ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

12 вересня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/2137/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча

секретар судового засідання Голіней Я.І.

за участі представників:

позивача: Марач В.В., адвокат

відповідача: Лелюк К.М.

розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Чернівцітурист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур»

про забезпечення позову

у справі за позовом Дочірнього підприємства Чернівцітурист Приватного акціонерного товариства Укрпрофтур

до Чернівецької міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ: Дочірнє підприємство «Чернівцітурист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування пунктів 6 та 6.1 рішення Чернівецької міської ради № 1868 від 27.06.2024 року «Про повторний розгляд звернень юридичних осіб щодо оренди та постійного користування, які були зняті на доопрацювання під час засідань міської ради VIII скликання».

Позов обґрунтований тим, що позивач відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 09.07.1996р. № 0600 є постійним користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 1,2857га (кадастровий номер :11:001:0048). Вказаний державний Акт виданий у відповідності до Рішення Чернівецької ради народних депутатів № 935/28 від 26.12.1995 року.

27.06.2024 Чернівецька міська рада прийняла рішення №1868, яким у п. 6 вирішила вважати припиненим право постійного користування Чернівецькому обласному дочірньому колективному підприємству «Чернівцітурист» Українського акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Укрпрофтур» земельною ділянкою площею 1,2857 га кадастровий номер :11:001:0048 для надання туристичних послуг, у зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно до фізичних та юридичних осіб.

Крім того, пунктом 6.1 рішення вирішено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «БРБ ФУД», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ПрАТ «Укрпрофтур» отримати земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 1,2857 га кадастровий номер :11:001:0048 в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код 03.08).

Позивач вважає вищевказані пункти спірного рішення незаконними, оскільки вони прийняті Чернівецькою міською радою з перевищенням повноважень та в порушення законного речового права позивача, а саме права користування земельною ділянкою, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Чернівецькій міській раді чи іншим особам вчиняти дії на виконання пунктів 6 та 6.1 Рішення Чернівецької міської ради № 1868 від 27.06.2024 року «Про повторний розгляд звернень юридичних осіб щодо оренди та постійного користування, які були зняті на доопрацювання під час засідань міської ради VIII скликання».

Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що вищевказаними пунктами рішення обмежено право позивача у користуванні земельною ділянкою, що перешкоджає законній діяльності товариства. Крім того, оскаржуване рішення містить зобов`язальний характер для позивача та інших осіб, а саме обов`язок отримати спірну земельну ділянку в оренду.

Позивач вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2024 позовну заяву та заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 23.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.09.2024, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство Укрпрофтур та призначено розгляд заяви про забезпечення позову на 12.09.2024.

Присутній у судовому засіданні 12.09.2024 в режимі відеоконференцзв`язку представник позивача підтримав подану заяву про забезпечення позову та просив її задовільнити, оскільки у разі задоволення позову існує загроза виконання рішення суду тому, що земельна ділянка може перейти в оренду до інших орендарів.

Представник відповідача заперечує проти задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не надано жодних допустимих доказів в її обґрунтування.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 4 цієї статті ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11 ст. 137 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

З урахуванням загальних принципів та вимог господарського судочинства, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 13 та статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який було викладено у постанові від 22.08.2018 у справі №924/150/17, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правового висновку, який було викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Позивач не надав доказів того, що на виконання спірного рішення Чернівецька міська рада вживає заходів щодо обмеження користування земельною ділянкою та не обґрунтував, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Висловивши припущення стосовно можливості надання спірної земельної ділянки в оренду іншим особам, позивач не навів будь-яких доводів щодо їх обґрунтованості та не надав доказів на підтвердження даних обставин.

Суд також враховує, що позивач не заперечує власність осіб, перелік яких міститься в п.6.1 оспорюваного рішення, на нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці, проте без належного правового обґрунтування просить заборонити відповідачу вживати заходів щодо надання даним особам частини земельної ділянки в оренду.

Відтак, за результатами розгляду заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Дочірнього підприємства Чернівцітурист Приватного акціонерного товариства Укрпрофтур про забезпечення позову відмовити.

Повний текст ухвали підписаний 12.09.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строк, встановлені ст. ст. 255-257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.І. Ніколаєв