ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2024 р. Справа№ 910/19183/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не з`явився;

від відповідача за первісним позовом: Гачак І.О. (поза межами приміщення суду);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024, повний текст рішення складено 03.04.2024

у справі № 910/19183/23 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 78 054,89 грн

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

про стягнення 198 885 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» - задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» вартість недостачі вантажу - 78 054 грн 89 коп, судовий збір - 2 684 грн 00 коп. У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовлено. Судові витрати Акціонерного товариства «Українська залізниця» не відшкодовуються.

Рішення мотивоване тим, що оскільки матеріалами справи підтверджений факт прийняття Відповідачем до перевезення від Позивача вантажу у вагонах № 61190054, 56150907, 53125290, 63947188, 61012779, 62008149, 62468613, 60360278, 52536240, 53573465, 56916901, 62008149, 60037413, 54784319, 53590105, 60726486, 60027216 за наступними залізничними накладними (відповідно): № 48805972, 48815849 (48820914), 48792667, 48784540, 48849731, 48806731, 48841985, 48846984, 48841100, 48810774, 48793913, 48854954, 48813026, 48794689, 48855233, 48838080 (48840375), 42224790 (48847974) суд дійшов висновку, що саме відповідач є відповідальною особою за збереження прийнятого до перевезення вантажу, а відтак і за спірну нестачу. Відповідачем акти технічної справності вагонів жодним чином не спростовуються зафіксовану втрату вантажу комерційними актами № 388103/166, 388103/172, 388103/147, 388103/146, 388103/183, 388103/161, 388103/17, 388103/181, 388103/182, 388103/165, 388103/155, 388103/185, 388103/171, 388103/156, 388103/186, 482004/57/189, 410006/116/187 та настання у відповідача підстав для матеріальної відповідальності. Суд зазначає, що доводи відповідача за зустрічним позовом є необґрунтованими та фактично базуються на припущенні недобросовісної поведінки позивача щодо зазначення у вагоні № 53573465 за залізничною накладною № 48810774 невірної маси вантажу завчасно, завідомо та свідомо. Однак суд вказує, що навіть у випадку вчинення позивачем таких дій доводи відповідача не підтверджуються належними та допустимими доказами, так як і не вбачається за можливе встановити обставини невідповідності у перевізному документі маси вантажу у вагоні № 53573465 за залізничною накладною № 48810774. Доводи відповідача щодо невжиття позивачем всіх залежних від нього дій задля збереження та схоронності вантажу під час його транспортування не є підтвердженими та обґрунтованими належними доказами, оскільки знову ж таки вантаж у вагонах прийнято до перевезення відповідачем, а останнім не надано доказів, що нестача вантажу виникла не з залежних від перевізника причин. Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позивачем вимог за первісним позовом з огляду на втрату залізницею вантажу у вагонах після прийняття таких вагонів до перевезення. Вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають в силу відсутності доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач (позивач за зустрічним позовом).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу залізниці та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення господарського суду м. Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зустрічну позовну заяву залізниці у цій справі задовольнити повністю та стягнути з ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» 198 885 грн. штрафу. Стягнути з Позивача на користь Залізниці судовий збір за подання цієї апеляційної скарги.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, суд під час прийняття оскаржуваного рішення не звернув увагу на заперечення залізниці щодо комерційного акту від 12.09.2023 № 388103/165 станції Бурштин вбачається, що вагон № 53573465, на основі акту загальної форми станції Бурштин від 12.09.2023 № 1599, було подано на контрольне зважування. Під час якого та візуального огляду цього вагона фактично виявлено - брутто 87 550 кг, тара 22 000 кг, нетто 65 550 кг, що менше документа на 3 450 кг. Навантаження трапецевидне на рівні бортів, зі скосами до бокових та торцевих бортів. Маркування ледь проглядається, не ущільнено, в порушення п. 8 Правил приймання вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 796/5987, згідно з яким - у разі навантаження у напіввагон вугілля, яке містить дрібні фракції (крім сортового, рядового і брикетів призначенням на сортувальні установки і збагачувальні фабрики), вище рівня його бортів, відправник повинен здійснити ущільнення вантажу. Відсутні сліди ходіння, виїмки, воронкоподібне заглиблення. Зазначені відомості підтвердив також представник отримувача ДТЕК Бурштинської ТЕС на станції призначення Бурштин. При видачі вантажу просипання не було, вагон бездверний, розвантажувальні люка з обох боків сторін закриті. Тобто, позивач здійснив недовантаження цього вагону, а також безпідставно включив цей вагон в позовні вимоги у цій справі.

Також на думку скаржника, судом першої інстанції порушена норма матеріального права, оскільки в оскаржуваному рішенні не зазначено жодних доказів якими керувався суд та які б підтверджували що:

- вагон № 53573465 прибув на станцію Бурштин пошкоджений;

- пломби на вагоні № 53573465 пошкоджені;

- є сторонній доступ до вантажу у цьому вагоні;

- маркування вантажу у вагоні № 53573465 порушене.

Скаржник вважає, що вказаним комерційним актом та отримувачем (т.я. був присутній під час огляду та складання цього комерційного акту) встановлено внесення недостовірних відомостей щодо маси вантажу в накладну № 53573465.

Скаржник зазначає про те, що в п. 40. постанови Верховного Суду у справі № 905/191/21 допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу (постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17), зважаючи на що, скаржник вважає що судом першої інстанції не дотримано під час вирішення спору в цій справі вимог ст.ст. 76, 77, 86 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивачем за первісним позовом не надано відзиву на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/19183/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 2 774,73 грн.

26.04.2024 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію № 2069 від 25.04.2024, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 2 774,73 грн.

Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд, визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23. Призначено справу № 910/19183/23 до розгляду у судовому засіданні 18.06.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 задоволено заяву представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 та від 30.07.2024 оголошувались перерви у розгляді справи № 910/19183/23 за апеляційною Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 до 30.07.2024 та до 27.08.2024.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/19183/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників у судове засідання та позиція учасників справи

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання 27.08.2024 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 27.08.2024 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зустрічну позовну заяву залізниці у цій справі задовольнити повністю та стягнути з ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» 198 885 грн. штрафу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем протягом вересня 2023 прийнято до перевезення вагони завантажені позивачем відповідно до Технічних умов кам`яним вугіллям марки ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100) у наступній кількості:

- у вагон № 61190054 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48805972;

- у вагон № 56150907 в кількості 69,000 тонн по залізничній накладній № осн 48815849 (дос № 48820914);

- у вагон № 53125290 в кількості 69,000 тонн по залізничній накладній № 48792667;

- у вагон № 63947188 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48784540;

- у вагон № 61012779 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48849731;

- у вагон № 62008149 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48806731;

- у вагон № 62468613 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48841985;

- у вагон № 60360278 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48846984;

- у вагон № 52536240 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48841100;

- у вагон № 53573465 в кількості 69,000 тонн по залізничній накладній № 48810774;

- у вагон № 56916901 в кількості 69,000 тонн по залізничній накладній № 48793913;

- у вагон № 62008149 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48854954;

- у вагон № 60037413 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48813026;

- у вагон № 54784319 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № 48794689;

- у вагон № 53590105 в кількості 69,000 тонн по залізничній накладній № 48855233;

- у вагон № 60726486 в кількості 69,000 тонн по залізничній накладній № осн 48838080 (дос 48840375);

- у вагон № 60027216 в кількості 70,000 тонн по залізничній накладній № осн 42224790 (дос 48847974).

Зазначена вище вага завантаженого позивачем у спірні вагони вантажу відповідає вазі, яка міститься у відомостях вагонів, доданих до відповідних залізничних накладних.

Відповідачем прийнято вантаж відповідно до зазначених вище залізничних накладних до перевезення без зауважень та заперечень.

Товар, що перевозився за вказаними залізничними накладними - кам`яне вугілля в твердому стані марки ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100).

Як вбачається із матеріалів справи, зазначені залізничні накладні містять переуступний напис за підписами генерального директора та головного бухгалтера ВП Бурштинська ТЕС, які скріплено печаткою, що свідчить про передачу права на пред`явлення позову Позивачу, тобто, від вантажоодержувача до вантажовідправника, що відповідає приписам частини другої статті 130, статті 133 Статуту залізниць України.

Під час перевезення відповідачем вантажу за вищезазначеними накладними на станціях Бурштин Львівська залізниця, Покровськ Донецька залізниця, Знам`янка Одеська залізниця проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складено наступні комерційні акти: № 388103/166, 388103/172, 388103/147, 388103/146, 388103/183, 388103/161, 388103/17, 388103/181, 388103/182, 388103/165, 388103/155, 388103/185, 388103/171, 388103/156, 388103/186, 482004/57/189, 410006/116/187.

Згідно із комерційними актами:

- № 388103/166 від 12.09.2023 щодо вагону № 61190054 (залізнична накладна № 48808972) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 000 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 000 кг, тара 22 000 кг, нетто 68 000 кг, що менше документа 2 000 кг.»;

- № 388103/172 від 15.09.2023 щодо вагону № 56150907 (залізнична накладна № 48820914) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «вантаж вугілля кам`яне,г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 400 кг, нетто 69 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 300 кг, тара 22 400 кг, нетто 67 900 кг, що менше документа 1 100 кг.»;

- № 388103/147 від 04.09.2023 щодо вагону № 53185290 (залізнична накладна № 48792667) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 200 кг, нетто 69 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 89 300 кг, тара 22 200 кг, нетто 67 100 кг, що менше документа 1 900 кг.»;

- № 388103/146 від 02.09.2023 щодо вагону № 63947188 (залізнична накладна № 48784540) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «По документу брутто не вказано, тара 23 000 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 800 кг, тара 23 000 кг, нетто 67 800 кг, що менше документа 2 200 кг. Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача.»;

- № 388103/183 від 24.09.2023 щодо вагону № 61012779 (залізнична накладна № 48849731) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «По документу брутто не вказано, тара 22 500 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 91 150 кг, тара 22 500 кг, нетто 68 650 кг, що менше документа 1 350 кг. Вантаж вугілля кам`яне,г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача.»;

- № 388103/161 від 11.09.2023 щодо вагону № 62008149 (залізнична накладна №; 48806731) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 21 900 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 88 000 кг, тара 21 900 кг, нетто 66 100 кг, що менше документа 3 900 кг.»;

- № 388103/179 від 23.09.2023 щодо вагону № 62468913 (залізнична накладна № 48841985) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне,г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 400 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 750 кг, тара 22 400 кг, нетто 68 350 кг, що менше документа 1 650 кг.»;

- № 388103/181 від 23.09.2023 щодо вагону № 60360278 (залізнична накладна № 48846984) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне,г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 100 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 91 200 кг, тара 22 100 кг, нетто 69 100 кг, що менше документа 900 кг.»;

- № 388103/182 від 23.09.2023 щодо вагону № 52536240 (залізнична накладна № 48841100) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 200 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 900 кг, тара 22 200 кг, нетто 68 700 кг, що менше документа 1 300 кг.»;

- № 388103/165 від 12.09.2023 щодо вагону № 53573465 (залізнична накладна № 48810774) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 200 кг, нетто 69 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 87 550 кг, тара 22 000 кг, нетто 65 500 кг, що менше документа 3 450 кг. Маса вантажу не відповідає відомостям в перевізному документі.»;

- № 388103/185 від 29.09.2023 щодо вагону № 62008149 (залізнична накладна № 48854954) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 21 700 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 000 кг, тара 21 700 кг, нетто 68 300 кг, що менше документа 1 700 кг.»;

- № 388103/171 від 15.09.2023 щодо вагону № 30037413 (залізнична накладна № 48813026) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 23 000 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 91 650 кг, тара 23 000 кг, нетто 68 650 кг, що менше документа 1 350 кг.»;

- № 388103/156 від 06.09.2023 щодо вагону № 54784319 (залізнична накладна № 48794689) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 000 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 91 200 кг, тара 22 000 кг, нетто 69 200 кг, що менше документа 800 кг.»;

- № 388103/186 від 28.09.2023 щодо вагону № 53590105 (залізнична накладна 48855233) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 22 700 кг, нетто 69 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 250 кг, тара 22 700 кг, нетто 67 550 кг, що менше документа 1 450 кг.»;

- № 482004/57 від 18.09.2023 щодо вагону № 60726486 (залізнична накладна 48838080) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 21 900 кг, нетто 69 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 89 550 кг, тара 21 900 кг, нетто 67 650 кг, що менше документа 1 350 кг.»;

- № 410006/11б/187 від 22.09.2023 щодо вагону № 60027216 (залізнична накладна 48847974) в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» серед іншого зазначено: «Вантаж вугілля кам`яне, г-газове насипом, в твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнено у вигляді трапецеподібної шапки за допомогою катка ущільнювача. По документу брутто не вказано, тара 21 800 кг, нетто 70 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 90 600 кг, тара 21 800 кг, нетто 68 800 кг, що менше документа 1 200 кг.»;

- № 388103/155 від 06.09.2023 щодо вагону № 56916901 (залізнична накладна 48793913) за результатами перевірки виявлено, що по документу брутто не вказано, тара 21 600 кг, нетто 69 000 кг. Фактично при переважуванні і візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 89 250 кг, тара 21 600 кг, нетто 67 650 кг, що менше документа 1 350 кг.».

Комерційні акти підписано належними особами згідно з пунктом 10 Правил складення актів, з представником станції, комерційним агентом станції, а також представником одержувача. Належність складання актів та їх дійсність сторонами не заперечується, як не заперечується і факт технічної справності вагонів.

Відповідачем до відзиву надано акти загальної форми ГУ-106 про те, що вказані вище вагони прибули технічно справними, а відповідні відмітки також містяться у комерційних актах.

При цьому, акти загальної форми ГУ-106 щодо справності вагонів № 56916901, 60726486, 54784319, 30037413, 52536240, 61190054, 53185290 та 63947188 в матеріалах справи відсутні, а щодо вагонів № 56150907, 53125290, 63947188, 61012779, 60360278, 62468913, 52536240, 62008149, 60037413, 54784319, 53590105, 56916901 складені Акти загальної форми № 1622 від 15.09.2023, № 1535 від 04.09.2023, № 1529 від 02.09.2023, № 1676 від 24.09.2023, № 1668 від 23.09.2023, № 1670 від 23.09.2023, № 1672 від 23.09.2023, № 1695 від 28.09.2023, № 1621 від 15.09.2023, № 1555 від 06.09.2023, № 1696 від 28.09.2023, № 1554 від 06.09.2023, якими зафіксовано комерційну несправність (порушення маркування, виявлено воронкоподібне заглиблення, відсутність маркування).

У якості підтвердження фактичної вартості вугільної продукції, яка перевозилася спірними вагонами Позивачем до матеріалів справи надано довідки відправника - ТОВ «Дтек Курахівська ЦЗФ»:

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 61190054 складає 4 554,11 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 56150907 складає 4 647,14 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 53125290 складає 4 435,79 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 63947188 складає 4 531,68 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 61012779 складає 4 562,22 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 62008149 складає 4858,99 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 62468613 складає 4 427,2 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 60360278 складає 4 744,48 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 52536240 складає 4 192,93 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 53573465 складає 4 510,21 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 56916901 складає 4 594,19 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 62008149 складає 4 325,09 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 60037413 складає 4 496,96 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 54784319 складає 4 158,58 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 53590105 складає 4 325,09 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 60726486 складає 4 893,82 грн з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тонни кам`яного вугілля ДГ (0-100), Г (Г1) (0-100), що перевозилось у вагоні № 60027216 складає 4 436,74 грн з урахуванням ПДВ.

Позивачем звертається увага суду на те, що в залізничних накладних відсутні відомості про те, що спірний вантаж відправлено вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані, а тому згідно пункту 27 Правил видачі вантажів закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% - для кам`яного вугілля.

Так, позивач зазначає, що загальна вартість недостачі вантажу становить 78 054,89 грн із застосування 1% норми природної втрати, яку відповідач повинен відшкодувати.

Відповідач вважає, що позивачем вжито не всіх заходів щодо запобігання видуванню або просипанню вантажу під час перевезення, а надані позивачем до матеріалів справи комерційні акти не підтверджують наявність вини відповідача щодо нестачі вантажу, при тому до Відповідачем до відзиву додано акти про технічну справність вагонів № 56150907, 61012779, 62008149, 62468913, 60360278, 62008149, 53590105, 60027216.

Крім того, відповідач у зустрічному позові вказав на те, що актом загальної форми № 1599 від 12.09.2023 зафіксовано, що маса вантажу у вагоні № 53573465 по накладній № 48810774 не відповідає відомостям в перевізному документі, а втрати вантажу не виявлено, що є підставою для нарахування штрафних санкцій відповідно до статті 118, 122 Статуту залізниць України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно із ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (надалі за текстом - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць України та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 ЦК України).

В силу ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно із абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Згідно із п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т. ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Оскільки матеріалами справи підтверджений факт прийняття відповідачем до перевезення від Позивача вантажу у вагонах № 61190054, 56150907, 53125290, 63947188, 61012779, 62008149, 62468613, 60360278, 52536240, 53573465, 56916901, 62008149, 60037413, 54784319, 53590105, 60726486, 60027216 за наступними залізничними накладними (відповідно): № 48805972, 48815849 (48820914), 48792667, 48784540, 48849731, 48806731, 48841985, 48846984, 48841100, 48810774, 48793913, 48854954, 48813026, 48794689, 48855233, 48838080 (48840375), 42224790 (48847974) суд дійшов висновку, що саме відповідач є відповідальною особою за збереження прийнятого до перевезення вантажу, а відтак і за спірну нестачу.

Згідно із ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність зазначених у накладній відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, що наразі залізницею не вчинено в силу суб`єктивної поведінки сторони.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Згідно пункту 1 Правил складання актів при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Як вбачається зі змісту статті 129 Статуту та пункту 2 Правил складання актів існує вичерпний перелік обставин, за наявності яких залізниця повинна скласти комерційний акт.

Пунктом 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Відповідно до пункту 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду про те, що комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів та є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу та недостачі вантажу, який перевозився у спірних вагонах, що в свою чергу є підставою для матеріальної відповідальності відповідача за незбереження вантажу у спірних вагонах. Комерційні акти не містять припущень та висновків про причини незбереженості або про вину залізниці, при цьому, встановлення обставин невідповідності зазначеної у залізничній накладній № 48810774 маси вантажу у вагоні № 53573465 жодним чином не спростовуються факт втрати вантажу, враховуючи наступне.

Надані відповідачем акти технічної справності вагонів жодним чином не спростовуються зафіксовану втрату вантажу комерційними актами № 388103/166, 388103/172, 388103/147, 388103/146, 388103/183, 388103/161, 388103/17, 388103/181, 388103/182, 388103/165, 388103/155, 388103/185, 388103/171, 388103/156, 388103/186, 482004/57/189, 410006/116/187 та настання у відповідача підстав для матеріальної відповідальності.

Колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що доводи відповідача за первісним позовом є необґрунтованими та фактично базуються на припущенні недобросовісної поведінки позивача щодо зазначення у вагоні № 53573465 за залізничною накладною № 48810774 невірної маси вантажу завчасно, завідомо та свідомо, водночас, зазначені припущення не підтверджені відповідачем належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим відсутня можливість встановити обставини невідповідності у перевізному документі маси вантажу у вагоні № 53573465 за залізничною накладною № 48810774.

Також, згідно відомості вагонів за залізничною накладною № 48810774 тара становить 22 200 кг, нетто становить 69 000 кг, про що також вказано у комерційному акті № 388103/165 від 12.09.2023 та водночас після фактично переважуванні та візуальному огляді даного вагону виявлено: брутто 87 550 кг, тара 22 000 кг, нетто 65 500 кг, що менше документа на 3 450 кг та не спростовується відповідачем.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 308 ГК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт», а також абзац 4 пункту 3 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспортну України від 21.11.2000 № 644, ст. 110 Статуту з огляду на відсутність вимоги станції про невідповідність тари, прийняття вагонів до перевезення до моменту видачі вантажу відповідальність за збереження вантажу несе залізниця.

При розгляді даної справи господарським судом першої інстанції правильно встановлено наявність протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, який перевозився у вагонах, завданих збитків - нестачі товару та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вищезазначених вагонах сталась не з вини залізниці.

Водночас, доводи відповідача щодо невжиття позивачем всіх залежних від нього дій задля збереження та схоронності вантажу під час його транспортування є безпідставними, оскільки вантаж у вагонах прийнято до перевезення саме відповідачем, а останнім не надано доказів, що нестача вантажу виникла не з залежних від перевізника причин.

Як встановлено пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі.

У графах 20 залізничних накладних зазначено про перевезення вугілля кам`яного марки Г-газове у твердому стані, а тому на думку суду, для вугілля кам`яного, відносно якого у перевізних документах немає відмітки про відвантаження у вологому стані, п.27 Правил видачі вантажів встановлює норму недостачі при перевезенні 1%.

Правова позиція про те, що розрахунок вартості недостачі вантажу здійснюється з врахуванням норми природної втрати під час перевезення вантажу (кам`яного вугілля) відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, та безпосередньо залежить від характеристики (властивості) вантажу, зазначеній в залізничній накладній, неодноразово викладена в постановах Верховного Суду, прийнятих у подібних правовідносинах, зокрема, від 15.03.2021 у справі №910/5038/20, від 25.01.2021 у справі №910/118/20, від 03.09.2020 у справі №910/15076/19, від 07.08.2018 у справі №910/23346/16, від 16.10.2019 у справі №910/16904/18.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту залізниць України).

У якості доказів вартості відправленого вантажу Позивачем надано довідки підписані директором та начальником відділу планування та інвестицій Позивача.

Статут залізниць України не передбачає обов`язкового додавання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем, а тим паче вантажовідправником або іншою уповноваженою особою вартості вантажу, оскільки статтею 130 Статуту залізниць України визначений перелік документів, що слід додавати під час пред`явлення позову/претензії перевізнику, серед яких немає доказів оплати вантажу, а у відповідності до статті 115 Статуту, в даній категорії спорів, позивачу необхідно додати документ відправника про вартість вантажу, яким може бути довідка, при цьому коло уповноважених осіб на її підписання, на рівні закону законодавцем не деталізовано, а відтак такими особами можуть бути і директор товариства або інша уповноважена особа.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду про те, що довідки позивача є належним підтвердженням вартості відправленого вантажу, а нарахована позивачем вартість втраченого вантажу в розмірі 78 054, 89 грн є правомірною та арифметично вірною.

Щодо зустрічних позовних вимог

Відповідно до п. 23 Статуту визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно із п. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Правилами оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 закріплено наступне: усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни (пункт 1.3).

Так, у комерційному акті № 388103/165, зазначено, зокрема, про те, що при огляді встановлено: навантаження трапецевидне на рівні бортів зі скосами до бокових та торцевих бортів, маркування ледь проглядається, вантаж не ущільнено в порушення ПП розділ 15 п. 8; відсутні сліди ходіння, виїмки, воронкоподібне заглиблення.

Колегія суддів апеляційної інстанції вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності зауважень позивача за зустрічним позовом щодо маркування та ущільнення вантажу.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що можливість встановити обставини невідповідності у перевізному документі маси вантажу у вагоні № 53573465 за залізничною накладною № 48810774 відсутня, зокрема, у зв`язку із тим, що зазначення у комерційному акті про відсутність саме воронкоподібних заглиблень не свідчить про відсутність інших ознак, які свідчать про втрату вантажу під час перевезення.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Суд наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому Суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає за необхідне застосовуючи стандарт «balance of probabilities» («баланс ймовірностей»), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, аніж не мав місце, враховуючи те, що у комерційному акті № 388103/165, зазначено, зокрема, про те, що маркування ледь проглядається, водночас у матеріалах справи відсутні зауваження позивача за зустрічним позовом щодо маркування та ущільнення при прийнятті вагону до перевезення, а також те, що у 16 вагонах із 17, було виявлено недостачу із відсутнім або порушеним маркуванням, суд дійшов висновку, що більш вірогідним була втрата вантажу під час перевезення, ніж зазначення відповідачем за зустрічним позовом невірної маси вантажу, у зв`язку із чим, підстави для задоволення зустрічних позовних вимог відсутні.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що доводи позивача за зустрічним позовом щодо зазначення відповідачем за зустрічним позовом невірної маси вантажу, що стало підставою для звернення до суду із зустрічним позовом, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами, що відповідно виключає можливість нарахування судом штрафу, нарахованого відповідно до положень статті 122 та частини 2 статті 118 Статуту, а відтак і відсутність підстав для задоволення таких вимог.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено правомірність заявлених позивачем вимог за первісним позовом з огляду на втрату залізницею вантажу у вагонах після прийняття таких вагонів до перевезення, водночас, вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають в силу відсутності доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач за первісним позовом, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення первісних позовних вимог та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19183/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/19183/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено 16.09.2024.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич