оскільки предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, а обставини справи не свідчать про необхідність її розгляду в судовому засіданні.

Також, 13.08.2024р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про витребування від позивача доказу - зведеного порівняльного протоколу зважування поїзда № 9565 з індексом 4546-028-4931 на тензометричних динамічних вагах станції Павлоград І у добу 25.06.2023. В обґрунтування неможливості самостійного отримання вказаного доказу зазначалось про те, що звернення ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» безпосередньо до начальника ВТП Станція Павлоград-1 СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» з листом від 09.04.2024 залишено без відповіді.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що у даний зведений порівняльний протокол зважування є важливим доказом того, що негативні атмосферні опади, які призвели до збільшення маси вантажу у вагоні № 56666837, призвели до аналогічного збільшення маси вантажу в інших 56 вагонах, що 25.06.2023 прибули на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці у складі одного поїзда та були зважені на вагонних вагах.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Обов`язок доказування і подання доказів визначено статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Так, згідно з частинами першою, другою та третьою статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частин четвертої та п`ятої статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, зведений порівняльний протокол зважування поїзда на тензометричних динамічних вагах станції Павлоград І не стосується предмету даного спору, оскільки при складанні комерційного акта № 454502/15 від 26.06.2023 було взято показники контрольного зважування вагону на статистичних вагонних вагах станції Павлоград І.

Так, за результатами протоколу зважування поїзда № 9565 на тензометричних динамічних вагах станції Павлоград І у вагоні № 56666387 лише виявлено підозру перевантаження вантаж понад масу, зазначену в перевізних документах, а з клопотанням про витребування доказу відповідач звернувся до суду до закінчення строку для надання відповіді на лист від 09.04.2024, встановленого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2023 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагону № 56666387 за залізничною накладною № 47602099.

У зазначеній накладній № 47602099 вказано масу вантажу, визначену відправником, зокрема у вагоні № 56666387 69 350 кг.

Після прибуття вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці виявлено, що зазначена в накладній № 47602099 маса вантажу у вагоні № 56666387 фактично складає 70 250 кг, брутто 94 200 кг, тара 23 950 кг, що на 900 кг більше, ніж вказано у накладній та на 750 кг більше, ніж вантажопідйомність, про що складено комерційний акт № 454502/15 від 26.06.2023.

Згідно з комерційним актом № 454502/15 від 26.06.2023 проводилось контрольне зважування вагону № 56666387, що прибув по відправці, вказаній на звороті даного акту. В документі значиться: вугілля кам`яне марки Г-газовий, навалом, вантаж розміщено та закріплено згідно п 3.1 гл. 14 додатку 3 до СМГС, розрівняний і маркований повздовжними бороздами, у твердому стані. Нетто 69 350 кг, тара з документу- 23 300/23 950 кг. В дійсності виявилося: вантаж вугілля, брутто 94 200 кг, тара з документу - 24 300/23 950 кг, нетто 70 250 кг, що більше маси зазначеної в документі на 900 кг та вантажопідйомності на 750 кг. Зважування проводилось на справних повірених 150т вагонних вагах № 10 ст. Павлоград-1 (повірка 11.07.2022) без відчеплення, при повній зупинці агентом комерційним ОСОБА_1 в присутності ДС Мордас В.І., старший приймальник поїздів ОСОБА_2 , ОВР Аксененко Д. Навантаження нижче рівня бортів на 20 см, вантаж маркований повздовжними бороздими, маркування не порушено, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люка зачинені, течі та слідів течі вантажу немає. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 43 240,00 грн., виходячи з розрахунку: 8 648,00 грн. х 5 = 43 240 грн., де 8 648,00 грн. - провізна плата за вагон від станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції Добропілля Донецької залізниці; 5 - кількість провізних плат.

Отже, на підставі виявленого перевищення фактичної маси вантажу, ніж була заявлена вантажовідправником в накладній, позивач нарахував вантажовідправникові штраф, з метою стягнення якого з відповідача звернувся до господарського суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем надані всі передбачені законодавством докази для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як стягнення штрафу за неправильно зазначену вантажовідправником у накладній масу вантажу, в той час як відповідачем не надано доказів на спростовання доводів позивача та не доведено обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Також, господарський суд виходив з того, що на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту, а тому, оскільки вказана у накладній маса вантажу не відповідає фактичній масі, то на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №862/5083.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правила оформлення перевізних документів затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138). Відповідно до пунктів 1.2, 2 Правил, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Згідно з ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 29.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Як вбачається зі змісту комерційного акту № 454502/15 від 26.06.2023, в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт того, що норма надлишку у вагоні № 56666387 становить 900 кг, що на 750 кг більше ніж вантажопідйомність, а тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу у розмірі 43240грн. 00 коп., виходячи із встановленої провізної плати за вагон № 56666387.

Посилання відповідача на те, що причиною збільшення маси вантажу у вагонах під час перевезення стали метрологічні умови (атмосферні опади), судом відхиляються з таких підстав.

Частиною 2 ст. 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б його збереження на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього середовища згідно з законодавством.

Тип вантажу, що перевозився у спірному вагоні - вугілля кам`яне знаходиться у переліку вантажів, які дозволено перевозити у вагонах відкритого типу згідно з Правил перевезення вантажів.

Чинним законодавством не передбачений вплив погодних умов на перевезення та пов`язані з перевезенням технологічні процеси. Тобто, немає правового механізму, який би певним чином обраховував вплив тих чи інших погодних явищ на масу вантажу (відношення кількості опадів до площі вагону; фізичні властивості вантажу, які впливають на випаровування: альбедо, пористість, гігроскопічність тощо).

Інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких не можливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості.

Тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, пройшов дощ, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість.

Відтак, дані, викладені в інформації Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 19.08.2022 №994-04/36-1161, наданій відповідачем, є узагальненими та середньостатистичними (інформація наявна лише за велику частину місцевості в цілому, а не за його окремий район, вулицю тощо), а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення масу вантажу у вагоні через погодні умови.

З урахуванням вищевикладеного інші доводи апелянта є безпідставними та не спростовують обгрунтованих висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024р. у справі № 904/1312/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024р. у справі № 904/1312/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз