ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4659/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" - адвокат Барила К.В.

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" - арбітражний керуючий Козирицький А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів, суддя суду першої інстанції Райчева С.І., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 02.05.2024

по справі №916/4659/23

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВО ПРАВОВИЙ СОЮЗ"

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансово правовий союз звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ", посилаючись на заборгованості останнього у розмірі 24 746 914,99 грн. та на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича.

01.05.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла заява розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №916/4659/23 шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 4 571, 2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (; 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 49, кв. 2);

- заборони Міністерству юстиції України, та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, включаючи Департамент нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" та будь-яким іншим суб`єктам та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам: вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень, загальною площею 4571.2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 заява розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі №916/4659/23 задоволена:

- накладено арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 4 571, 2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (; 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 49, кв. 2);

- заборонено Міністерству юстиції України, та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, включаючи Департамент нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству Національні інформаційні системи та будь-яким іншим суб`єктам та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам: вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно нежитлових приміщень, загальною площею 4 571, 2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що ТОВ «БРРЕНТ» є товариством, яке не визнає та оспорює право власності ТОВ "МАНІ ФЛОУ" на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73. В той же час, у ТОВ «БРРЕНТ», яке не визнає право власності ТОВ "МАНІ ФЛОУ" на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, наявне виконавче провадження №64233309, в межах якого можливе звернення стягнення на спірне майно.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що дії, які вчиняються ТОВ «БРРЕНТ» щодо майна, яке зареєстроване за боржником, до вирішення судових спорів про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, є фактичними обставинами, які свідчать про небезпідставність сумнівів про унеможливлення/ускладнення ефективного захисту права ТОВ "МАНІ ФЛОУ" у судовому порядку. Зміна вказаних обставин до набрання законної сили судовим рішенням у справі може призвести до неефективності раніше обраного способу захисту права, подання нових позовів та збільшення строків судових процедур та витрат у справі про банкрутство.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23.

У апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що боржник ТОВ "МАНІ ФЛОУ" не є власником майна, стосовно якого вжито заходи забезпечення вимог кредиторів.

Апелянт стверджує, що рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/2150/18 від 23.03.2020, яким за ТОВ "МАНІ ФЛОУ" визнано право власності на спірні нежитлові приміщення та на підставі якого за останнім зареєстровано право власності, скасовано у повному обсязі, зокрема: частково Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 та в решті вимог Постановою Верховного Суду від 27.09.2023. Таким чином, з 27.09.2023 перестали існувати правові підстави набуття ТОВ "МАНІ ФЛОУ" права власності на майно за адресою: Львівська обл., м.Львів, вул. Героїв УПА, буд.73.

Апелянт також вказав, що заходи забезпечення можуть також стати перешкодою для виконання судового рішення у справі № 916/4659/23(914/411/21), яким визнано недійсним договір від 29.01.2020, укладений між ТОВ «ОПТІМУС+» та ТОВ «БРРЕНТ», предметом якого є купівля-продаж нежитлових приміщень загальною площею 4571,2 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, а також у справі № 916/1489/24 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, укладеного 22.11.2019 між ПАТ «БГ Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ "МАНІ ФЛОУ", - адже наслідки визнання недійсними цих правочинів не зумовлять набуття майна Боржником - ТОВ "МАНІ ФЛОУ", оскільки в першому випадку право власності повернеться до ТОВ «ОПТІМУС+», а в другому: права відмінні від права власності - до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім цього, апелянт зазначив, що 01.05.2024 ТОВ «БРРЕНТ» не подавало державному реєстратору відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» заяви про реєстрацію набуття права власності за реєстраційним номером 60795011, тому суд першої інстанції послався на недостовірну інформацію.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про забезпечення вимог кредиторів у справі № 916/4659/23 у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" про вжиття заходів про забезпечення вимог кредиторів.

Короткий зміст відзивів на апеляційні скарги.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23.

Розпорядник майна вказав, що договір між ПАТ «Банк Перший» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») та ТОВ «ОПТІМУС+» був нікчемним в силу закону вже з 27.12.2013р. та не створив жодних юридичних наслідків, і це підтверджено судом у межах справи №914/2150/18. Тобто, ТОВ «ОПТІМУС+», який не набув право власності на спірне Нерухоме майно у зв`язку з нікчемністю укладеного правочину від 27.12.2013, неправомірно перепродав дане майно на користь ТОВ «БРРЕНТ», шляхом укладення недійсного Договору купівлі- продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020 року. Таким чином, твердження ТОВ «БРРЕНТ» про те, що у ТОВ "МАНІ ФЛОУ" перестало існувати право власності на майно, розташоване за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73, є безпідставними. Крім цього, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про нежитлове приміщення, загальною площею 4571.2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73, відповідно до якого майно зареєстровано на праві власності ТОВ "МАНІ ФЛОУ".

Розпорядник майна вказує, що вжиті ухвалою суду від 02.05.2024 заходи забезпечення направлені саме на збереження майна боржника, в межах справи про банкрутство ТОВ "МАНІ ФЛОУ" та на перешкоджання незаконним діям ТОВ «БРРЕНТ», яке достеменно було ознайомлено про задоволення позовних вимог, але продовжувало вчиняти дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Керуючись викладеним вище, арбітражний керуючий Козирицький просить відмовити у задоволені скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» та залишити без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23

Боржник вказує, що ТОВ «БРРЕНТ» не є учасником справи №916/4659/23 про банкрутство ТОВ "МАНІ ФЛОУ", а також не має жодних прав чи законних інтересів стосовно нежитлових приміщень, загальною площею 4 571,2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73. Крім того, в разі набрання законної сили рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 у справі №914/411/21 в межах справи № 916/4659/23 про банкрутство ТОВ "МАНІ ФЛОУ", буде підтверджено відсутність у ТОВ «БРРЕНТ» будь-яких прав чи законних інтересів стосовно вищезазначеного нерухомого майна.

Боржник також вказує, що посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала перешкоджає виконанню постанови Верховного Суду від 27.09.2023 у справі № 914/2150/18, адже резолютивна частина даної постанови не містить рішення стосовно нежитлових приміщень, загальною площею 4 571,2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок, 73, яке би підлягало примусовому виконанню, а намагання ТОВ «БРРЕНТ» використати цю постанову Верховного Суду від 27.09.2023 у справі № 914/2150/18 для незаконної перереєстрації права власності на вказане нерухоме майно, не мають під собою жодних правових підстав в силу встановленої у справі №914/2150/18 обставини нікчемності правочину, за яким зазначене майно було набуте ТОВ «ОПТІМУС+», і як наслідок, неможливості набуття цього майна ТОВ «БРРЕНТ».

Боржник зазначає, що апелянтом систематично вчиняються дії з метою незаконного заволодіння нерухомим майном - нежитловими приміщеннями, загальною площею 4571,2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок, 73, тому судом першої інстанції абсолютно правомірно вжито заходів забезпечення вимог кредиторів у справі.

Керуючись викладеним вище, боржник просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «БРРЕНТ» без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 у справі №916/4659/23 залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4659/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/4659/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/4659/23 в частині розгляду заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4659/23 в частині розгляду заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 20.06.2024; призначено справу №916/4659/23 до розгляду на 27 червня 2024 року о 12:00.

27.06.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник ТОВ "МАНІ ФЛОУ" - адвокат Барила К.В., представник ТОВ "БРРЕНТ" - адвокат Патько Н.Я., представник ТОВ "ОПТІМУС +" - адвокат Дяків В.Б.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 вирішено розглянути справу №916/4659/23 у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; повідомлено учасників справи №916/4659/23 про те, що судове засідання по даній справі відбудеться 22 серпня 2024 року о 14:00.

Суддя зі складу колегії суддів Таран С.В. перебувала у відрядженні у період з 17.08.2024 до 24.08.2024 відповідно до наказу в.о. голови суду від 07.08.2024 №213-в.

З огляду на викладене вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 призначено справу №916/4659/23 до розгляду на 12 вересня 2024 року о 15:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; клопотання ТОВ "МАНІ ФЛОУ", ТОВ "БРРЕНТ", ТОВ "ОПТІМУС +" та арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС +" представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ», у судовому засіданні у справі №916/4659/23, призначеному на 12 вересня 2024 року о 15:00, в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку; попереджено учасників справи, що відповідно до частини п`ятої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, приписів пункту 46 розділу 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

12.09.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" - адвокат Барила К.В. та розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" - арбітражний керуючий Козирицький А.С.

Представники інших учасників у справі про банкрутство у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024, якою призначено справу №916/4659/23 до розгляду на 12 вересня 2024 року о 15:00, була отримана в електронному кабінеті ТОВ "Фінансово правовий союз" - 12.08.2024, ТОВ «ОПТІМУС+» - 12.08.2024, ТОВ "Еталон Інвест Плюс" - 12.08.2024, ТОВ "Вел Міт" - 12.08.2024, ТОВ "БРРЕНТ" - 12.08.2024, що підтверджується довідками секретаря судового засідання.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання від 12.09.2024: «Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 було задоволено клопотання представників Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС +" адвоката Дяків Володимира Богдановича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» Патько Наталії Ярославівни ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Проте, встановити зв`язок з представниками сторін не виявилось можливим. Дяків Володимир Богданович повідомив суд про зайнятість в іншому процесі.»

Відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 12.09.2024, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23 по суті, не дивлячись на відсутність окремих представників учасників у справі про банкрутство, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО ПРАВОВИЙ СОЮЗ! звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ", посилаючись на заборгованості останнього у розмірі 24 746 914,99 грн та на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича.

01.05.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла заява розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №916/4659/23 шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 4 571,2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (; 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 49, кв. 2);

- заборони Міністерству юстиції України, та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, включаючи Департамент нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" та будь-яким іншим суб`єктам та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам: вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень, загальною площею 4571.2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

В обґрунтування вказаної заяви, розпорядник майном Боржника зазначив, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про нежитлове приміщення, загальною площею 4 571,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (далі - Нерухоме майно), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). На даний час, зазначене нерухоме майно зареєстровано на праві власності Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ".

Зважаючи на те, що вказані нежитлові приміщення є власністю Боржника, їх було проінвентаризовано і включено розпорядником майна у відповідні інвентаризаційні описи, розпорядником майна вживаються заходи для збереження майна Боржника.

Арбітражний керуючий Козирицький А.С. зазначив, що у межах справи №916/4659/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" розглядалася справа № 914/411/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС+" і Товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.01.2020р. Предметом розгляду у справі № 914/411/21 було визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020 року, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС+" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ", відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС+" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ". Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 у справі № 914/411/21 в межах справи № 916/4659/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.01.2020 визнано недійсним.

Розпорядник майном Боржника зазначив, що з листа Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" від 01.05.2024р. йому стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ", будучи обізнаним про рішення господарського суду від 29.04.2024р. у справі №914/411/21, яким визнано недійсним договір-купівлі продажу спірного майна від 29.01.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС+" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ", вживаються дії для перереєстрації права власності на майно, а саме:

1) на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" з реєстраційним номером 60792259, дата і час реєстрації заяви: 01.05.2024 09:19:40, державним реєстратором Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області М`яновською Галиною Михайлівною прийнято рішення про припинення обтяження на нерухоме майно (копію заяви з реєстраційним номером 60792259, дата і час реєстрації заяви: 01.05.2024 09:19:40, та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 376731922, дата та час формування 01.05.2024 09:44:10 додано до заяви про вжиття заходів забезпечення);

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" подано заяву про державну реєстрацію прав для набуття права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, реєстраційний номер заяви 60795011, дата та час реєстрації заяви 01.05.2024 10:41:06.

На думку Заявника, вказані заяви підтверджують, що Товариством з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" вживаються заходи для перереєстрації на себе права власності на майно ТОВ "МАНІ ФЛОУ", що призведе до втрати майна.

Крім того, арбітражний керуючий зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС+" та Товариство з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" вже вдавались до незаконних дій з Нерухомим майном під час іншого судового провадження у справі №914/2150/18 та застосованих заходів забезпечення у цій справі, що і стало підставою та вимусило належного власника Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" звертатись із позовом у справі № 914/411/21.

Розпорядник майном Боржника вважає, що можлива перереєстрація майна Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" у майбутньому буде потребувати додаткових зусиль кредиторів та арбітражного керуючого, спрямованих на скасування такого рішення про державну реєстрацію прав і припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності третіх осіб на таке майно боржника. У випадку незастосування заходів забезпечення у справі № 916/4659/23 про банкрутство, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" може незаконно втратити майно, що знову призведе до появи іншого судового спору.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Вказана норма закону визначає мету, з якою такі заходи застосовуються - для збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень та захисту прав і законних інтересів боржника або кредиторів.

Щодо обсягу заходів забезпечення позову у справі про банкрутство Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173 сформував висновок про те, що в силу статей 136, 137 ГПК України право здійснення забезпечення вимог кредитора у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника. Системний аналіз зазначених норм ГПК України та КУзПБ дозволяє зробити висновок про те, що загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173).

З метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями статті 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм КУзПБ (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2019 у справі №925/100/15, від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173, від 16.09.2020 у справі N910/13208/19, від 22.06.2022 у справі № 910/15043/21).

Так, обрані заявником заходи забезпечення не належать до визначеного статтею 40 КУзПБ переліку спеціальних заходів, та за змістом i спрямованістю відповідають заходам забезпечення позову відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову. (Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи положення частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.06.2022 року у справі №908/2382/21 зазначено наступне.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Метою забезпечення позову (вимог кредиторів) є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство, попередження їх можливого порушення в майбутньому, а також забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення та попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2022 по справі №910/10741/21.

У справі про банкрутство №916/4659/23 правом кредиторів та боржника, для захисту якого фактично розпорядником майном боржника подано заяву до суду, є право на збереження майна боржника, за рахунок якого боржник матиме змогу виконати свої зобов`язання перед кредиторами, а кредитори - задовільнити свої вимоги, а саме на нежитлові приміщення, загальною площею 4 571,2 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 73 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є учасником справи про банкрутство. Згідно ч.3 ст. 44 Кодексу розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника.

З огляду на зазначене заява про вжиття заходів до забезпечення позову подана належною особою в межах визначених Кодексом повноважень.

Щодо обґрунтованості забезпечення вимог кредиторів у вказаній справі в частині накладення арешту на все інше нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" та встановлення заборони Міністерству юстиції України, та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, включаючи Департамент нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" та будь-яким іншим суб`єктам та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам: вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку у постанові від 12.04.2024 по даній справі.

Відносно майна, на яке розпорядник майном просив накласти арешт та встановити відповідні заборони, у вищезазначеній постанові Верховним судом було зазначено, що «з огляду на оспорення в судовому порядку право власності на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, правові підстави для висновку про особу власника вказаного нерухомого майна до вирішення відповідного спору судом відсутні (п.67)».

З вказаних підстав Верховним Судом було зроблено висновок про передчасність накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії на вищезгадане нерухоме майно.

У межах справи про банкрутство №916/4659/23 на розгляді Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/4659/23(914/411/21), предметом позову у якій було визнання недійсним договору від 29.01.2020, укладеного між ТОВ «ОПТІМУС+» та ТОВ "БРРЕНТ", щодо купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 по справі №916/4659/23(914/411/21) позов задоволено повністю; визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС +» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрованим в реєстрі за № 82.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС +» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 по справі №916/4659/23 (914/411/21).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2024 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС +» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 по справі №916/4659/23 (914/411/21) залишено без задоволення; резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 по справі №916/4659/23 (914/411/21) залишено без змін; змінено мотивувальну частину рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 по справі №916/4659/23 (914/411/21) з врахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

У постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2024 по справі №916/4659/23 (914/411/21) було зокрема встановлено наступне:

«- 27.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «БАНК ПЕРШИЙ» (правонаступником якого є ПАТ «БГ БАНК» (продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС +» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень (надалі - Договір від 27.12.2013), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корнало Г.В., зареєстрований у реєстрі за № 5281, згідно з умовами якого позивач передав у власність відповідача належні йому на праві власності: нежитлові приміщення, загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані в м. Львові по вул. Героїв УПА, будинок №73.

- Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27.12.2013 за № 5281, укладений між ПАТ «Банк Перший» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») та ТОВ "ОПТІМУС +", був нікчемним в силу закону вже з 27.12.2013 та не створив жодних юридичних наслідків. Отже ТОВ "ОПТІМУС +" не набуло право власності на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, а ПАТ «Банк Перший» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») не втратив право власності на підставі такого нікчемного договору.

- В оскаржуваному договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС +» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ», наявний дефект суб`єктного складу, оскільки ТОВ «ОПТІМУС +» не набув права власності на нерухоме майно, що було предметом договору купівлі-продажу, а отже у ТОВ «ОПТІМУС +» було відсутнє право розпоряджатися, зокрема продавати, вказане майно. У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС +» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрованим в реєстрі за № 82.»

Таким чином, в межах справи №916/4659/23 (914/411/21) було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» не набуло право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані в м. Львові по вул. Героїв УПА, будинок №73, адже договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020 є нікчемним.

Крім того, в даній постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2024 по справі №916/4659/23 (914/411/21) було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" отримало майнові права/право власності на нерухоме майно, що виникне в майбутньому на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 4 571,2 кв. м (нежитлові приміщення 1-го, 2-го, 3-го та 4-го поверхів чотириповерхової будівлі), розташовані за адресою: вул. Героїв УПА (колишня вулиця І. Тургенєва), 73, м. Львів.

Тобто спір щодо права власності на дані нежитлові приміщення було вирішено, тому відсутні перешкоди для накладення арешту на дане спірне майно, про які зазначав Верховний Суд у своїй постанові від 12.04.2024 по даній справі. А наявність забезпечення у даному випадку жодним чином не впливає на можливість виконання рішення у справі №916/4659/23 (914/411/21).

Крім того, безпідставними є посилання апелянта на те, що ТОВ "МАНІ ФЛОУ" не є власником майна, стосовно якого вжито заходи забезпечення вимог кредиторів.

Колегія суддів зазначає, що 19.10.2021 ТОВ "ОПТІМУС +" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «МАНІ ФЛОУ» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ «БРРЕНТ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності № 11/2019-4 від 22.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 3225. (справа №914/3105/21)

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.06.2022 по справі №914/3105/21 повністю відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ОПТІМУС +".

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 по справі №914/3105/21 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС +" від 11.07.2022 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 07.06.2022 у справі №914/3105/21 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.01.2023 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС +" на рішення Господарського суду Львівської області від 07.06.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі №914/3105/21.

Таким чином, правомірність договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності № 11/2019-4 від 22.11.2019 вже було перевірено трьома судовими інстанціями.

В той же час, на розгляді Господарського суду Одеської області у межах справи про банкрутство перебуває справа №916/1489/24, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності (вказаним договором ТОВ "МАНІ ФЛОУ" обґрунтовує свої права на спірне майно) та визнання відсутніми майнових прав, відмінних від права власності.

З вказаного вбачається, що ТОВ "БРРЕНТ" є товариством, яке не визнає та оспорює право власності ТОВ "МАНІ ФЛОУ" на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73.

Крім того, до заяви арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича було додано заяви ТОВ "БРРЕНТ" від 01.05.2024 про державну реєстрацію прав, а саме припинення обтяження, яка згідно даних витягу з державного реєстру речових прав від 01.05.2024 за №376731922 виконана, та про набуття права власності за ТОВ "БРРЕНТ".

До апеляційної скарги ТОВ "БРРЕНТ" додані копії скріншотів з сайту Міністерства юстиції України реєстраційної справи №01, які, нібито, підтверджують відсутність наявних в матеріалах справи вищезазначених заяв. Однак, колегія суддів вважає, що зазначені копії скріншотів жодним чином не підтверджують посилання ТОВ "БРРЕНТ" на те, що ним не вчинялися дії, направлені на набуття права власності на нерухоме майно, що належить ТОВ "МАНІ ФЛОУ", адже зі змісту апеляційної скарги простежуються його посилання про те, що оскаржувана ухвала фактично перешкоджає йому зареєструвати за собою право власності на нежитлові приміщення, які є предметом забезпечення.

Таким чином, ТОВ "БРРЕНТ" вживав та вживає дії щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 4 571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73 за собою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на нерухоме майно боржника може призвести до негативних наслідків для кредиторів, зокрема, таке майно може бути передано третім особам, що в свою чергу буде перешкоджати наповненню ліквідаційної маси та погашенню кредиторських вимог.

Крім того, ризик відчуження нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, також пов`язаний з діями ТОВ "БРРЕНТ", яке вживає дії щодо реєстрації права власності на дане нерухоме майно за собою.

Колегія суддів також вважає, що заходи забезпечення вимог кредиторів не завдадуть шкоди та збитків Товариству з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" та не позбавлять можливості здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд Одеської області дійшов вірного висновку про необхідність задоволення заяви розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі №916/4659/23.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23, за результатами її апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі №916/4659/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.09.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран