Справа № 909/1278/15 (909/826/24)
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13.09.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., розглянувши, в межах справи № 909/1278/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз", матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (вул. Герцена, 16-А, с. Майське, Синельниківський район, Дніпропетровської області, 52511) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотерра" (вул. Нижньодніпровська, 1, смт. Слободжанське, Дніпровський район, Дніпропетровської області, 52005),

про стягнення заборгованості в розмірі 495 498, 31 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Агро-Союз" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотерра" про стягнення заборгованості в розмірі 495 498, 31 гривень.

Так, на розгляді Господарського суду Івано-Франківської області на стадії процедури санації є справа № 909/1278/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз"; керуючий санації - арбітражний керуючий Касаткін Денис Миколайович; розгляд справи здійснюється відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, всі майнові спори, стороною в яких є боржник (ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 28.08.2024 справу № 909/1278/15 (909/803/24) передано на розгляд судді Михайлишину В. В., в межах справи № 909/1278/15.

Дослідивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3 - 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Складання позовної заяви - це один із найважливіших етапів підготовки справи до її розгляду у суді першої інстанції. Позивач повинен ясно і чітко формулювати свої вимоги, обґрунтовувати їх нормами права і юридичними фактами, представляти документи та інші докази по справі.

Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.02.2024 у справі № 990/150/23.

Обґрунтований розрахунок позовних вимог це такий розрахунок, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування процентів та інше) та підстави такого нарахування, які передбачені законом або умовами договору, відображення проведених оплат, тощо.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказав на наявність чотирьох укладених між Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біотерра" договорів, а саме: договір № 3 від 18.06.2007 на зберігання майна, договір оренди (найму) № 182/04 від 01.08.2009, договір оренди (найму) № 112/04 від 01.03.2011, договір оренди (найму) об`єкту нерухомості № 299/04 від 01.07.2012, загальний розмір заборгованості за якими становить 495 498, 31 гривень.

Однак, обґрунтованого розрахунку суми, що заявлена до стягнення, матеріали позову не містять. Зокрема не зрозуміло яка сума підлягає до стягнення за кожним окремим договором, відповідно до яких актів здачі-прийому виконаних робіт чи наданих послуг, та за який період стягується.

Отже, позивачем в порушення вищезазначених вимог не надано обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З урахуванням вищевказаного, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Суд зазначає, що однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інших обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

За таких обставин позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Тобто однорідними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18.

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2024 по справі № 910/2365/24 вказано, що згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу). При цьому зі змісту частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України випливає, що порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які хоча і можуть відповідати критеріям, наведеним у частині 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

Саме встановлення Господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас суд може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Тобто з наведених підстав суд має право, передбачене пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, повернути позовну заву позивачу.

При цьому, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 24.07.2024 по справі № 910/2365/24 наголосив, що вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Приватне акціонерне товариство "Агро-Союз" просить стягнути заборгованість в сумі 495 498, 31 гривень за 4 окремими договорами, а саме: договором № 3 від 18.06.2007 на зберігання майна, договором оренди (найму) № 182/04 від 01.08.2009, договором оренди (найму) № 112/04 від 01.03.2011, договором оренди (найму) об`єкту нерухомості № 299/04 від 01.07.2012, укладених між позивачем та відповідачем.

Підставою позову є порушення зобов`язань відповідача за цими різними окремими договорами, за якими передбачено складання і оформлення певної окремої документації, окремий порядок розрахунків, виконання робіт, надання послуг тощо. Як наслідок, такі порушення потребуватимуть доведення різними доказами, і сукупність таких доказів по всіх чотирьох 4 окремих договорах може значно ускладнити розгляд справи.

Наведені фактичні обставини даної справи не узгоджуються з приписами частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої в одній позовній заяві можуть бути об`єднані вимоги, пов`язані між собою підставою виникнення, поданими доказами або ж основні та похідні позовні вимоги.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою ні підставами виникнення (оскільки виникли з різних договорів), ні поданими доказами (оскільки докази виконання/невиконання кожного з договорів є різними).

Оскільки при вирішенні даного спору суду необхідно дослідити виконання зобов`язань за чотирма окремими договорами, що не пов`язані між собою, то об`єднання цих позовних вимог у одну позовну заяву має штучний характер. При цьому таке об`єднання не сприятиме процесуальній економії, тобто не забезпечить додаткову ефективність, пришвидшення чи спрощення процесу.

Відтак, дослідивши об`єднані позовні вимоги, суд зазначає, що обсяги наданих послуг та виконаних робіт, які є предметом зазначених договорів, є різними, а дослідження частини доказів, що стосуються одного договору, не має значення для з`ясування обґрунтованості вимог, заявлених на підставі інших договорів. Крім того, наявність декількох різних договорів між одними і тими ж особами не є підтвердженням наявності зв`язку між вимогами за цими договорами щодо підстав їх виникнення.

Позовні вимоги не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами, що виключає можливість застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд зазначає, що сумісний та одночасний розгляд всіх заявлених позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного договору, що суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотерра" про стягнення заборгованості в розмірі 495 498, 31 гривень (вх. № 7918/24 від 10.09.2024) та додані до неї документи - повернути без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвала підписана 13.09.2024.

Суддя В. В. Михайлишин