ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

17.09.2024 Справа № 917/1031/24

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали справи № 917/1031/23

за позовною заявою Комунального підприємства «Парки Посулля» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Мистецька, 3а, ,

до Фізичної особи-підприємця Михайленка Євгена Анатолійовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про розірвання договору та стягнення грошових коштів,

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники сторін: від позивача відсутній; від відповідача згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 09.07.2024 року було прийнято до розгляду позовну заяву Комунального підприємства «Парки Посулля» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Михайленка Євгена Анатолійовича про розірвання договору оренди нерухомого майна майданчика з твердим покриттям (тротуарна плитка) площею 38,8 кв. м. за адресою: вул. Мистецька, парк ім. О. Донченка в м. Лубни, що належить Лубенській територіальній громаді в особі Лубенської міської ради, та стягнення 47 300,00 грн. заборгованості за вказаним договором.

Також вказаною ухвалою було призначено підготовче засідання у справі на 15.08.2024 р. на 9:45.

13.08.2024 року від КП «Парки Посулля» до суду надійшла заява від 13.08.2024 р. (вх. № 10912), у якій позивач повідомляв про неможливість забезпечити явку представника КП «Парки Посулля» у зв`язку з хворобою останнього, та просив відкласти підготовче засідання у справі.

15.08.2024 р. було оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.09.2024 р. до 10:00.

16.09.2024 року до суду надійшла заява від 16.09.2024 р. (вх. № 12145) КП «Парки Посулля» про відкладення підготовчого засідання на іншу дату. Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач посилався на те, що представник позивача Юхимович О.В. не має змоги взяти участь в розгляді справи № 917/1031/23 у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, учасники справи, незалежно від їх статусу (сторона у справі чи її представник/представники), повинні не лише користуватися наданими їм процесуальними правами, але й чітко виконувати передбачені процесуальним законом обов`язки, що у свою чергу повинно забезпечити справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики, і однакове правозастосування забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність усіх перед ним і юридичну визначеність у державі, яка керується верховенством права, а також впливає на громадське розуміння справедливості та правосуддя і на рівень довіри до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (пункт 10.5), від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (пункт 10.3)). І саме на Верховний Суд покладено обов`язок забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Верховний Суд у своїх постановах послідовно дотримується позиції, що позивач зобов`язаний або (1) з`являтись до суду (направляти представника), або (2) не з`являтись до суду, однак обов`язково повідомити про причини неявки чи подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/458/21 (постанова від 18.11.2022 р.) зазначає про те, що оцінка судом можливості вирішення спору у даній справі без надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності є необґрунтованою, враховуючи імперативний характер процесуальних норм, а саме: частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, які встановлюють повноваження суду у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки. Верховним Судом було проаналізовано характеристику ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України за методом правового регулювання цих норм. Проаналізувавши положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд зазначив, що в цих нормах законодавець не застосував слів «може», «має право», «за власної ініціативи» тощо у своєму значенні цих слів. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, крім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у ч. 4 ст. 202 ГПК України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. При цьому така ознака як «повторність» неявки у підготовче чи судове засідання в чинній редакції цих норм ГПК також відсутня.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

Разом з тим частина 4 статті 202, пункт 4 частини 1 статті 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (аналогічний правовий висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, де об`єднана палата відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №904/11194/15, в частині можливості залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України лише у випадку, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його явку обов`язковою.)

Положення частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, або не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (такий правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15).

Верховний Суд у постанові від 05.12.2023р. у справі №922/1873/22, скасовуючи постанову апеляційного суду та залишаючи в силі ухвалу Господарського суду Харківської області про залишення позову без змін, акцентував увагу на тому, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що залишення позову без розгляду можливе за умови, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його обов`язковою, при цьому, в ухвалі, якою суд викликав позивача в судове засідання, роз`яснено про наслідки неявки, і про обов`язок повідомити суд про причини неявки (п.35 постанови).

Аналогічні висновки викладені і у постанові ВС КГС від 13.06.2023р. у справі №910/12685/22, де суд повторно підкреслив, що учасник справи, незалежно від того, визнана його явка в засідання обов`язковою чи ні, «не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано».

При цьому суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18) вказала, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким же чином підлягають врахуванню при вирішенні спору й інші постанови Верховного Суду.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 15.08.2024 р. було оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.09.2024 р. р. до 10:00.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, що міститься в матеріалах справи (а.с. 112), документ в електронному вигляді «Ухвала про перерву в підготовчому засіданні» від 15.08.2024 р. по справі № 917/1031/24 (суддя Мацко О.С.) було доставлено до електронного кабінету Комунального підприємства «Парки Посулля» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 20.08.2024 р. о 22:50.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, позивач був належним чином повідомлений про час і місце проведення підготовчого засідання.

Даною ухвалою явка сторін не визнана обов`язковою, що, з урахуванням вищенаведеного, не звільняє позивача від обов`язку або направити в засідання свого представника, або повідомити суд про причини неявки, або направити заяву про розгляд справи без участі представника.

Позивач не заявляв клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заявлене клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання суд розцінює як необґрунтоване, оскільки позивачем не надано доказів зайнятості його представника ОСОБА_1 в іншому судовому засіданні, а також відсутності інших осіб, які можуть представляти інтереси позивача у суді. Необгрунтоване відкладення розгляду справи безумовно призведе до порушення встановлених строків її розгляду (враховуючи, що попереднє підготовче засідання було відкладено також за клопотанням позивача, обгрунтованим його хвробою; жоднизх підтверджуючих документів перебування представника на лікарняному суду надано не було, незважаючи на зазначення про це у клопотанні від 13.08.2024р.).

Враховуючи нез`явлення представника позивача у підготовче засідання 17.09.2024 р. та відсутність заяви останнього про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19). Відповідно до частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.226, ст.234 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без розгляду.

Повна ухвала складена 19.09.24р.

Ухвала набирає законної сили 17.09.24р. та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ГПК України (ст.ст.256,257 ГПК України).

Суддя О.С.Мацко