ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"18" вересня 2024 р.Справа № 924/814/24

Господарський суд Хмельницької області у складі Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Загроцькій А.Ю., розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1 , м. Хмельницький

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

представники сторін:

від боржника: ОСОБА_1.,

Марусич М. С. згідно ордера (в режимі відео конференції),

від арб. керуючого: Белінська Н О. (в режимі відео конференції),

встановив:

Фізична особа ОСОБА_1 , звернулася до Господарського суду Хмельницької області із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування поданої заяви фізична особа ОСОБА_1 повідомляє, що уклала кредитні договори з 23-ма фінансовими організаціями, повне погашення заборгованості перед якими не вбачається можливим. Посилається на неможливість виконати свої зобов`язання перед кредиторами у зв`язку з важким фінансовим становищем боржника.

Ухвалою суду від 05.09.2024 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи прийнято до розгляду, підготовче засідання по справі призначено на 18 вересня 2024.

Заявник та її представник у підготовчому засіданні 18.09.2024 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 підтримали.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, заслухавши пояснення боржника, господарський суд встановив та приймає до уваги наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України). Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів. Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що склад і розмір грошових зобов`язань, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питанням наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

У ч.ч. 3, 4 ст. 119 КУзПБ за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Судом враховується, що за змістом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.08.2024 боржник не був зареєстрований як фізична особа -підприємець.

За боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби, що підтверджується відповідним листом РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 07.08.2024 року.

За змістом витягу з Інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" ОСОБА_1 на території України станом на 31.07.2024 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває.

Водночас судом враховується, що відомості про наявність/відсутність відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника в матеріалах справи відсутні.

У заяві фізична особа ОСОБА_1 повідомляє, що уклала кредитні договори з 2-ма банками та 21 фінансовою організацією, а саме: ТОВ "КЛТ КРЕДИТ", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН ", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ "ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ", ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", ТОВ "ФК "ТОП 1", ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", ТОВ "АВАНС КРЕДИТ", ТОВ "ФК "Є ГРОШІ" ,ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "МАНІФОЮ", ТОВ "ІННОВА КРЕДИТ", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ТОВ "ФК "АБЕКОР", АТ КБ "ПРИВАТБАНК", ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА", ТОВ "КФ.ЮА", GOLDEN INTEREST GROUP LIMITED» PRIVATE LIMITED COMPANY.

В поданій заяві фізична особа ОСОБА_1 також вказує, що станом на 20.08.2024р. згідно даними УБКІ та особистими підрахунками, розмір заборгованості складає приблизно 220 311,15 грн.

Поряд із цим, заявниця зазначає про те, що нею не надано належних доказів в частині всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, (заборгованості за основним зобов`язанням та неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату.

Суд звертає увагу, що посилання заявника на відсутність у неї оригіналів доказів не звільняє заявника від обов`язку, визначеного п. 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, щодо зазначення у кого знаходяться оригінали доказів, та не звільняє від обов`язку вжити заходів щодо отримання засвідчених належним чином копій документів, у банківської установи.

Заявником до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність додано кредитний звіт з сайту Українське бюро кредитних історій.

Правові, організаційні засади формування та ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, порядок діяльності таких бюро регулюються нормами Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій".

Статтею 3 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначено, що кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону,

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються користувачем до Бюро та відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел.

Перелік інформації, що містить кредитна історія, визначений ст. 7 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" відповідно до пункту 2 частини 1 якої це відомості про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: відомості про кредитний правочин (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину), суму зобов`язання за укладеним кредитним правочином, вид валюти зобов`язання, строк і порядок виконання кредитного правочину, відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином, дату виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір та стадія погашення, відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо), відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

Законодавчо визначений порядок надання кредитного звіту користувачам чи іншим бюро передбачає їх надання на паперовому або електронному носіях (частина четверта статті 11 Закону), натомість чіткого порядку надання кредитного звіту суб`єкту кредитної історії норми цього Закону не містять.

Крім того, норми Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" не містять положень щодо порядку формування, форми та обов`язкових реквізитів кредитного звіту, наявність яких надавала б можливість ідентифікувати особу, яка відповідальна за його формування та відповідність даних самій кредитній історії.

Водночас, пунктом "б" частини третьої статті 15 "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначено, що Положення Бюро, зокрема, повинно містити правила надання кредитних звітів.

Згідно з публічною інформацією на офіційному сайті Бюро (https://www.ubki.ua/) розміщено Положення Бюро, затверджене Директором ТзОВ "Українське бюро кредитних історій" 15.05.2017 та погоджене розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 01.06.2017 №2185.

Пунктом 2.3 Положення Бюро передбачено, що Бюро здійснює збір інформації із автоматизованих систем Користувачів до автоматизованого інформаційно-аналітичного комплексу Бюро за допомогою електронно - програмних засобів із застосуванням системи захисту відповідно до вимог чинного законодавства, що виключає можливість несанкціонованого доступу до інформації, яка збирається.

Пунктом 6 Положення Бюро визначено порядок надання кредитних звітів, згідно з якого Бюро у своїй діяльності по наданню кредитних звітів керується Законом України "Про організацію формування та обігу кредитних історій", іншими нормативно-правовими актами, договорами про надання інформаційних послуг, укладеними із користувачами, договорами про порядок та умови надання інформації, яка складає кредитну історію, укладеними із іншими Бюро кредитних історій, даним Положенням та внутрішніми документами Бюро (пункт 6.1); надання інформації, яка складає кредитну історію, Бюро здійснює у формі кредитних звітів (пункт 6.2); кредитні звіти розрізняються за обсягом інформації (стандартний кредитний звіт, кредитний звіт з рекомендованим кредитним рішенням). Структура кредитних звітів встановлюється внутрішніми положеннями Бюро та чинним законодавством (пункт 6.3); Бюро надає кредитні звіти суб`єктам кредитних історій за їх зверненням в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про організацію формування та обігу кредитних історій", іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням та внутрішніми документами Бюро (пункт 6.10).

Системний аналіз пунктів Положення Бюро свідчить, що збір, опрацювання, коригування та передавання інформації щодо суб`єкта кредитних історій (зокрема й сама кредитна історія) здійснюється за допомогою електронно-програмних засобів та зберігається на сервері Бюро, тобто така інформація представлена (складається) в електронній формі.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21 вказано, що створений за допомогою електронно-програмних засобів кредитний звіт є електронним документом, який надається суб`єктам звернення (користувачам, іншим бюро та суб`єктам кредитних історій) у електронній формі або у паперовій (паперовій копії електронного документа).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Частиною 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" передбачено, що накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги"(частина перша); електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом (частина п`ята); копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (частина шоста).

Згідно з наказом державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 №144 з 01.09.2021 набрав чинності Національний стандарт ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" (далі - Національний стандарт ДСТУ 4163:2020).

Пунктом 1.1 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020, серед іншого, визначено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації.

Згідно з пунктом 4.4 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04); назва виду документа (09) (не зазначають на листах); дата документа (10); реєстраційний індекс документа (11); заголовок до тексту документа (19); текст документа (20); підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).

Таким чином, оригіналом кредитного звіту (як електронного документа) є його електронний примірник, що містить обов`язкові реквізити, серед яких електронний підпис або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Пунктом 5.32 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 визначено, що у разі створення примірника електронного документа з паперовим носієм інформації на ньому проставляють штрих-код або QR-код, що містить: скорочене найменування юридичної особи, дату реєстрації, реєстраційний індекс. QR-код також має містити відомості про підписувача електронного документа або накладання електронної печатки, а саме: прізвище, ім`я, по батькові підписувача або найменування юридичної особи (для електронної печатки), номер сертифіката і строк його дії. Окрім того, QR-код додатково має містити дати накладання кваліфікованих електронних підписів і печаток на електронний документ, що беруть із кваліфікованих електронних позначок часу. Для актів додатково зазначають дані про погодження.

Оскільки роздруківка кредитного звіту у текстовому режимі, отримана боржником (суб`єктом кредитних історій) через web-інтерфейс на офіційному сайті Бюро (https://ubki.ua/), містить QR-код, то таку роздруківку слід визнати примірником електронного документа з паперовим носієм інформації.

Суд також зазначає, що за загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

Судом встановлено, що роздруківка кредитної історії, яка надана ОСОБА_1 в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 909/937/21.

Як вбачається з поданих матеріалів, боржником не долучено до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність доказів, підтверджуючих наявність заборгованості перед фінансовими установами на заявлену суму. Заявником не подано до суду копії всіх кредитних договорів (зокрема, у матеріалах заяви відсутній договір позики від 18.07.2023р. укладений з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») так і доказів заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) щодо наявних кредиторів, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором не надано.

Судом відмічається, що у конкретизованому списку кредиторів заявником зазначено, що нею укладено кредитний договір № 115975 від 23.05.2024р. з ТОВ „ІННОВА КРЕДИТ", проте в матеріалах заяви зазначений договір також відсутній. Натомість долучено кредитний договір № 115975 від 23.05.2024р., який укладено з ТОВ „ІННОВА ФІНАНС". Також зазначено про укладення договору позики №6889807 від 17.08.2024р. з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». Однак, з матеріалів заяви вбачається, що вказаний договір датовано 31.01.2024р.

Крім того, ОСОБА_1 у конкретизованому списку кредиторів зазначає про укладення договору позики №960086 від 06.11.2018р. укладений з ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», який був проданий ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»; про кредитний договір на інші споживчі цілі №1-1-84727 від 04.09.2018р. укладений з ТОВ «КФ.ЮА», який був проданий; договір №1975 (тип договору - кредитна картка) від 17.04.2023р. укладений з АТ КВ «ПРИВАТБАНК». Однак, будь-яких листів, довідок, виписок з приводу зазначених договорів матеріали заяви не місять, таким чином суд не може встановити чи наявна заборгованість по даним зобов`язанням.

З огляду на викладене, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що узгоджується з вимогами пунктів 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Проте, як слідує з наведеного вище, у порушення п. 3 ч. 3 ст. 116 КУзПБ наданий заявником конкретизований список кредиторів і боржників не містить інформації про суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо щодо кожного із кредиторів.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Слід зауважити на тому, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Суд враховує, що у справах про банкрутство (у тому числі неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Отже, подання боржницею при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредитного звіту, а також не в повному обсязі кредитних договорів, на які посилається ОСОБА_1 у конкретизованому списку кредиторів як на підставу виникнення боргу, є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання, та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.

З наданих матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи судом встановлено, що по частині договорів про грошові зобов`язання ОСОБА_1 , не настав строк виконання основного зобов`язання, зокрема за кредитним договором на інші споживчі цілі №15236 від 29.07.2024р. укладений з ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» (строк кредиту 18.08.2029р.), за кредитним договором на інші споживчі цілі №101393093 від 29.07.2024р. укладений з ТОВ «МІЛОАН» (строк кредиту 29.07.2025р.), за кредитним договором №9255589 від 28.07.2024р. укладений з ТОВ «МІЛОАН» (строк кредиту 08.07.2025р.), за кредитним договором №8694334 від 20.06.2024р. укладений з ТОВ «МІЛОАН» (строк кредиту 20.06.2025р.), за кредитним договором на інші споживчі цілі № від 29.07.2024р. укладений з ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» (строк кредиту 24.07.2025р.), за кредитним договором на інші споживчі цілі № 668602242 від 29.07.2024р. укладений з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (строк кредиту 29.07.2029р.), за кредитним договором на інші споживчі цілі № LM439902129 від 28.07.2024р. укладений з ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» (строк кредиту 28.07.2029р.), за договором позики №1047483 від 18.07.2023р. укладений з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (строк кредиту 14.11.2024р.), за договором позики №2212523 від 15.07.2024р. укладений з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (строк кредиту 11.11.2024р.), за договором на інші споживчі цілі № -3564592 від 05.07.2024р. укладений з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» (строк кредиту 29.06.2025р.), за договором позики №1578445 від 18.06.2024р. укладений з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (строк кредиту 13.06.2025р.), за договором позики № 6889807 від 17.08.2024р. укладений з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (строк кредиту 13.10.2024р.), за договором №1975 від 17.04.2023р. (тип кредиту: кредитна картка) з АТ КБ „ПРИВАТБАНК" (строк кредиту 17.04.2025р.).

Звернення фізичної особи ОСОБА_1 з заявою про неплатоспроможність до закінчення терміну дії кредитних зобов`язань може свідчити про відсутність наміру їх виконання на момент їх отримання.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19(905/1646/17), від 28.07.2022 у справі №902/1023/19(902/1243/20)).

Судом враховується також те, що ОСОБА_1 з 01.03.2017р. працює в ГУНП Хмельницької області ( копія трудової книжки), згідно поданої декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 14.08.2024р. ОСОБА_1 має постійний стабільний дохід. Зокрема, у 2021 році її дохід становив 181 821,24 грн., у 2022 році - 501 303,60 грн., у 2023 році - 405 524,52грн., у 2024 році (станом на серпень) - 188 809,66 грн.

Вищевказані відомості про дохід ОСОБА_1 свідчить про наявність можливості для погашення заборгованості перед існуючими кредиторами боржника та відсутність необхідності у 2024 році отримання онлайн кредитів у фінансових установах України.

Суд відмічає про те, що боржницею до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено проєкт плану реструктуризації боргів.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Системне тлумачення приписів книги четвертої КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Боржник має реалізувати право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою.

Такими чином, погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

Зі змісту проєкту плану реструктуризації вбачається, що ОСОБА_1 , маючи загальномісячний дохід у розмірі 31468,27 грн., зазначає про те, що загальні витрати боржника (в місяць) - 26 764,42 грн., зокрема: необхідний їй прожитковий мінімум в місяць становить 3028,00 грн.; необхідний прожитковий мінімум в місяць для дитини віком від 6 до 18 років - 3196,00 грн.; витрати на комунальні послуги відповідно до квитанцій за травень 2024 р., за червень 2024 р., за липень 2024 р. - 1 410,42 грн.; витрати на інтернет та мобільний - 730,00 грн. (відповідно до розписки самої боржниці); витрати на дитину - 7900,00 грн. (відповідно до розписки самої боржниці);витрати на здоров`я - 1500,00 грн. (відповідно до розписки самої боржниці); витрати пов`язані з проїздом - 4000,00 грн. (відповідно до розписки самої боржниці); витрати пов`язані з навчанням - 1500,00 грн. (відповідно до розписки самої боржниці); витрати пов`язані з допомогою батькам- 3 500,00 грн. (відповідно до розписки самої боржниці).

Суд зауважує на тому, що власні розписки боржниці не є належними доказами витрат.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно щомісяця витрачає на дитину 7000,00 грн. (як зазначено в розписці це витрати на гурток англійської мови, секцію, змагання, дитяча модельна школа та виступи в модельному агентстві), витрати на навчання самої боржниці та витрати пов`язані з здоров`ям ( придбання лікарських препаратів) -1500,00 грн., а саме чеків, виписок з банківських рахунків заявницею не надано, що викликає у суду сумніви у правдивості та реальності відображення ОСОБА_1 відповідних витрат.

Судом відмічається, що у заяві, поданої через систему «Електронний суд» 16.09.20124р. ОСОБА_1 повідомляє, що в неї також існує заборгованість перед наступними фінансовими організаціями: ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за договором позики №413717 від 28.07.2024р. поточна заборгованість станом на 13.09.2024 р складає: 2 940,00 грн.; ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за договором позики №593df5dd-5617-4d51-4ad3-08dcae862fc4 від 28.07.2024р. і вказує, що даний кредит був проданий ТОВ « ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» поточна заборгованість станом на 13.09.2024 р. складає: 4 339,00 грн.; ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" за кредитним договором на інші споживчі цілі №1737159 від 28.07.2024р. поточна заборгованість станом на 13.09.2024 р складає: 4 712,50 грн.; ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНАС" за кредитним договором на інші споживчі цілі №1409-9247 від 17.06.2024р. поточна заборгованість станом на 13.09.2024 р складає: 27 230,00 грн.

Разом з тим, зазначені суми заборгованості та фінансові установи не включені до проекту плану реструктуризації.

Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

Крім того, на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження. Застосування судам принципу судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Схожий за змістом висновок, викладено у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20.

Поряд із цим, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 зі справи №910/4994/18.

Окремо, суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 1 КУзПБ неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Водночас, аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку про те, що процедура неплатоспроможності фізичної особи, у т.ч. фізичної особи-підприємця, є відмінною (наділеною особливостями) за метою і механізмом реалізації від процедури банкрутства юридичних осіб.

Основною метою процедури неплатоспроможності фізичної особи є відновлення платоспроможності цієї особи як інструменту виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища. Така спрямованість законодавства у сфері неплатоспроможності фізичної особи відповідає вимогам статті 3 Конституції України, які визначають, зокрема, соціальну орієнтованість держави, що є важливою конституційною гарантією соціальних прав людини в Україні.

Разом з тим, положеннями частини першої статті 3 ЦК України однією із засад цивільного судочинства визначено справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною четвертою ст. 13 ЦК України унормовано, що при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Крім того положеннями пункту 11 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що передбачена чинним КУзПБ процедура неплатоспроможності фізичної особи не може використовуватися з метою ухилення від виконання взятих на себе фізичною особою зобов`язань та на шкоду іншим особам. Позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 30.01.2024 по справі №911/2331/23.

Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 передбачених частиною другої статті 115 КУзПБ, оскільки заявником не надано доказів, які б свідчили про їх наявність, з огляду на що у відкритті провадження у справі №924/814/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 належить відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі відсутні підстави для розгляду заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О.про участь у справі.

Керуючись статтями 39, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234-235 Господарсько процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Скасувати вжиті ухвалою суду від 05.09.2024 по справі №924/814/24 заходи для забезпечення вимог кредиторів боржника - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щодо заборони боржнику відчужувати майно.

Ухвала набирає законної сили 18.09.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Суддя Гладюк Ю. В.

Повний текст ухвали складено 23.09.2024р.

Віддрук прим. 1: 1 - до справи;

Боржнику ОСОБА_1 надіслати ухвалу до кабінету ЕС.

Надіслати на ел. пошту:

1 - арбітражний керуючий Белінська Н.О.- ІНФОРМАЦІЯ_1

2 - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький):

3 - Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області

4 - Відділу банкрутства у Хмельницькій області - відділу банкрутства Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)