ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 вересня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4980/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, Н.М. Принцевської,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 (суддя К.Ф. Погребна, м.Одеса, повний текст складено 13.06.2024)

у справі №916/4980/23

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича

про стягнення 198340,01 грн та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича про стягнення 198340,01 грн та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» основний борг в сумі 86060,00 грн, неустойку в розмірі 58180,00 грн, пеню в сумі 44295,55 грн, 3% річних в сумі 2803,81 грн, інфляційні втрати в розмірі 7000,65 грн та судовий збір в розмірі 5659,10 грн. Зобов`язано звільнити об`єкти Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від рекламних конструкцій, які розміщувались згідно договору від 30.04.2015 (зареєстровано 07.05.2015) №ОД/ДН-1 15-318 дНЮ, шляхом демонтажу рекламних конструкцій Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича, що розташовані за адресами:

-Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, ст. Бугаз (тупік пакгаузу);

-Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока в межах залізничного переїзду 61 км. + 587 м., ст. Бугаз праворуч у напрямку ст. Білгород-Дністровський;

-Одеська область, Білгород-Дністровський район, м. Білгород-Дністровський, вул.Портова/вул. Незалежності (біля тунелю);

-Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Портова/вул. Незалежності (біля тунелю);

-Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Портова/вул. Незалежності (біля авторинку);

-Одеська область, Білгород-Дністровський район, вокзал станції Білгород-Дністровський (на фасаді вокзалу).

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Фізична особа-підприємець Гулєша Андрій Валентинович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою. Одночасно скаржником заявлено клопотання (вх.№3211/24) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційна скарга зареєстрована Південно-західним апеляційним господарським судом 20.08.2024 за вх.№3208/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, Н.М. Принцевської.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича на рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/4980/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/4980/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

27.08.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича на рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/4980/23 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Суд апеляційної інстанції, встановивши недоліки апеляційної скарги (неповажність зазначених у скарзі причин пропуску строку на подання скарги), у вказаній ухвалі суду від 02.09.2024 запропонував скаржнику надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/4980/23, в якій вказати інші поважні причини пропуску строку на подання апеляційної скарги.

В межах встановленого ухвалою суду від 02.09.2024 строку від представника Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича адвоката Каланжова Владислава Івановича надійшла заява (вх.№3443/24 від 10.09.2024) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/4980/23.

Щодо поданої заяви колегія суддів зазначає наступне.

Скаржник, звертаючись із апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Як на причину пропуску строку на подання апеляційної скарги, скаржник послався на отримання копії оскаржуваного рішення суду лише 30.07.2024 та подання ним апеляційної скарги у двадцятиденний строк з дня отримання рішення.

На підтвердження доводів про отримання копії оскаржуваного судового рішення 30.07.2024, апелянтом надано копію супровідного листа Господарського суду Одеської області від 19.07.2024 №916/4980/23/4851/2024; копію конверту, в якому направлялось поштове відправлення за номером 848; роздруківку інформації із офіційного сайту АТ «Укрпошта» про трекінг поштового відправлення за номером 848.

Південно-західний апеляційний господарський суд, розглядаючи вказане клопотання в ухвалі від 02.09.2024, виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1)рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2)ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду Одеської області оголошено в судовому засіданні 03.06.2024, повний текст рішення складено 13.06.2024. Отже, 03.07.2024 є кінцевим строком для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду, між тим, як вбачається із накладної служби кур`єрської доставки, скаржник подав апеляційну скаргу 18.08.2024, тобто з пропуском строку для її подання.

Визнаючи наведені скаржником підстави пропуску строку на подання апеляційної скарги неповажними, колегія суддів, приймаючи ухвалу від 02.09.2024, виходила з того, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 в електронному вигляді направлено представнику Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича адвокату Каланжову Владиславу Івановичу в його Електронний кабінет та доставлено останньому 14.06.2024 17:16 год (у п`ятницю), що підтверджується довідкою відповідального працівника Господарського суду Одеської області від 18.06.2024 №916/4980/23/40030/24 (т. 2 а.с. 17).

З огляду на викладене, датою вручення скаржнику рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/4980/23 є 17.06.2024 (понеділок, тобто у робочий день, наступний за днем відправлення судового рішення).

Поряд з цим, за заявою Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича копія рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 направлялася останньому засобами поштового зв`язку та була отримана 30.07.2024, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 25).

Південно-західний апеляційний господарський суд, керуючись частинами першою, п`ятою та сьомою статті 6, статтею 242 Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи, що з 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС): «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, зазначив про те, що у випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи. Колегія суддів також вказала про те, що Господарський процесуальний кодекс України не покладає обов`язку на суд направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи. Відповідна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №916/3104/21, від 17.05.2023 у справі №910/15120/20.

Враховуючи, що електронна форма вручення учаснику справи судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, колегія суддів зазначила, що адвокат Каланжов Владислав Іванович, який представляв інтереси Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича у суді першої інстанції, отримавши 17.06.2024 в його Електронний кабінет копію рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024, подав апеляційну скаргу лише 18.08.2024. У той же час, апелянт не навів жодних обставин, які перешкоджали йому подати апеляційну скаргу в найкоротший строк після отримання 17.06.2024 рішення суду від 03.06.2024, тоді як скаржник, діючи добросовісно, розумно та обачливо, повинен був з достатнім поспіхом вчиняти дії щодо подання апеляційної скарги, проте таку апеляційну скаргу подано зі значним пропуском строку.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що скаржник не навів достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на що апеляційний суд визнав наведені скаржником підстави для поновлення такого строку неповажними.

Апелянт, звертаючись із клопотанням (вх.№3443/24 від 10.09.2024) на виконання вимог ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2024, послався на утруднене сполучення між містом Білгород-Дністровський, в якому проживає відповідач, та містом Одесою, що унеможливлює особисте подання апеляційної скарги до суду, а також на значні перебої у постачанні електроенергії, що є загальновідомим фактом та, відповідно, відсутність стійкого інтернет-зв`язку для направлення відповідної апеляційної скарги та комунікації відповідача із представником. Крім того, скаржник зауважив на тому, що Білгород-Дністровський є прикордонним та портовим містом, з огляду на що чисельні ракетні обстріли та атаки ворожих дронів призводять до дуже частого оголошення повітряної тривоги, що зумовлює відсутність нормальної роботи операторів поштового зв`язку: Укрпошти, Нової Пошти та інших.

Оцінюючи поважність причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Приписами статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини другої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями Господарського процесуального кодексу України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою - це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частина друга статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо посилань скаржника на обставини утрудненого сполучення між містом Білгород-Дністровський, в якому проживає відповідач, та містом Одесою, що унеможливлює особисте подання апеляційної скарги до суду, колегія суддів зазначає, що наведена обставина не може слугувати поважною причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки процесуальний закон не вимагає подання апеляційної скарги до суду особисто, натомість остання могла бути подана через систему «Електронний суд» або направлена за допомогою поштового зв`язку, який наразі між містом Білгород-Дністровський та містом Одесою функціонує безперебійно, що також вбачається з того, що саме у такий спосіб відповідачу була направлена копія оскаржуваного судового рішення та ним була отримана.

Стосовно інших наведених скаржником обставин щодо відключення електропостачання, відсутності стійкого інтернет-зв`язку та повітряних тривог колегія суддів зазначає, що такі обставини не носили постійного, безперервного характеру у період з 17.06.2024 (дати отримання представником скаржника у його Електронний кабінет рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024) по 18.08.2024 (звернення із апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду).

Крім того, обставини відключення електропостачання, відсутності стійкого інтернет-зв`язку та повітряних тривог могли унеможливити дотримання такого строку апелянтом за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме наведені обставини обумовили досить значний пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Оскільки зазначені апелянтом обставини не обґрунтовані належними доказами, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Таким чином, скаржник не навів достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на що апеляційний суд визнає наведені скаржником підстави для поновлення такого строку неповажними.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010)

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28.10.2004).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06).

Відповідно до частини четвертої статті 260 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги (наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними), колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Вказані приписи Господарського процесуального кодексу України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 232-235, 256, 258, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гулєши Андрія Валентиновича на рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/4980/23.

Апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами повернути Фізичній особі-підприємцю Гулєші Андрію Валентиновичу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя Н.М. Принцевська