ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.09.2024 Справа №905/1017/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи за

за позовом: Національного університету "Одеська політехніка", м.Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн», м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення грошових коштів в сумі 202002,79грн.

Суть справи:

Позивач, Національний університет "Одеська політехніка", звернувся до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» про стягнення грошових коштів в сумі 202002,79грн., з яких: 85938,38грн. сума невикористаної попередньої оплати, 33264,24грн. інфляційне збільшення та 82799,67грн. - штрафні санкції.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №31 від 19.03.2021, в частині поставки періодичних видань в повному обсязі, внаслідок чого сума невикористаної попередньої оплати склала 85938,38грн., що також стало підставою для нарахування інфляційних втрат та штрафних санкцій.

Ухвалою від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Суд зазначає про неможливість надсилання на адресу відповідача копії ухвали від 01.08.2024 в паперовому вигляді рекомендованим листом із повідомленням про вручення у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку в м.Маріуполі, Донецької області в умовах воєнного стану, а також до електронного кабінету в системі "Електронний суд" у зв`язку з його відсутністю. У зв`язку з цим копія ухвали про відкриття провадження у справі від 01.08.2024 була направлена на електронну адресу відповідача, зазначену у позовній заяві. Зміну місцезнаходження/місця реєстрації відповідача не встановлено.

Копія ухвали також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

19.03.2021 між Одеським національним університетом (далі замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС-Медіа» (далі - виконавець, відповідач у справі) в подальшому назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн», укладено договір про №31 про закупівлю товарів за держані кошти (далі - договір) згідно п.п.1.1, 1.2 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання оформити передплату за періодичні видання, що не є бібліотечним фондом згідно коду ДК 021-2015: 22210000 5 Газети; 2221300-6 Журнали, а замовник прийняти і оплатити періодичні видання. Перелік періодичних видань наведено у специфікації (замовленні), яка є невід`ємною частиною даного договору (додаток №1).

Виконавець повинен передати замовнику товар (періодичні видання), якість якого відповідає якості поліграфічного виконання друкарської продукції видавництвами (п.2.1. договору).

Відповідно до п.3.1. та п.3.2. договору ціна даного договору становить: 107428,34грн. в тому числі ПДВ 0,00грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін відповідно до п.1.3. цього договору.

За умовами п.4.1. договору оплата замовником вартості товару, здійснюється протягом 10 банківських днів на підставі отриманого рахунку, шляхом безготівкового перерахування коштів в розмірі 100% від вартості товару, протягом строку зазначеного у рахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» та наказом МОН від 31.12.2020р. за №1595.

Як визначено п.4.2. договору факт отримання періодичних видань підтверджується щомісячними видатковими накладними, на суму наданого товару за звітній період, з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Виконавець надає необхідні документи замовнику, щодо здійснених передплати та оплати даної послуги (п.4.3. договору).

Згідно з п.5.1., п.5.2. договору, поставка здійснюється у робочі дні, протягом 9 місяців 2021 року, а саме: з 01.04.2021р. відповідно до періодичності виходу видання з друку, а газети регулярно в день виходу, що пов`язано з професійною діяльністю співробітників університету. Місце поставки товарів: Бібліотека ОНПУ за адресою: 65044, м.Одеса, пр..Шевченка,1.

Підпунктом 6.1.1. п.6.1. договору визначений обов`язок замовника своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Підпунктом 6.3.1. п.6.3 договору визначений обов`язок виконавця забезпечити поставку періодичних видань в прямій хронології всіх номерів поточного року (згідно специфікації) у строки встановлені цим договором.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (пункт 7.1. договору).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару за бюджетні кошти виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі 1% від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення поставки, а у разі здійснення попередньої оплати виконавець, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції (п.7.2. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021, а у частині розрахунків та постачання товарів до повного його виконання (п.10.1. договору).

У договорі наведена специфікація.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору позивачем сплачено відповідачу передплату за поставку видань в розмірі 107428,34грн., що підтверджується платіжним дорученням №595 від 22.03.2021.

Відповідачем частково здійснені поставки друкованих видань на суму 21489,46грн., на підтвердження чого надано копії видаткових накладних №РН-2120 від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 3210,80грн., №РН-2225 від 31.05.2021 за травень 2021 року на суму 3588,09грн., №РН-2289 від 30.06.2021 за червень 2021 року на суму 7356,67грн., №РН-3464 від 30.07.2021 за липень 2021 року на суму 7333,90грн.

Вищевказані накладні містять посилання на реквізити договору №31 від 19.03.2021, відомості щодо вартості переданого товару, зазначення ПІБ осіб, які приймали участь в господарській операції, їх підписи та печатки сторін.

За твердженнями позивача в порушення вимог договору з серпня 2021 року відповідачем припинена поставки періодичних видань.

20.08.2021 засобами електронного зв`язку (автоматичне повідомлення на електронну пошту) позивач був повідомлений про зміни в поточній діяльності smartpress.com.ua, зокрема про зміну найменування та актуалізацію контактних даних постачальника.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із листами від 01.09.2021 №1872/08-06 та від 09.09.2021 №1918/08-06, якими повідомив про порушення строків поставки товару, намір розірвати договір в односторонньому порядку та передати справу до суду.

Претензіями про сплату заборгованості від 20.12.2021 №2898/104-06, від 12.05.2023 №832/104-06, від 30.06.2023 №1098/104-06 позивач звертався до відповідача з вимогами негайно сплатити заборгованості за не поставлені періодичні видання в сумі 85938,88грн., шляхом перерахування грошових коштів згідно з реквізитами вказаними у претензіях. Позивач зазначив, що претензії направлялися засобами поштового зв`язку та були повернуті за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Доказів будь-якого реагування на претензії матеріали справи не містять.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду із даними позовом. При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору не здійснив своєчасної та повної поставки замовленого позивачем товару (періодичних видань), чим допустив прострочення зобов`язання.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суду виходить з такого:

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Оцінивши зміст договору з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до статей 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

За умовами пункту 5.1. договору поставка здійснюється у робочі дні, протягом 9 місяців 2021 року, а саме: з 01.04.2021р. відповідно до періодичності виходу видання з друку, а газети регулярно в день виходу, що пов`язано з професійною діяльністю співробітників університету.

Матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином виконано свої зобов`язання за договором та перераховано відповідачу передплату за поставку періодичних видань в розмірі 107428,34грн., що підтверджується платіжним дорученням №595 від 22.03.2021.

Позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» виконало свої зобов`язання щодо поставки товару частково на загальну суму 21489,46грн., що є підставою для стягнення з відповідача невикористаної попередньої оплати у розмірі 85938,88грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» не було надано ані видаткових накладних у відповідності до умов п.4.2. договору, ані актів здачі-приймання виконаних послуг та/або інших первинних документів бухгалтерського обліку, які би свідчили про здійснення поставки друкованих видань відповідачем на користь позивача на загальну суму 107428,34грн.

Встановлені в ході розгляду справи обставини відповідачем не спростовані.

Враховуючи те, що остання поставка за договором відбулася 30.07.2021, а починаючи з серпня 2021 року по грудень 2021 поставки не відбулись, прострочення відповідача з поставки товару розпочалося саме з 01.08.2021.

При цьому, оскільки згідно з пунктом 5.1. договору, постачальник зобов`язався забезпечити поставку протягом 2021 року, починаючи з 01.04.2021 у відповідача (постачальника за договором) виникло грошове зобов`язання перед позивачем з повернення передоплати.

З викладених обставин вбачається, що відповідачем було порушено умови договору, а також приписи статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної поставки товару.

Приймаючи до уваги те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» не виконало свій обов`язок із постачання періодичних видань в повному обсязі та не повернуло на користь позивача невикористану передплату, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача невикористаної попередньої оплати у розмірі 85938,88грн.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 33264,24грн за період січень 2022 року червень 2024 року та штрафні санкції в розмірі 82799,67грн за період з 10.12.2021 по 14.06.2024.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в загальній сумі 33264,24грн за період січень 2022 червень 2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем правильно визначений період нарахувань та наданий розрахунок є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню повністю в заявленій позивачем сумі 33264,24грн.

Відповідно до статей 216, 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Штрафні санкції нараховані позивачем з посиланням на пункт 7.2. договору за змістом якого у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару за бюджетні кошти виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі 1% від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення поставки, а у разі здійснення попередньої оплати виконавець, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

Отже, умовами договір сторонами погоджено застосування штрафних санкцій до відповідача у разі порушення ним строків поставки.

Згідно з наданим розрахунком позивач у зв`язку з порушенням строків поставки відповідачем товару нараховує пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Дослідивши додану до позову таблицю розрахунку пені, суд встановив, що у ній зазначено: початок періодів, кількість днів, ставка НБУ, подвійна ставка НБУ, штрафні санкції, та загальна сума пені.

Проте письмові пояснення щодо обраного позивачем алгоритму обрахування суми пені наведений розрахунок не містить.

Оскільки поставка видань здійснюється окремими партіями у визнані специфікацією періоди та суми, розрахунок пені має здійснюватися окремо за кожним простроченим зобов`язанням.

При цьому, початок прострочення виконання договірних зобов`язань з поставки видань, а відтак право нарахування пені за кожним виданням, пов`язаний з закінченням строку виконання зобов`язань. Отже, за кожним спірним номером видання початок періоду нарахування пені є різним і саме на позивачі лежить обов`язок надати суду обґрунтований детальний розрахунок пені за кожним спірним зобов`язанням, що дасть суду в свою чергу можливість здійснити аналіз його обґрунтованості і доведеності.

Крім того, як встановлено ч. 6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зазначеною нормою права передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Разом з цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 доповнено Розділ IX Прикінцеві положення ГК України п. 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Так, Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятою відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який був неодноразово продовжений.

Постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд враховує, що при зверненні до суду з вимогами про стягнення пені, саме позивач самостійно обирає як суму боргу, на яку здійснюється нарахування, так і період нарахування пені (перша та остання дата), оскільки це відноситься до предмету позову. Це є правом позивача, разом з цим суд перевіряє обґрунтованість наданого розрахунку та правильність його здійснення позивачем, а також суду має здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

У даному випадку позивач не визначив дату виходу видань (номер видань) та їх вартість, період часу нарахування пені (перша та остання дата) за кожним непоставленим номером видання, що позбавляє суд можливості самостійно визначити правомірні суми нарахувань, які підлягають стягненню в межах саме визначеного позивачем періоду часу.

Крім того, суд звертає увагу, що пункт 7.2. договору на який посилається позивач у позовній заяві визначає, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару за бюджетні кошти виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі 1% від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення поставки.

Проте, позивачем нарахування здійснено за подвійною обліковою ставкою НБУ, що суперечить п.7.2 договору.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення пені саме в заявленому розмірі.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 82799,67грн. підлягають залишенню без задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 11, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 178, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Національного університету "Одеська політехніка" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» про стягнення грошових коштів в сумі 202002,79грн., з яких: 85938,88грн. сума попередньої оплати, 33264,24грн. інфляційне збільшення та 82799,67грн - штрафні санкції, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» (87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 69; ) на користь Національного університету "Одеська політехніка" (65044, м.Одеса, проспект Шевченка, 1; ) 85938,88грн. сума попередньої оплати, 33264,24грн. інфляційне збільшення та 1430,43грн. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 24.09.2024.

Суддя М.О. Лейба