ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м. Дніпро Справа № 904/4025/22 (904/1391/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Владимиренко І.В.) від 16.05.2024р. у справі № 904/4025/22 (904/1391/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Ем" (01010, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 10, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (54018, Миколаївський область, місто Миколаїв, проспект Богоявленський, 42а, )

про витребування майна з чужого незаконного володіння перелічене у Додатку 1 до позовної заяви та стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 3 088 869,84 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Ем" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у справі №904/4025/22 (904/1391/23) відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Ем" про витребування майна з чужого незаконного володіння перелічене у Додатку 1 до позовної заяви та стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 3 088 869,84 грн.

06.05.2024 до суду від представника відповідача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з долученими до неї доказами понесення відповідних витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2024р. у справі № 904/4025/22 (904/1391/23):

- заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Ем" про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест Ем" (01010, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 10, ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00грн.;

- витрати на правову допомогу в розмірі 30 000,00 грн. покладено на відповідача.

Приймаючи додаткове рішення, та виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги заперечення позивача, конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до 45000 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2024 р. у справі №904/4025/22 (904/1391/23) в частині часткового задоволення заяви ТОВ Гефест Ем про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з ТОВ Галіон-Україна на користь ТОВ Гефест Ем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ Гефест Ем про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі із віднесенням всієї заявленої ТОВ Гефест Ем до відшкодування суми витрат на правову допомогу на відповідача.

Апелянт вказує на те, що ТОВ «Гефест Ем» всупереч вимог Господарського процесуального кодексу України не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Касьяном М.С., та понесених ним витрат. Також не надано разом із Заявою від 30.04.2024 р. договору про надання правничої допомоги, що був укладений між ТОВ «Гефест Ем» та адвокатом Касьяном М.С., а відтак неможливо встановити обсяг обов`язків адвоката за договором та погодженої сторонами вартості послуг. Надана ТОВ «Гефест Ем» копія Акту вих. №239 від 30.04.2024 р. приймання-передачі виконаних робіт по справі №904/4025/22 (904/1391/23) не містить посилання на укладений між сторонами договір про надання адвокатом правничої допомоги. Надана копія Платіжної інструкції №601 від 30.04.2024 р. не є належним доказом оплати за надання правничої допомоги адвоката, оскільки в призначенні платежу не вказані ні реквізити Акту приймання-передачі наданих послуг адвоката, ні посилання на Договір про надання правової допомоги, укладений з адвокатом, отже встановити за які (як вказано в призначенні платежу) «виконані роботи по справі №904/4025/22 (904/1391/23)» було здійснено ТОВ «Гефест Ем» платіж на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 не вбачається за можливе.

Сам же договір про надання правової допомоги № 91 від 28.07.2023р., укладений на між ТОВ «Гефест Ем» та адвокатом Касьяном М.С., було надано відповідачем до суду лише 16.05.2024р. з клопотанням про долучення доказів, тоді як рішення у справі №904/4025/22 (904/1391/23) було ухвалене судом 25.04.2024р.

Апелянт зауважує на тому, що ТОВ «Гефест Ем» не дотримано порядку і строку на звернення до суду щодо стягнення з позивача понесених судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, а відтак ним втрачено право на звернення до суду за їх стягненням і судом мало бути відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Гефест Ем» в тому числі і щодо відшкодування понесених витрат на правничу допомогу адвоката Касьяна М.С.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.06.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2024р. у справі № 904/4025/22 (904/1391/23), розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.09.24р. о 14:15 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль Л.А. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.

Сторони не скористалися правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представників, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а апеляційним судом не визнавалася явка в судове засідання представників сторін обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.

Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим, згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 15.06.2021 справа № 159/5837/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/1340/18.

Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем, зокрема надано наступні документи (в копіях): Договір № 91 про надання правової допомоги від 28.07.2023, додаткову угоду № 1 від 28.07.2023 до Договору про надання правової допомоги № 91 від 28.07.2023р., акт приймання-передачі наданих послуг від 30.04.2024 року; платіжна інструкція № 601 від 30.04.2024року на суму 50000,00грн.

Із наданих документів вбачається, що 28.07.2023 між Касьяном Миколою Степановичем (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефест Ем" (Клієнт) укладено договір № 91 про надання правової допомоги.

Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу у справах пов`язаних із захистом інтересів Клієнта (п. 1.1. Договору).

Клієнт надає Адвокату документи, що є необхідними для виконання поставлених завдань в установах, організаціях, підприємствах, незалежно від форми власності, та судах (п. 2.1. Договору).

Адвокат діє без обмежень та має право представляти законні інтереси Клієнта в судах загальної юрисдикції, в т.ч. апеляційної та касаційної інстанцій, установах, організаціях, підприємствах, незалежно від форми власності (в т.ч. у фізичних осіб), правоохоронних органах, органах нотаріату, з усіма правами передбаченими Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України Про виконавче провадження та Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, в т.ч. з правом підпису будь-яких процесуальних документів та отриманням будь-якої інформації, що містить персональні дані Клієнта (п. 2.2. Договору).

Гонорар адвоката узгоджується сторонами у додатковій угоді до цього договору. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта (п. 3.1., 3.2. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2025 року (п. 4.1. Договору).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 28.07.2023 до Договору про надання правової допомоги №91 від 28.07.2023р. встановлено, що на виконання умов п. 3.1 Договору про надання правової допомоги №91 від 28.07.2023 року сторони визначили вартість наданих Адвокатом послуг в наступному розмірі:

- вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції та варіанти вирішення спору- 5 000,00 грн. (одноразово);

- підготовка та подання адвокатського запиту - 1 000,00 грн.;

- підготовка інших заяв, клопотань по справі - 2 000,00 грн. за кожний окремий документ;

- складання апеляційної скарги - 5 000,00 грн.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 5 000,00 грн.;

- підготовка касаційної скарги - 7000,00 грн.;

- складання відзиву на касаційну скаргу - 7000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні - 5000,00 грн. за одне судове засідання з врахуванням витрат на дорогу (очний формат);

- участь в судовому засіданні - 3000,00 грн. за одне судове засідання (в режимі відеоконференції).

Вартість послуг визначається з розрахунку, що одна година роботи Адвоката становить 1000,00 гривень.

Сторонами погоджено, що Клієнт сплачує гонорар Адвокату після фактичного виконання робіт, протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Актом приймання - передачі виконаних робіт по справі № 904/4025/22 (904/1391/23) від 30.04.2024 сторони підтвердили, що Виконавець надав, а Замовник прийняв правничу допомогу, яка полягає в наступному: консультація адвоката, складання процесуальних документів по справі № 904/4025/22 (904/1391/23) та участь адвоката у судових засіданнях на загальну суму 50 000,00грн.

Також у справу подано копію ордеру на ім`я адвоката Касьян Микола Степанович серії АІ № 1247165 від 14.12.2023р.

Дослідивши заяву про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу) та документи, на підставі яких відповідач просив стягнути вказані витрати, врахувавши заперечення відповідача, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), обґрунтованості, пропорційності (співмірності) до предмета спору, справедливості та розумності їхнього розміру, зважаючи в т.ч. на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, обгрунтованим розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі є 45000,00 грн., з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не наведення позивачем обгрунтованого розрахунку наданих адвокатом послуг та не подання належних доказів їх оплати, оскільки такий розрахунок міститься у акті приймання - передачі виконаних робіт по справі № 904/4025/22 (904/1391/23) від 30.04.2024, а витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від їх фактичної сплати.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України подані суду докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема копії акту приймання - передачі виконаних робіт по справі № 904/4025/22 (904/1391/23) від 30.04.2024 та платіжної інструкції № 601 від 30.04.2024року на суму 50000,00грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2024р. у справі № 904/4025/22 (904/1391/23) таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2024р. у справі № 904/4025/22 (904/1391/23)- залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2024р. у справі № 904/4025/22 (904/1391/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена та підписана 16.09.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд