ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2434/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альфатех" (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 48Б, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1" (63524, Харківська область, Чугуївський район, смт Есхар, вул. Літвінова, 5, кв.16, )
про стягнення 13 172,19грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 13 066,80грн, збитки від інфляції в розмірі 26,13грн, 3% річних в розмірі 79,26грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем обов`язку щодо здійснення оплати за надані позивачем послуги з діагностики паливної системи бульдозера SD22, серійний номер CHSD22ААCL1022007 без укладання договору. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 15.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 19.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.08.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альфатех" (позивач) на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1" (відповідач) надано послуги з діагностики паливної системи бульдозера Shantui SD22, серійний номер CHSD22AACL1022007, про що складено Акт виконаних робіт № 73699, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 13 066,80грн. Відповідач до терміну та якості виконаних робіт претензій не має, роботи виконані в повному обсязі.

Даний акт підписано з боку відповідача та скріплено печаткою його товариства.

Крім того, між сторонами складено та підписано заказ-наряд до акту виконаних робіт № 73699, в якому сторони погодили найменування робіт, їх вартість та одиницю виміру. Також сторонами у заказ-наряді обумовлено, що діагностика включає в себе і заміну несправних частин.

Позивач 15.08.2023 виставив відповідачу рахунок № С-73699 на оплату наданих послуг та виконаних робіт на загальну суму 13 066,80грн, який повинен бути оплачений відповідачем протягом 2-х банківських днів.

Також позивачем 15.08.2023 складено податкову накладну № 511, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач зобов`язання по оплаті виконаних позивачем робіт не виконав, оплату у строк, визначений у рахунку не здійснив, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 13 066,80грн.

Позивач на адресу відповідача 04.03.2024 направив вимогу про сплату наявної заборгованості у семиденний строк, яка відповідачем отримана не була, та повернута позивачу з позначкою відділення поштового зв`язку "закінчення встановленого терміну зберігання".

Станом на дату винесення рішення суду заборгованість відповідачем не сплачена.

Позивач на суму основного боргу здійснив нарахування 3% річних та збитків від інфляції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.

Частинами 1 та 2 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Положеннями ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч.1 ст.202, ст.205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано учасниками справи, що будь-яких договорів у формі єдиного документу сторонами не складалося.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами за своєю правовою природою є договірними правовідносинами підряду, які виникли у спрощеному порядку шляхом виконання позивачем робіт та підписання відповідачем акту виконаних робіт та заказу-наряду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ч.4 ст.882 Цивільного України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Позивач виконав роботи з діагностики паливної системи бульдозера Shantui SD22, серійний номер CHSD22AACL1022007 та тим самим надав відповідачу послуги на суму 13 066,80грн.

Факт виконання робіт на вказану суму відповідачем визнано шляхом підписання акту виконаних робіт (заказ-наряд до акту виконаних робіт № 73699) від 15.08.2023.

Судом встановлено, що акт виконаних робіт від 15.08.2023 відповідачем підписано без будь-яких зауважень та заперечень, відповідач до терміну та якості виконаних робіт претензій не має, роботи виконані в повному обсязі.

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача була направлена відповідна вимога про оплату заборгованості у семиденний термін, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 13 066,80грн.

Факт порушення відповідачем зобов`язання по здійсненню оплати за виконані позивачем роботи та наявність заборгованості на вказану вище суму доведений та підтверджується матеріалами справи. Обставини, викладені позивачем у позові відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані позивачем роботи на суму 13 066,80грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних за період з 16.03.2024 по 28.05.2024 у сумі 79,26грн та збитків від інфляції у сумі 26,23грн, суд керується положеннями ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних в розмірі 79,26грн та збитків від інфляції в розмірі 26,13грн за період з 16.03.2024 по 28.05.2024, таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно, за кожен період окремо, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості.

Враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу, 3% річних та збитків від інфляції підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1" (63524, Харківська область, Чугуївський район, смт Есхар, вул. Літвінова, 5, кв.16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альфатех" (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 48Б, ) - 13 066,80грн основного боргу, 79,26грн 3% річних, 26,13грн збитків від інфляції, 3 028,00грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "12" вересня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк