ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м. Дніпро Справа № 904/6789/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Євстигнеєва Н.М.) від 04.03.2024р. у справі № 904/6789/23

за позовом Керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна установа "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 142 713,74грн., -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про визнання недійсними додаткових угод № 4 від 17.03.2021, №5 від 19.03.2021, №7 від 19.08.2021, №8 від 28.09.2021, №9 від 01.11.2021, №10 від 09.11.2021, №11 від 16.11.2021, №12 від 03.12.2021 до договору №91 від 09.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладені між Державною установою "Дніпропетровський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на користь Міністерства охорони здоров`я України грошові кошти у сумі 142713,74грн.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на недійсність спірних додаткових угод до договору №91 від 09.02.2021 про закупівлю електричної енергії внаслідок порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про ринок електричної енергії".

Прокурор вважає, що укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 107% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача та укладення спірних угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Враховуючи те, що додаткові угоди №№ 4, 5, 7-12 укладено без достатніх на те підстав, ДУ "Дніпропетровський ОЦКПХ МОЗ" мала сплатити постачальнику за фактично одержаний обсяг електричної енергії на підставі договору №91 від 09.02.2021, а саме за 180 923кВт*год за тарифом 2,1599963 кВт*год підлягало до сплати 390 793,01грн, у той час як сплачено 533 506,75 грн. Відтак сума в розмірі 142 713, 74грн. є такою, що надмірно сплачена та підлягає стягненню з відповідача.

Порушення законодавства про публічні закупівлі під час укладення додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави.

При цьому орган, уповноважений на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, - Міністерство охорони здоров`я України - не вжив жодних заходів протягом розумного строку після того, як прокурор повідомив йому про можливе порушення інтересів держави, що дало правові підстави прокурору для заявлення цього позову.

Державна установа "Дніпропетровський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" є стороною договору та організацією, за рахунок якої відповідачем безпідставно набуто стягувані грошові кошти за непоставлений товар електричну енергію, відповідно саме позивач наділений правом вимоги цієї надмірно сплаченої ним грошової суми в розмірі 142 713,74грн, однак заходів для її повернення не вживав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024р. у справі № 904/6789/23:

- позов задоволено;

- визнано недійсними додаткові угоди № 4 від 17 березня 2021 року, №5 від 19 березня 2021 року, №7 від 19 серпня 2021 року, №8 від 28 вересня 2021 року, №9 від 01 листопада 2021 року, №10 від 09 листопада 2021 року, №11 від 16 листопада 2021 року, №12 від 03 грудня 2021 року до договору №91 від 09 лютого 2021 року про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладені між Державною установою "Дніпропетровський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги";

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (ідентифікаційний код 42082379; вул. Січових Стрільців, 4Д, м. Дніпро, 49001) на користь Міністерства охорони здоров`я України (ідентифікаційний код 00012925; вул. Грушевського,7, м. Київ, 01601) грошові кошти у сумі 142 713, 74 грн;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (ідентифікаційний код 42082379; вул. Січових Стрільців, 4Д, м. Дніпро, 49001) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ р/р UА0000291 код за ) витрати по сплаті судового збору у сумі 19324,80 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", в якій посилаючись на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд при вирішенні питання про визнання недійсними додаткових угод до договору не дотримався загальних принципів рівності та справедливості і не застосував правову конструкцію реституції до обох учасників правочину - додаткової угоди, та не передбачив наслідки недійсності для обох сторін, коли кожна з них зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Також, визнання додаткових угод недійсними не означає автоматичне застосування положень договору у первісній редакції, бо постачання товару за умовами договору не відбулося. Отже стягувати грошові кошти у розмірі 142 713,74 гри., як різницю між первісною ціною та ціною останньої додаткової угоди, неможливо через відсутність постачання електричної енергії після визнання недійсними додаткових угод.

Судом не враховано, що зміна умов договору шляхом укладання додаткових угод здійснювалася за згодою сторін, угоди були підписані сторонами і не вносилися Постачальником одноосібно. Порядок зміни умов визначено у п. 12 Договору, зокрема, згідно з п. 12.3 Договору зміни до Договору можуть бути внесені у випадках, передбачених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом проігноровано, що на момент проведення аукціону для формування прогнозної ціни постачання застосовувався прогнозний середньозважений показник вартості електричної енергії на ринку «на добу наперед», що дорівнював на дату аукціону (на 28.12.2020) 1,46293 грн. без ПДВ. Це обумовило рішення Постачальника запропонувати ціну за одинцю товару у договорі на рівні 1,80000 грн/кВттод (без ПДВ). При підготовці проекту Договору Постачальник дотримувався ціни «на ринку на добу наперед» на дату аукціону, що дорівнювала 1,46293 грн. без ПДВ. На дату підписання договору (09.02.2021) ціна на РДН досягла 1,61053 грн, без ПДВ, тобто ціна на РДН збільшилася на ринку понад 10 %. Після підписання Договору Постачальник на постійній основі відслідковував зміни ціни на «ринку на добу наперед». Ціна на РДН по відношенню до ціни, з якою було підписано Договір, зростала. Враховуючи зростання ціни на ринку, Постачальник ініціював укладання додаткових угод №4, №5 (лист від 16.02.2021 № 38401/DNMP) щодо збільшення ціни. При цьому, на дату підготовки супровідного листа 16.02.2021 ціна на РДН становила 1,77443 грн. без. ПДВ - зросла на 21%.

Крім цього, скаржник вважає висновки суду про відсутність реального коливання ціни на електричну енергію в бік зростання упродовж лютого - листопада 2021 року такими, що не відповідає відкритим даним про роботу РДН та матеріалам справи.

Вказує скаржник і на те, що висловлені судом твердження про недобросовісні дії сторін (сторони), які роблять результат закупівлі невизначеним та тягнуть за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", такими, що не відповідають ані намірам сторін, ані досягнутим результатам, ані обставинам справи.

Керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра у відзиві на апеляційну скаргу з доводами апеляційної скарги не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, недоведеними належними доказами та наводить власні доводи на їх спростування, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.03.2024 залишити без змін, оскільки воно прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відзиві прокурор наголосив на тому, що додаткові угоди №№ 4, 5, 7-12 укладено без достатніх на те підстав, ДУ "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" мала сплатити постачальнику за фактично одержаний обсяг електричної енергії на підставі договору №91 від 09.02.2021, а саме за 180 923кВт*год за тарифом 2,1599963 кВт*год підлягало до сплати 390 793,01грн, у той час як сплачено 533 506,75 грн. Відтак сума в розмірі 142 713, 74грн. є такою, що надмірно сплачена та підлягає стягненню з відповідача.

Державна установа «Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» у відзиві на апеляційну скаргу з доводами апеляційної скарги не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, недоведеними належними доказами та наводить власні доводи на їх спростування, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.03.2024 залишити без змін, оскільки воно прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відзиві Державна установа вказує на те, що судом було встановлено і не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, що «Згідно з тендерною пропозицією Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» взяло на себе зобов`язання та надало певні гарантії, яких повинно було дотримуватись, при цьому, погодилось постачати електричну енергію Замовнику за ціною та на умовах, передбачених у договорі. Підписанням основного договору №91від 09.02.2021 та додатків до нього Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» засвідчило можливість та погодження виконати домовленість, вказану у Договорі та додатках до нього, тобто добровільно взяло на себе зобов`язання поставити Споживачу електричну енергію обсягом 270 000 кВт*год, загальною вартістю 583 199 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 97 199 грн. 83 коп.; Станом на момент підписання Договору № 91 від 09.02.2022 сторонами було погоджено всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі. Разом з цим, як убачається з матеріалів справи, внаслідок укладання додаткових угод № 4 від 17.03.2021, № 5 від 19.03.2021, № 7 від 19.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 01.11.2021, № 10 від 09.11.2021, № 11 від 16.11.2021, № 12 від 03.12.2021 до Договору № 91 від 09.03.2021 збільшено ціну за одиницю товару з 2,1599963 грн. за 1 кВт*год до 4,487316 за 1 кВт*год та зменшено кількість споживання електричної енергії з 270 000 кВт*год до 180 923 кВт*год.

Оскільки річна потреба Центру в електричній енергії становила 270 000 кВт*год, при укладанні договору №91 від 09.02.2021 Державна установа розраховувала на отримання саме цього об`єму електричної енергії. І саме його відповідач зобов`язався поставити. Внаслідок укладання зазначених вище додаткових угод Центр недоотримав 89 077 кВт*год електричної енергії, переплативши при цьому 142 713,74 грн. бюджетних грошових коштів. З огляду на це питання відповідача про повернення Центром отриманої електричної енергії є дещо цинічним, оскільки всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач недопоставив, а Центр недоотримав електричну енергію обсягом 89 077 кіВт*год.

Сторона відповідача наполягала на тому, що у разі, якби їй було відомо про неможливість збільшувати тариф понад 9,99% від запропонованого у тендерній пропозиції і закладеного до договору, енергопостачальна компанія не стала би укладати такий договір. При цьому, в проекті договору, викладеному при оголошенні закупівлі, були чітко визначені умови для зміни його істотних умов, що повністю узгоджується з положеннями Закону України «Про публічні закупівлі». Відповідач же, будучи обізнаним з вимогами Закону і умовами договору, на власний розсуд розтлумачив вимоги п.5 ч.2 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», будучи впевненим, що бюджетні установи не матимуть фактичної змоги відмовитись від укладання додаткових угод про збільшення тарифу понад 9,99%, оскільки наслідком такої відмови є загроза відключення від електропостачання через неможливість сплатити за тарифом, що не відповідає визначеному у договорі. І поки бюджетна установа доводитиме правомірність своїх дій у судовому порядку, державні заклади позбавляються можливості виконувати свої функції і зобов`язання, покладені на них державою, що є неприпустимим. Твердження апеляційної скарги про те, що позивач (хоча в даному випадку третя особа) мав право розірвати договір без будь-яких негативних правових наслідків з боку постачальника, не відповідають дійсності, оскільки рахунок за спожиту в попередньому місяці електричну енергію виставляється на початку наступного місяця за зміненим тарифом незважаючи на укладення/неукладення додаткової угоди. В свою чергу сплату такого рахунку не погодить казначейська служба, що обслуговує Центр.

Посилання відповідача на неузгодженість позиції Верховного Суду з приводу правозастосування положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не може слугувати підставою для скасування цього рішення, оскільки постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, на яку посилається суд в даному випадку, є такою, що набрала законної сили, а отже - її висновки підлягають врахуванню іншими судами при вирішенні подібних спорів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Чередко А.Є. (доповідач), судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024р. у справі № 904/6789/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.07.2024р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2024р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 09.09.2024р. о 12:00 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль Л.А. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Іванова О.Г.

09.09.2024 року від Міністерства охорони здоров`я України надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, у якій позивач підтримує позицію Західної окружної прокуратури міста Дніпра та просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі № 904/6789/23 - без змін.

В судовому засіданні 09.09.2024 учасники судового засідання надали свої пояснення щодо вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2021 Державною установою "Дніпропетровський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" укладено договір № 91 про постачання (закупівлю) електричної енергії.

За умовами договору постачальник (ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги") продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача (відділ освіти), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.1.1).

Найменування товару: Електрична енергія (код згідно Національного класифікатор ДК 021:2015:09310000-5) (далі товар або електрична енергія). Постачання товару за цим договором передбачає поставку електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача за допомогою технічних засобів розподілу електричної енергії (п.1.2).

Відповідно до п. 1.3 Договору, очікуваний обсяг постачання електроенергії на період лютий-грудень 2021 року 270 000 кВт*год.

Згідно п.2.1. договору строк і терміни поставки товару - з 01.02.2021 по 31.12.2021.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що Постачальник за цим договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена в комерційній пропозиції Постачальника, що є додатком до цього договору.

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього договору становить 2,1599963 грн, тому числі ПДВ 0,36 грн. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією (п.4.1).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції чи актах прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг) за цим Договором (п.4.2).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією (ціна сформована з урахуванням регульованої ціни на послуги оператора системи передачі). Розрахунковий період за цим договором є 1 календарний місяць (п. 4.4. Договору).

Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії у відповідності до умов комерційної пропозиції (п.4.8).

Відповідно до п.1.2.3 Комерційної пропозиції, яка є додатком до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії № 91 від 09.02.2021 (а.с.54-56 том 1), передбачено, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі. Постачальник здійснює коригування шляхом збільшення ціни на електричну енергію до 10 % у разі збільшення ціни на електричну енергію за одиницю товару на ринку, пропорційно до такого збільшення ціни на електричну енергію, але не більше 10% від попередніх змін, внесених до договору, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Сторони узгодили, що Постачальник має право здійснити корегування ціни електричної енергії для здійснення остаточних розрахунків та змінити ціну на наступний розрахунковий період в разі зміни ринкової ціни за підсумками відповідного періоду від попередніх даних. Підтвердженням зміни ціни (коливання ціни) на ринку на електричну енергію є рівень середньозваженої ціни на ринку електричної енергії "на добу наперед" (далі РДН) за підсумками відповідного періоду, що підтверджується інформацією ДП "Оператор ринку", які викладено на офіційному сайті за адресою в мережі Internet: https://www.oree.com.ua і це є безумовним підтвердженням коливання ціни електричної енергії, та підставою для коригування ціни на електричну енергію з п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Пунктом 1.3 Комерційної пропозиції уточнено, що Постачальник має право звернутись до Споживача з пропозицією та обґрунтуванням щодо внесення змін, підготувавши Споживачу проект змін до договору у формі додаткової угоди. Споживач у 5-ти денний строк після одержання пропозиції письмово повідомляє Постачальника про результати її розгляду.

Відповідно до п. 12.1 цей Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2021, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Згідно з пп. 12.3, 12.4 Договору, істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", в тому числі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі про закупівлю, - не частіше ніж 1 раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

Сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", уклали до Договору № 91 від 09.02.2021 Додаткові угоди №№ 4,5,7,8,9,10,11,12, якими зменшено обсяги електричної енергії з урахуванням збільшення її ціни.

17.03.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 4 (а.с.66 том 1), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту:

"Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього договору становить - 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн".

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 224 749 кВт*год.

Зменшено суму договору на 0,93 грн., у т.ч ПДВ 0,15 грн. Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками Сторін. Сторонами досягнуто згоди, що умови цієї Додаткової угоди застосуються між сторонами з 10 лютого 2021 року.

19.03.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 5 (а.с.67 том 1), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту: "Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36 грн.; - з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,3956грн;

- з 11.02.2021 по 31.12.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808. У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 204 503 кВт*год. Зменшено суму договору на 0,92 грн., у т.ч ПДВ 0,15 грн. Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками Сторін. Сторонами досягнуто згоди, що умови цієї Додаткової угоди застосуються між сторонами з 11 лютого 2021 року.

Таким чином, додатковими угодами № 4 та № 5 до договору № 91 від 09.02.2021 підвищено ціну за електричну енергію (за 1 кВт*год) одразу після підписання договору на 18,9%.

Додатковою угодою № 7 від 19.08.2021 (а.с.69 том 1), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту: " Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36 грн.;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн.;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808 грн.;

- з 01.08.2021 по 31.12.2021 складає 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 196 799 кВт*год:

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год.;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год;

- з 01.08.2021 по 31.12.2021 87 753 кВт*год.

Зменшено суму договору на 0,10 грн., у т.ч ПДВ 0,02 грн.

Крім того, абзац 1 п.1.1 Комерційної пропозиції викладено в новій редакції наступного змісту: "1.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год) 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн".

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 01 серпня 2021 року.

28.09.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 8 (а.с.70), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту: "Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36грн;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн.;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808 грн.;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 складає 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн.

- з 01.09.2021 по 31.12.2021 складає 3,153552 грн., в тому числі ПДВ 0,525592 грн.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 190 810 кВт*год:

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 18 445 кВт*год;

- з 01.09.2021 по 31.12.2021 63 319 кВт*год.

Зменшено суму договору на 1,81 грн., у тому числі ПДВ 0,30166 грн.

Крім того, абзац 1 п.1.1 Комерційної пропозиції викладено в новій редакції наступного змісту: "1.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год) 3,153552 грн., в тому числі ПДВ 0,525592 грн."

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 01 вересня 2021 року.

01.11.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 9 (71 том 1), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту: "Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36 грн;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808грн;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 складає 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 складає 3,153552 грн., в тому числі ПДВ 0,525592 грн.;

- з 01.10.2021 по 31.12.2021 складає 3, 456288 грн., в тому числі ПДВ 0,576048 грн.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 190 810 кВт*год:

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 18 445 кВт*год;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 16 972 кВт*год;

- з 01.10.2021 по 31.12.2021 42 287 кВт*год.

Зменшено суму договору на 1,61 грн., у тому числі ПДВ 0,27 грн.

Крім того, абзац 1 п.1.1 Комерційної пропозиції викладено в новій редакції наступного змісту: "1.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год) 3,456288 грн., в тому числі ПДВ 0,576048 грн".

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 01 жовтня 2021 року.

09.11.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 10 (а.с.72 том), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту: Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36 грн.;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн.;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808 грн.;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 складає 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн.;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 складає 3,153552 грн., в тому числі ПДВ 0,525592 грн.;

- з 01.10.2021 по 04.10.2021 складає 3, 456288 грн., в тому числі ПДВ 0,576048 грн;

- з 04.10.2021 по 31.12.2021 складає 3, 709536 грн., в тому числі ПДВ 0,618256 грн.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 183 993 кВт*год:

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год; - з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год; - з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год; - з 01.08.2021 по 31.08.2021 18 445 кВт*год; - з 01.09.2021 по 30.09.2021 16 972 кВт*год; - з 01.10.2021 по 04.10.2021 1 915 кВт*год.; - з 04.10.2021 по 31.12.2021 37 615 кВт*год.

Зменшено суму договору на 3,07 грн., у тому числі ПДВ 0,51 грн.

Крім того, абзац 1 п.1.1 Комерційної пропозиції викладено в новій редакції наступного змісту: "1.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год) 3,709536 грн., в тому числі ПДВ 0,618256 грн."

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 04 жовтня 2021 року.

16.11.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 11 (а.с.73 том 1), якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту:

"Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36 грн.;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн.;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808 грн.;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 складає 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн.;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 складає 3,153552 грн., в тому числі ПДВ 0,525592 грн.;

- з 01.10.2021 по 04.10.2021 складає 3, 456288 грн., в тому числі ПДВ 0,576048 грн;

- з 04.10.2021 по 31.10.2021 складає 3, 709536 грн., в тому числі ПДВ 0,618256 грн.;

- 01.11.2021 по 31.12.2021 складає 4,079748 грн., в тому числі ПДВ 0,679958 грн.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 182 201 кВт*год:

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 18 445 кВт*год;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 16 972 кВт*год;

- з 01.10.2021 по 04.10.2021 1 915 кВт*год.;

- з 04.10.2021 по 31.10.2021 17 868 кВт*год.;

- з 01.11.2021 по 31.12.2021 3 893 кВт*год.

Зменшено суму договору на 0,32 грн., у тому числі ПДВ 0,05 грн.

Крім того, абзац 1 п.1.1 Комерційної пропозиції викладено в новій редакції наступного змісту: "1.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год) 4,079748 грн., в тому числі ПДВ 0,679958 грн".

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 04 жовтня 2021 року.

03.12.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 12, якою пункт 4.1 розділу 4 "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії" Договору викладено в новій редакції наступного змісту: "Ціна за електричну енергію (за 1 кВт*год):

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 складає 2,1599963 грн., в тому числі ПДВ 0,36 грн.;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 складає 2,373848 грн., в тому числі ПДВ 0,39564 грн.;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 складає 2,608848 грн., в тому числі ПДВ 0,434808 грн.;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 складає 2,867124 грн., в тому числі ПДВ 0,477854 грн.;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 складає 3,153552 грн., в тому числі ПДВ 0,525592 грн.;

- з 01.10.2021 по 04.10.2021 складає 3, 456288 грн., в тому числі ПДВ 0,576048 грн.;

- з 04.10.2021 по 31.10.2021 складає 3, 709536 грн., в тому числі ПДВ 0,618256 грн.;

- 01.11.2021 по 08.11.2021 складає 4,079748 грн., в тому числі ПДВ 0,679958 грн.;

- 08.11.2021 по 31.12.2021 складає 4,487316 грн., в тому числі ПДВ 0,747886 грн.

У зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію, обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року зменшено до 180 923 кВт*год:

- з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год;

- з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год;

- з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год;

- з 01.08.2021 по 31.08.2021 18 445 кВт*год;

- з 01.09.2021 по 30.09.2021 16 972 кВт*год;

- з 01.10.2021 по 04.10.2021 1 915 кВт*год.;

- з 04.10.2021 по 31.10.2021 17 868 кВт*год.;

- з 01.11.2021 по 08.11.2021 3 893 кВт*год.;

- з 08.11.2021 по 31.12.2021 12 784 кВт*год.

Зменшено суму договору на 3,58 грн., у тому числі ПДВ 0,60 грн. Крім того, абзац 1 п.1.1 Комерційної пропозиції викладено в новій редакції наступного змісту: "1.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год) 4,487316 грн., в тому числі ПДВ 0,747886 грн".

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 08 листопада 2021 року.

Додатковою угодою № 13 від 08.12.2021, сторони внесли зміни до пункту 1.3 розділу 1 "Предмет договору" Договору, виклали його в новій редакції: "1.3 Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період лютий листопад 2021 року становить 180 923 кВт*год: з 01.02.2021 по 09.02.2021 5 055 кВт*год; з 10.02.2021 до 11.02.2021 1 264 кВт*год; з 11.02.2021 по 31.07.2021 102 727 кВт*год; з 01.08.2021 по 31.08.2021 18 445 кВт*год; з 01.09.2021 по 30.09.2021 16 972 кВт*год; з 01.10.2021 по 04.10.2021 1 915 кВт*год.; з 04.10.2021 по 31.10.2021 17 868 кВт*год.; з 01.11.2021 по 08.11.2021 3 893 кВт*год.; з 08.11.2021 по 31.12.2021 12 784 кВт*год, та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків".

Пункт 2.1. розділу 2 "Умови постачання" Договору викладено в новій редакції такого змісту: "2.1. Строк (термін) поставки товару: лютий-листопад 2021 року".

Сторони дійшли згоди розірвати з 01.12.2021 Договір про постачання (закупівлю) електричної енергії № 91 від 09.02.2021. Останній день дії Договору 30.11.2021.

Сторони дійшли згоди викласти пункт 12.1. Договору в наступній редакції:

п.12.1. Цей Договору набуває чинності з дати його підписання та діє до 30.11.2021, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Таким чином, при укладенні додаткових угод неодноразово зменшувався обсяг закупівлі електричної енергії, а загальна сума Договору хоча і не збільшилася, після укладення Додаткових угод, проте ціна за одиницю товару збільшилася на 107%.

Умови Договору про закупівлю товарів щодо поставки товару на даний час відповідачем виконано, що підтверджується актами приймання-передачі за лютий-листопад 2021 року (а.с.76-85 том 1):

№ 47-1 від 28.02.2021 - споживачем використано за лютий 2021 року 17 692 кВт* год на загальну суму 43 589,72 грн. (ПДВ 7 264, 77 грн.);

№ 06-1 від 31.03.2021 - споживачем використано за березень 2021 року 18 214,00 кВт* год на загальну суму 47 517, 55 грн (ПДВ 7 919, 59 грн.);

№ 04-1 від 30.04.2021 - споживачем використано у квітні 2021 року 18 827 кВт* год на загальну суму 49 116, 78 грн. (ПДВ 8 186,13 грн.);

№ 17-1 від 31.05.2021 - споживачем використано у травні 2021 року 16 059 кВт* год на загальну суму 41 895, 49 грн. (ПДВ 6 982, 58 грн.);

№ 25-1 від 30.06.2021 - споживачем використано у червні 2021 року 17 194 кВт* год на загальну суму 44 856, 53 грн. (ПДВ 7 476, 09 грн.);

№ 31-1 від 31.07.2021 - споживачем використано у липні 2021 року 21 060 кВт* год на загальну суму 54 942, 34 грн. (ПДВ 9 157, 06 грн.);

№ 32-1 від 31.08.2021 - споживачем використано у серпні 2021 року 18 445 кВт* год на загальну суму 51 917, 16 грн. (ПДВ 8 652, 86 грн.);

№ 54-1від 30.09.2021 -споживачем використано у вересні 2021 року 16 972 кВт* год на загальну суму 53 522, 10 грн. (ПДВ 8 920, 35 грн.);

№ 07-1 від 31.10.2021 - споживачем використано у жовтні 2021 року 19 783 кВт* год на загальну суму 72 900, 78 грн. (ПДВ 12 150 грн.);

№ 07-1 від 30.11.2021 - споживачем використано у листопаді 2021 року 16 677 кВт* год на загальну суму 73 248, 30 грн. (ПДВ 12 208, 05).

В грудні 2021 року поставка електричної енергії не відбувалась.

Державна установа "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" здійснив оплату за поставлений природний газ згідно платіжних доручень (а.с.86-99 том 1): № 000166 від 23.03.2021 на суму 43 589,72грн;№ 000234 від 05.04.2021 на суму 47 517,55грн;№ 000387 від 19.05.2021 на суму 19092,73грн;№ 000407 від 19.05.2021 на суму 30 024,05грн;№ 000491 від 07.06.2021 на суму 41 895,49грн;№ 000593 від 08.07.2021 на суму 37252,02грн;№ 000592 від 08.07.2021 на суму 6 604,51грн;№ 000705 від 12.08.2021 на суму 54 942,34грн;№ 000824 від 13.09.2021 на суму 51 917,16грн;№ 000912 від 07.10.2021 на суму 48140,50грн;№ 000971 від 26.10.2021 на суму 5381,60грн;№ 001063 від 15.11.2021 на суму 2482,38грн;№ 001062 від 15.111.2021 на суму 70418,40грн;№ 001174 від 06.12.2021 на суму 73248,30грн.

Виконання відповідачем умов договору підтверджується також Звітом про виконання договору про закупівлю UA-2020-12-08-006133-a від 09.12.2021 (а.с.100-101 том 1).

Прокурор посилається на укладення додаткових угод з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", вважає, що правові підстави для збільшення ціни за одиницю товару за договором у відповідності до укладених додаткових угод № 4 від 17.03.2021, №5 від 19.03.2021, №7 від 19.08.2021, №8 від 28.09.2021, №9 від 01.11.2021, №10 від 09.11.2021, №11 від 16.11.2021, №12 від 03.12.2021 до договору №91 від 09.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, відсутні; укладення цих додаткових угод призвело до зменшення обсягів закупівлі електричної енергії та зростання ціни за одиницю товару на 107% та безпідставне отримання коштів у сумі 142 713,74грн.проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є визнання недійсними додаткових угод № 4 від 17.03.2021, №5 від 19.03.2021, №7 від 19.08.2021, №8 від 28.09.2021, №9 від 01.11.2021, №10 від 09.11.2021, №11 від 16.11.2021, №12 від 03.12.2021 до договору №91 від 09.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, стягнення 142713,74 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених прокурором підстав підлягають задоволенню повністю, з огляду на встановлені судом обставини справи та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частинами першою, третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3, 4, 5 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", згідно з частинами 1, 3 якої представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Зокрема, представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 звернула увагу, зокрема, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Тобто прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

На виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" та Міністерством охорони здоров`я України, які не вжили заходів спрямовані на визнання недійсними додаткових угод до договору № 91 від 09.02.2021 та повернення безпідставно набутих грошових коштів у судовому порядку.

На підтвердження прокурор надав належним чином засвідчені докази надсилання ним запит до Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України"за № 04/51-4639вих-22 та від 18.10.2023 за № 04/51-5655 вих-23 щодо встановлених порушень, вжитих заходів, спрямованих на стягнення коштів до бюджету. Такий же запит було направлено на адресу Міністерства охорони здоров`я України (від 03.11.2023 № 04/51-6044 вих-23).

Із відповіді Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" від 21.12.2022 № 4508/11, від 30.10.2023 № 1-7-1-13/224, вбачається, що такі заходи не вживались.

З інформації, наданої Міністерством охорони здоров`я України на запит окружної прокуратури встановлено, що заходи, спрямовані на визнання недійсними додаткових угод до договору № 91 від 09.02.2021 та повернення безпідставно набутих грошових коштів не вживались.

Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор необхідність такого звернення обґрунтував тим, що порушення інтересів держави у цьому випадку полягає у тому, що сторонами закупівлі під час проведення закупівлі електроенергії порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що спричинило безпідставне витрачання коштів, нераціональне та неефективне їх використання.

З огляду на викладене, прокурором доведено наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в суді та виконано приписи статті 23 Закону України Про прокуратуру шляхом повідомлення компетентний орган про встановлені порушення та надання строку для вжиття заходів до поновлення порушених інтересів держави, а також визначено у чому саме полягає порушення інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Відповідно до частин 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2) тощо.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Отже, наведеними законодавчими приписами визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави, за яких правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 908/722/20, від 29.08.2023 у справі № 909/635/22, від 27.06.2023 у справі № 916/97/21).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 906/743/21, від 03.08.2023 у справі №909/654/19, від 19.10.2022 у справі № 912/278/21).

При цьому невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства. Саме по собі відступлення сторонами від положень законодавства, регулювання їх іншим чином не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 908/722/20, від 29.08.2023 у справі № 909/635/22, від 29.08.2022 у справі № 909/635/22).

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.06.2023 у справі №916/97/21, від 18.05.2023 у справі №906/743/21, від 01.11.2022 у справі №910/7853/21, від 14.06.2022 у справі №903/1173/15, від 09.11.2021 у справі № 906/1388/20, від 09.07.2020 у справі №910/14180/18, від 09.06.2020 у справі № 912/116/19, від 05.09.2019 у справі № 914/4455/15).

Як вже зазначалося, 09.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (постачальник) та Державною установою «Дніпропетровський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоров`я України» (споживач) укладено договір №91 про постачання (закупівлю) електричної енергії за результатами переговорної процедури закупівлі на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №917/1009/22, від 18.07.2023 у справі №916/944/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 11.05.2023 у справі №910/17520/21.

Статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням. Учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель/спрощених закупівлях на рівних умовах. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом. Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників.

Частинами 1, 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 916/944/22, від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21, від 19.07.2022 у справі №927/568/21, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22).

Згідно з частинами 1, 2 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило би заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі"). Однак ця норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.

Частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Згідно Висновку Великої палати Верховного Суду про застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який викладено у постанові від 24.01.2022 у справі № 922/2321/22 (провадження № 12-57гс23):

- ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (п.88);

- зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (п.89);

- у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п.90).

В іншому випадку не досягається мета, визначена Законом України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Згідно з тендерною пропозицією Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" взяло на себе зобов`язання та надало певні гарантії, яких повинно було дотримуватись, при цьому, погодилось постачати електричну енергію Замовнику за ціною та на умовах, передбачених у договорі. Підписанням основного договору № 91 від 09.02.2021 та додатків до нього Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" засвідчило можливість та погодження виконати домовленість, вказану у Договорі та додатках до нього, тобто добровільно взяло на себе зобов`язання поставити Споживачу електричну енергію обсягом 270 000 кВт*год, загальною вартістю 583 199 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 97 199 грн. 83 коп.

Проте, будучи обізнаним про ринкові ціни на електричну енергію, Відповідач, задля перемоги у відкритих торгах, занизив пропоновану ціну за електричну енергію, а в подальшому, шляхом укладання додаткових угод, домігся збільшення ціни. В свою, чергу Верховний суд України у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямими порушенням принципів процедури закупівлі.

Станом на момент підписання Договору № 91 від 09.02.2022 сторонами було погоджено всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Разом з цим, як убачається з матеріалів справи, внаслідок укладання додаткових угод № 4 від 17.03.2021, № 5 від 19.03.2021, № 7 від 19.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 01.11.2021, № 10 від 09.11.2021, № 11 від 16.11.2021, № 12 від 03.12.2021 до Договору № 91 від 09.02.2021 збільшено ціну за одиницю товару з 2,1599963 грн. за 1 кВт*год до 4,487316 за 1 кВт*год та зменшено кількість споживання електричної енергії з 270 000 кВт*год до 180 923 кВт*год.

Установлено, що внаслідок укладення:

- додаткової угоди № 4 від 17.03.2021 сторони з 10.02.2021 збільшили ціну на електроенергію до 2,37384 грн. за 1 кВт*год, тобто на 9,9%;

- додаткової угоди № 5 від 19.03.2021 сторонами знову збільшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 2, 608848 грн. (з ПДВ), тобто на 9 %, починаючи з 11.02.2021. Сумарно протягом 2 днів з моменту укладення основного договору ціна електричної енергії збільшилась на 18,9 %.

Враховуючи те, що в результаті укладання додаткових угод № 4 від 17.03.2021 та № 5 від 19.03.2021 ціна електричної енергії за два дні збільшилась на 18,9 % можна зробити висновок, що відповідач, задля перемоги у відкритих торгах, занизив пропоновану ціну за електричну енергію, а в подальшому послідовно, одразу після укладення основного договору, збільшував ціну на максимально можливий відсоток, не дивлячись на її зниження на ринку.

Додатковою угодою № 7 від 19.08.2021 сторонами збільшено ціну на електроенергію до 2,867124 грн. за 1 кВт*год. з 01.08.2021, тобто на 9,9 %;

Додатковою угодою № 8 від 28.09.2021 збільшено ціну на електроенергію до 3,153552 грн. за 1 кВт*год. з 01.09.2021 тобто на 9,9 %;

Додатковою угодою № 9 від 01.11.2021 збільшено ціну на електроенергію до 3,456288 грн. за 1 кВт*год з 01.10.2021. Отже, ціну на електричну енергію за додатковою угодою № 9 збільшено на 9,5 %;

Додатковою угодою № 10 від 09.11.2021 збільшено ціну на електроенергію до 3,709536 грн. за 1 кВт*год. з 04.10.2021. Отже, ціну на електричну енергію за додатковою угодою №10 збільшено на 7,3 %;

Додатковою угодою від 16.11.2021 сторонами збільшено ціну на електроенергію до 4,079748 грн. за 1 кВт*год з 04.10.2021. Отже, ціну на електричну енергію за додатковою угодою № 11 збільшено на 9,9 %.

Додатковою угодою № 12 від 03.12.2021 збільшено ціну на електроенергію до 4,487316 грн. за 1 кВт*год з 08.11.2021. Отже, ціну на електричну енергію за додатковою угодою № 12 збільшено на 9,9 %.

Отже, після укладення Додаткових угод ціна за одиницю товару збільшилася на 107% порівняно з погодженою ціною під час закупівлі.

Водночас, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, наведеному у постанові №922/2321/22 від 24.01.2024, відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що додаткові угоди №№ 4,5,7,8,9,10,11,12 до договору №91 про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про наявність підстав для визнання цих угод недійсними.

Згідно з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки зазначені додаткові угоди №№ 4,5, 7,8,9,10,11,12 до договору є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між сторонами цього договору щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором № 91 від 09.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, мали регулюватись додатком № 1 "Договірна ціна", підписаним сторонами при укладенні зазначеного договору, згідно з яким ціна за одиницю електричної енергії складає 2,1599963 грн за 1 кВт/год, в тому числі ПДВ 0,36 грн.

За договором № 91 від 09.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу відповідачем було поставлено 180923кВт/год електричної енергії за ціною 2,1599963грн за 1 кВт/год з ПДВ.

Отже, вартість поставленої відповідачем електричної енергії становить 390793,01грн., проте Державна установа "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатив відповідачу 533506,75грн.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення грошових коштів.

При цьому, апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо можливості неодноразового збільшення ціни за одиницю товару, сума яких перевищує 10%, оскільки у даному випадку суд враховує останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, зокрема про те, що відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Також, безпідставними є посилання відповідача на не застосування судом першої інстанції двосторонньої реституції до обох учасників правочину - додаткової угоди, адже відповідні вимоги прокурором не заявлялися.

З урахуванням фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, з огляду на норми законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі є необґрунтованими.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024р. у справі № 904/6789/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024р. у справі № 904/6789/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 16.09.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов