ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/724/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

про стягнення заборгованості в розмірі 67 182, 39 грн

Секретар судового засідання Шилан І.С.

Представники в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (надалі - позивач, Служба) звернулась до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (надалі - відповідач, Страхова) про стягнення заборгованості в розмірі 67 182,39 грн, що є різницею між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.

Ухвалою суду від 06.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.09.2024.

22.08.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог посилаючись на те, що Страхова повністю виконала своє зобов`язання та на підставі страхового акту виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 2 772, 33 грн та 754, 45 грн. Також зазначено, що наданий акт виконаних будівельних робіт №17/5 від 14.02.2023 не є допустимим доказом розміру шкоди, заподіяної пошкодженням металевого дорожнього огородження, оскільки розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства з урахуванням зносу.

27.08.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що Служба має право на відшкодування понесених витрат, без урахування зносу, оскільки такі витрати пов`язані саме з відновленням пошкодженого майна до стану, що існував до пошкоджень і такі витрати є обгрунтованими, пов`язаними з отриманими внаслідок ДТП пошкодженнями.

28.08.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вказано, що Страхова здійснила розрахунок відшкодування керуючись нормами Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" правомірно застосувавши при цьому коефіцієнт фізичного зносу. Вважає, що у Страхової не виникає обов`язку сплачувати страхове відшкодування на підставі рахунків або актів приймання виконання будівельних робіт, чи будь яких інших документів крім звіту чи висновку суб`єкта оціночної діяльності.

Судове засідання 03.09.2024 не відбулось у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності суддею Горплюком А.М., про що сторони були повідомлені.

Ухвалою суду від 09.09.2024 розгляд справи по суті призначено на 24.09.2024.

У судове засідання 24.09.2024 позивач не з`явився, однак 24.09.2024 на адресу суду від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю.

У судове засідання 24.09.2024 відповідач також не з`явився, однак у відзиві зазначено про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що належним чином були повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 №Н-13, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (надалі Служба) державна неприбуткова організація, яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (надалі Уповноважений орган управління), що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 року. №29 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" перейменовано з Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, та яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1. Положення, метою діяльності Служби є: забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Рівненській області (надалі - автомобільні дороги) шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Пунктами 5.1.-5.4. Положення передбачено наступне: 5.1. Майно Служби є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління; 5.2. Майно Служби становлять виробничі і невиробничі засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Служби; 5.3. На балансі Служби обліковуються об`єкти будівництва (в тому числі автомобільні дороги, що є складовою єдиної транспортної системи України), а також інше майно, яке передано Службі в оперативне управління та належить до сфери управління Уповноваженого органу управління; 5.4. Автомобільні дороги, знаходяться у державній власності та не підлягають приватизації.

Автомобільні дороги, що закріплені за Службою, обліковуються на її балансі, враховуються і відображаються окремо в аналітичному обліку.

Як встановлено судом, 13 лютого 2022 року о 14 год. 11 хв. на автомобільній дорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, на ділянці дороги км 323 відбулась ДТП за участі ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz" номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , забезпеченого Полісом ПрАТ "СК "Перша" №207664122.

Внаслідок скоєння ДТП, пошкоджено металеве дорожнє огородження (відбійник) протяжністю 30 метрів, металеві стійки 14 шт, консолі 14 шт.

17.02.2022 Служба звернулась до ПрАТ "СК "Перша" із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

12.05.2022 постановою Володимирецького районного суду Рівненської області у справі №556/405/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 № Н-131 Службу автомобільних доріг у Рівненській області перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області.

05.04.2023 внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач зазначає, що в результаті ДТП заподіяно майнову шкоду (збитки) в розмірі 71 709,17 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2023 року №17/5 від 14.02.2023.

13.04.2023 Службою здійснено оплату ТзОВ "СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ" по виконаних будівельних роботах по ремонту бар`єрного огородження на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин на ділянці дороги км 323 згідно акту №17/5 від 14.02.2023 в розмірі 71 709,17 грн, що підтверджується платіжним дорученням №39 від 13.04.2023.

Таким чином, Службою понесено витрати по виконаних будівельних роботах по ремонту бар`єрного огородження після ДТП 13.02.2023 на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин на ділянці дороги км 323 в розмірі 71 709,17 грн з ПДВ.

18.07.2022 та 19.09.2023 Страховою виплачено страхове відшкодування згідно страхового акту №ЦВ2523125 на загальну суму 3 526,78 грн з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №2045 від 18.07.2022 та платіжною інструкцією №4135 від 19.09.2023.

Служба звернулась до ПрАТ "СК "Перша" із вимогою від 07.09.2023 за вих.№12/1762 про відшкодування різниці між завданою майновою шкодою та страховим відшкодуванням.

Відповіддю на вимогу від 12.06.2023 за вих. №86-5 Службі відмовлено у виплаті різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.

Крім того, Службу повідомлено про те, що відповідно до виконаного суб`єктом оціночної діяльності звіту №31439 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна дорожнє металеве огородження, що розташоване за адресою: а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 323 км, вартість матеріального збитку становить 4 526,78 грн з урахуванням ПДВ.

Розмір страхового відшкодування розраховано наступним чином: 4 526,78 грн (вартість збитку) 754,42 грн (ПДВ) 1000 грн (франшиза). ПрАТ "СК "Перша" 19.09.2023 здійснила доплату страхового відшкодування в розмірі 754,45 грн.

Службі виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 526,78 грн з урахуванням суми франшизи встановленої полісом ЕР-207664122 (4 526,78 грн 1000 грн = 3 526,78 грн)

Позивач зазначає, що сума сплаченої страхової виплати є недостатньою для повного відшкодування шкоди. Різниця між завданою майновою шкодою Службі та страховою виплатою з урахуванням суми франшизи встановленої полісом №ЕР-207664122, становить 67 182,39 грн з ПДВ (71 709,17 грн з ПДВ 3526,78 грн з ПДВ 1000 грн = 67 182,39 грн з ПДВ).

Службою понесено витрати по оплаті відновлювального ремонту бар`єрного огородження, пошкодженого внаслідок ДТП 13 лютого 2023 року на автомобільній дорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, на ділянці дороги км 323 в розмірі 71 709,17 грн. з ПДВ.

Враховуючи суму франшизи, встановленої при укладенні договору ЕР-207664122 1000 грн, яка не відшкодовується страховиком, до виплати страховиком страхового відшкодування належить 67 182, 39 грн, що не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Служба понесла фактичні витрати (реальні збитки) в розмірі 71 709, 17 грн з ПДВ, оплативши ремонтні роботи по відновленню бар`єрного огородження на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 323, виконані ТзОВ "СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ" згідно договору №27 від 15.12.2022, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2023 року №17/5 від 14.02.2023 та платіжною інструкцією №39 від 13.04.2023.

Страховою також було повідомлено Службу, що виплата страхового відшкодування здійснювалась у відповідності до Звіту №31439 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна дорожнє огородження, що розташоване за адресою: а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 323 км.

Позивач вказує, що звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.

Так, підтвердженням понесених реальних збитків за проведення ремонтних робіт по відновленню бар`єрного огородження в розмірі 71 709,17 грн з ПДВ є Акт приймання виконаних будівельних робіт №17/5 від 14.02.2023 та платіжна інструкція №39 від 13.04.2023 про здійснення оплати таких робіт.

Беручи до уваги понесені фактичні витрати (реальні збитки) на проведення відновлювального ремонту бар`єрного огородження в розмірі 71 709, 17 грн з ПДВ, виплачене страхове відшкодування в розмірі 3 526,78 грн з ПДВ, встановлену Полісом ЕР-207664122 суму франшизи - 1000 грн, підлягає до стягнення з ПрАТ "СК "Перша" на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області різниця між завданою майновою шкодою та страховим відшкодуванням в розмірі 67 182,39 грн з ПДВ (71 709,17 грн з ПДВ 3526,78 з ПДВ 1000 грн = 67 182,39 грн з ПДВ).

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з абз. 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно із ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (абз. 1 та 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

В силу приписів ст. 22, ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, що користується транспортним засобом "Mercedes-Benz" номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №207664122 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав (надалі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (надалі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 та абз. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є можливим за умови, що за цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (згідно зі статтею 1194 ЦК України). В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що внаслідок укладеного ОСОБА_1 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страхувальником - відповідачем у справі, у останнього виникло зобов`язання нести відповідальність за шкоду майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу в межах встановленого договором ліміту.

За таких обставин, враховуючи, що зібраними у справі доказами підтверджується факт заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля "Mercedes-Benz" номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 і розмір фактично завданої шкоди (документально підтвердженої належними доказами) не перевищує ліміт відповідальності страховика - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" , суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 67 182, 39 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Героїв поліції, 19, ) 67 182 (шістдесят сім тисяч сто вісімдесят дві) грн 39 коп. різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 вересня 2024 року.

Суддя А.М. Горплюк