ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.09.2024 Справа № 914/1265/24
Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.
розглянувши матеріали заяви про стягнення витрат на правову допомогу у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Західдорбуд», м. Івано- Франківськ,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рода Ексім Трейд», м. Львів,
про: стягнення 5 992 579,02 грн та розірвання договору поставки
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Товариство з обмеженою відповідальністю «Західдорбуд» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рода Ексім Трейд» про стягнення 5 992 579,02 грн та розірвання договору поставки.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 позовні вимоги ТОВ «Західдорбуд» задоволено частково.

17.09.2024 на адресу суду надійшла заява (Вх. №3466/24) представника Позивача про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000, 00 грн.

Ухвалою від 17.09.2024 суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 25.09.2024 з явкою сторін на власний розсуд.

В судове засідання 25.09.2023 представник Позивача не з`явився, причин не явки не вказав, представник відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, заперечень на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу на надав.

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду: копію Договору про надання правової допомоги № 10/05-24 від 10.05.2024, копію Додатку №1 від 11.09.2024 Акт приймання передачі наданих послуг; ордер АТ № 1071536, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, докази у підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява позивача про розподіл судових витрат та долучення доказів про надання правової допомоги, надіслана до суду 13.09.2024, як вбачається з відмітки «Електронного суду» та зареєстрована судом 17.09.2023.

Отже, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах строків визначених ч.8 ст.129 ГПК України, а їх поданню передувала відповідна заява позивача подана до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ТОВ «Західдорбуд» представляла адвокат Підлуцька Х.Б., яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги № 10/05-24 від 10.05.2024 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №1071536.

Повноваження Підлуцької Х.Б., як адвоката, підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 001500 від 10.04.2019.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, ТОВ «Західдорбуд» звернулось до адвоката Підлуцької Х.Б. про що було укладено відповідний Договір про надання правової допомоги № 10/05-24 від 10.05.2024 року.

Пунктом 1.1 Договору про надання правової допомоги визначено, що Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу визначену цим пунктом.

Відповідно до умов пунктів 3.1, 3.2 договору Сторони досягли згоди, що розмір гонорару, який кліент сплачує Виконавцю за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами в додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною цього договору. Сторонами в окремих додатках можуть бути встановлені: щомісячний фіксований розмір гонорару, гонорар успіху, фіксована плата за окремі справи чи окрему процесуальну дію, погодинна оплата тощо. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується кожною зі сторін. В акті вказується обсяг наданої виконавцем юридичної допомоги і її вартість.

Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги Актом приймання передачі наданих послуг сторони погодили, що ставка адвоката за надання послуг становить 1000,00 грн за одну годину роботи. Ставка адвоката за участь в судовому засіданні становить 1500,00 грн незалежно від часу тривалості судового засідання.

Як свідчать матеріали справи, виконавцем клієнту були надані юридичні послуги, що підтверджується відповідною копією акту прийому - передачі послуг від 11.09.2024 на суму 18 000,00 грн. Зокрема згідно вказаного акту адвокат надав, а Клієнт (позивач) прийняв наступну правову допомогу:

- Зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції (3000,00 грн) ;

- Збір доказів, вивчення матеріалів для подання позову до ТОВ «Рода Ексім Трейд» (2000,00 грн);

- Підготовка, оформлення, відправлення позовної заяви про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу до ТОВ «Рода Ексім Трейд» (10 000,00 грн);

- Участь адвоката в судовому засіданні по справі (3000,00 грн) ;

Вартість наданих послуг склала 18 000,00 грн.

В ході розгляду справи адвокат Підлуцька Х.Б. брала участь в двох судових засіданнях, як представник позивача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі-Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ГПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану її учасників.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що жодних клопотань про зменшення судових витрат від ТОВ «Рода Ексім Трейд» не надходило.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Підлуцької Х.Б. судом враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу наданих юридичних послуг так і доцільність понесених витрат.

У даній справі перелічені вище принципи в повній мірі не дотримані.

Суд погоджується із тим, що виходячи із конкретних обставин справи, адвокат вправі самостійно визначатися зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Але суд вважає неприпустимим штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг.

На переконання суду, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката містить витрати, які не входять до складу правничої допомоги відправлення позовної заяви.

Дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, суд вважає, що розмір заявлених представником Позивача витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 18 000,00 грн, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині.

Як наслідок, суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими заявлені позивачем судові витрати в сумі 16 000,00 грн. На переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у цій справі заявив вимоги про стягнення заборгованості та розірвання договору поставки, з них суд задоволив вимогу про стягнення заборгованості та відмовив в розірванні договору поставки.

Отже, заявлена сума витрат на правничу допомогу, підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 8000,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви - відмовити за безпідставністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву про стягнення витрат на правову допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рода Ексім Трейд» (79007, м. Львів, вул. П. Дорошенка, б.66/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західдорбуд» (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Військових ветеранів, будинок 14, ) 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 30.09.2024.

Суддя Запотічняк О.Д.