ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. Справа№ 911/2346/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Тищенко А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024

у справі №911/2346/23 (суддя - Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Виконавчого комітету Тетіївської міської ради

про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Виконавчого комітету Тетіївської міської ради про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі №911/2346/23 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Виконавчого комітету Тетіївської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 34 039,99 грн боргу за використаний природній газ, 4054,96 грн пені, 11 029,70 грн інфляційних нарахувань, 1 516,41 грн трьох відсотків річних та 2684,00 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, встановивши, що прострочення оплати наступило 05.01.2022, враховуючи пропущення позивачем строків надсилання рахунку, що визначені договором, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача суми боргу за використаний природній газ у розмірі 34039,99 грн.

Щодо заявлених позивачем 11029,70 грн інфляційних збитків, 4 122,10 грн пені та 1527,61 грн відсотків за користування грошовими коштами у період з 01.01.2022 по 30.06.2023 суд, з урахуванням того, що позивачем при поданні позову не враховано, що прострочення виконання зобов`язання наступило лише 05.01.2022 в контексті положень пункту 4.3 та 4.4 договору, здійснив перерахунок заявлених сум та дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення відсотків річних у розмірі 1516,41 грн та стягнення пені у розмірі 4054,96 грн, при цьому розрахунок позивача заявлених до стягнення інфляційних нарахувань визнано судом арифметично правильним та таким що підлягає задоволенню у заявленому розмірі - 11029,70 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі №911/2346/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 11,20 грн 3% річних та 67,14 грн пені скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» щодо стягнення 11,20 грн 3% річних та 67,14 грн пені задовольнити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2346/23 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/2346/23.

Після надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду, ухвалою суду відкрито апеляційне провадження у справі №911/2346/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі № 911/2346/23, розгляд якої здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, зокрема ст. 193, 218, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 549-552, 599, 625 Цивільного кодексу України, без дослідження усіх істотних обставин справи.

За доводами скаржника, позивач правомірно відповідно до умов Типового договору нарахував з 01.01.2022 інфляційні втрати, 3 % річних та пеню за прострочення виконання зобов`язання.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», що у свою чергу свідчить про обізнаність з апеляційним розглядом справи, оскільки відповідні ухвали суду апеляційної інстанції були доставлені до електронного кабінету відповідача.

Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 р. № 1102 »Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236» (далі Постанова КМУ № 1102).

Виконавчий комітет Тетіївської міської ради є бюджетною установою (у визначенні Бюджетного кодексу України).

Оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу спожитого відповідачем, автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» ТОВ ГК Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Отже, внесення до Реєстру постачальника «останньої надії» здійснюється автоматично у випадках передбачених Правилами постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила) та з підстав визначених Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс).

Виконавчий комітет Тетіївської міської ради було зареєстровано в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», що підтверджується наданими відомостями з інформаційної платформи, які долучені позивачем до позовної заяви принтскрин особистого кабінету позивача; витяг із форми 10 від оператора ОГРМ «Київоблгаз» у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач, повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності.

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Позивач зауважив, що із форми 10 від оператора «Київоблгаз» у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач - ЕІС-кодом 56XS000041IOP006 вбачається, що під ЕІС-кодом 56XS000041IOP006 значиться Виконавчий комітет Тетіївської міської Ради; Україна, 09800, Київська обл., Тетіївський р-н, місто Тетіїв, вулиця Януша Острозького, будинок 5, Код за .

Із листа оператора ГТС від 28.09.2022 № товвих-22-10435 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» з ЕІС-кодом - 56XS00004110P006 вбачається, що відповідач спожив із ресурсу постачальника «останньої надії» природний газ у листопаді 2021 з 01.11.2021 по 28.11.2021р. у обсязі 2,02619 м. куб. на суму 34039,99 грн

Суд враховує, що договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

За твердженням позивача, акцепт відбувся 01.11.2021 через встановлення факту споживання природного газу із ресурсу постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов публічного (укладеного) Типового Договору, що постачався позивачем як постачальником «останньої надії» для споживачів, що є бюджетними установами у період з 1 по 30 листопада 2021 становила 16,80 грн за 1 куб. метр з ПДВ. У період з 01 грудня 2021 по 31 січня 2022 і надалі ціна розраховувалася відповідно до формули пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2021 р. №1102.

Відповідно до пункту 4.2 договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4.4. публічного Типового Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Позивач зазначає, що на виконання вказаного пункту ним направлялись на адресу Відповідача акт, рахунок на оплату поставленого природного газу, коригуючий акт, однак рахунки не були оплачені. За твердженнями позивача у листопаді 2021 з 01.11.2021 по 28.11. 2021 відповідачу поставлено газу у обсязі 2,02619 м. куб. на суму 34039,99 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення пені з 01.01.2022 по 30.06.2022, а також інфляційних втрат та відсотків річних за період з 01.01.2022 по 30.06.2023.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Укладений між сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме, майново-господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174, 175 ГК України, ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, а згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надало відповідь № 6313/2-2022 від 28.09.2022, де вказано, що згідно відомостей інформаційної платформи щодо споживач з ЕІС кодом 56XS00004HOP006 був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) у період з 29.10.2021 по 28.11.2021. Обсяг природного газу, використаний споживачем з EIC-кодом 56XS000041IOP006 у вказаний період та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» становить: з 01.11.2021 по 28.11.2021 8101,00 куб м.

У наданій позивачем копії витягу форми № 10 АТ «Київоблгаз» міститься інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», в тому числі вбачається, що до реєстру споживачів також включено Виконавчий комітет Тетіївської міської ради () з EIC-кодом 56XS000041IOP006.

Відповідно до Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», датою подання якого є 29.10.2021, до переліку таких споживачів включено споживача з ЕІС-кодом споживача природного газу 56XS000041ІOP006 (пункт 16).

До суду надано копію акту приймання передачі природного газу № 18093, що підписаний ТОВ ГК Нафтогаз України, як постачальником, відповідно до якого постачальник передав Виконавчому комітету Тетіївської міської ради, як споживачу, у листопаді 2021 року 2,02619 тис. м. куб природного газу на суму 34039,99 грн.

Також ТОВ ГК Нафтогаз України виставило відповідачу рахунок на оплату природного газу № 30922, який разом з актом був відправлений останньому 14.12.2021 відповідно до списку згрупованих відправлень.

Також позивачем надано копію коригуючого акту № 23891 до акту приймання передачі № 18093, відповідно до якого остаточна вартість переданого відповідачу природного газу від ТОВ ГК Нафтогаз України становила 34039,99 грн.

Позивач 14.07.2022 надсилав відповідачу вимогу № 119/4.3-9158-2022 про сплату заборгованості.

Виходячи з викладеного, суд констатує факт споживання відповідачем, як споживачем постачальника «останньої надії», у листопаді 2021 року природного газу. Відповідно до акту приймання передачі та коригуючого акту споживачу від постачальника останньої надії було поставлено 2026,19 кубометрів газу, на загальну вартість 34039,99 грн, враховуючи те, що у період з 01 по 30 листопада 2021 року ціна за 1 кубометр газу була еквівалентна 16,8 грн відповідно до наданої позивачем довідки від 29.09.2022 про ціну природного газу.

Дослідивши наявні у справі докази як окрема, так і в їх сукупності, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що позивачем для доведення власних тверджень подано ряд доказів, що у відповідності до наведених вище норм свідчать про реальне постачання ТОВ ГК Нафтогаз України природного газу, як постачальником «останньої надії», споживачу Виконавчому комітету Тетіївської міської ради.

При цьому, об`єми такого постачання у спірному місяці листопаді 2021 року не заперечуються відповідачем та підтверджуються відповідними актами та рахунками на оплату. У свою чергу відповідач надав докази, що свідчать про укладення між ним та іншою особою договору про постачання природного газу та про оплату отриманих у листопаді 2021 року об`ємів природного газу, що не впливає на обставини, що підтверджені наданими позивачем доказами в контексті спору щодо того, що позивачем постачався природний газ відповідачу у спірний період.

Відповідно до пункту 4.4 типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Суд звертає увагу, що пунктом 4.3 визначається, що постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Як встановлено судом, рахунок № 30922 на оплату природного газу за розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року було направлено відповідачу лише 14.12.2021, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком.

Отже, позивачем прострочено виконання свого обов`язку встановленого пунктом 4.3 договору щодо надсилання споживачу рахунку не пізніше 10 числа наступного за місяцем постачання природного газу на 4 дні.

Відтак, з урахуванням положень частини 2 статті 613 ЦК України, відповідно до якої якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочено на час прострочення кредитора, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що визначений пунктом 4.4 типового договору обов`язок з оплати може бути відстрочено на 4 календарні дні, тож прострочення оплати наступило 05.01.2022 враховуючи пропущення позивачем строків надсилання рахунку, що визначені договором.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що позивач правомірно відповідно до умов Типового договору нарахував з 01.01.2022 інфляційні втрати, 3 % річних та пеню за прострочення виконання зобов`язання - спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача суми боргу за використаний природній газ у розмірі 34039,99 грн.

Щодо стягнення заявлених позивачем 11029,70 грн інфляційних збитків та 1527,61 грн відсотків за користування грошовими коштами у період з 01.01.2022 по 30.06.2023, суд встановив наступне.

Оскільки судом було встановлено, що позивачем при поданні позову не враховано, що прострочення виконання зобов`язання наступило лише 05.01.2022 в контексті положень пункту 4.3 та 4.4 договору та частини 2 статті 613 ЦК України, то можливий до нарахування період має розпочинатися з 05.01.2022.

Таким чином, за розрахунком суду першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, розмір відсотків річних, які підлягають до стягнення становить 1516,41 грн, а тому вимога про стягнення відсотків підлягає частковому задоволенню.

Щодо розміру відсотків річних, беручи до уваги алгоритми розрахунку таких нарахувань, суд вказав на арифметичну відповідність розміру інфляційних збитків визначеного позивачем до розміру інфляційних, що обрахований судом, оскільки змінна початку нарахування з 01.01.2022 на 05.01.2022 не має впливу на загальну формулу, де за основу береться індекс інфляції у показники календарного місяця прострочення виконання зобов`язання, з чим також погоджується судова колегія та що сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не оспорюється.

Також позивач заявляв до стягнення 4122,10 грн пені, що нарахована за період з 01.01.2022 по 30.06.2022.

Позивач звертав увагу суду на умови пункту 4.5 типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». У наданому позивачем примірнику типового договору, що укладений з відповідачем пункт 4.5 викладений у такій редакції: «у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу».

З огляду на встановлену вище судом дату настання прострочення виконання зобов`язання з оплати, а також те, що статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, період за яким суд буде розраховувати пеню, що підлягає стягненню з відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання починається з 05.01.2022 і закінчується 30.06.2022.

Суд першої інстанції, здійснивши розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки за кожен день прострочення оплати 34039,99 грн, прийшов до висновку, що розмір підставної до стягнення пені становить 4054,96 грн, а тому вказана вимога підлягає задоволенню частково, з чим погоджується колегія суддів.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823 (далі - Кодекс ГТС).

За визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Відповідно до частини 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму .

Частиною 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму про що зазначено у ч. 1 ст. 655 ЦК України.

Відповідно до частин 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, що визначено ст. 525 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) вказано у статті 610 ЦК України.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегією суддів враховується, що позивачем рішення суду першої інстанції оскаржується частково, зокрема щодо відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 11,20 грн 3% річних та 67,14 грн пені з посиланням на те, що позивач правомірно відповідно до умов Типового договору нарахував з 01.01.2022 інфляційні втрати, 3 % річних та пеню.

Натомість, судова колегія відхиляє такі доводи з огляду на встановлений судом факт надсилання позивачем відповідачеві рахунку з прострочення на 4 дні, у зв`язку з чим визначений пунктом 4.4 типового договору обов`язок з оплати може бути відстрочено на 4 календарні дні, а відтак прострочення оплати наступило 05.01.2022.

Отже, апеляційна скарга містить обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи, наведені скаржником, не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі № 911/2346/23 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі № 911/2346/23 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі № 911/2346/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2024 у справі № 911/2346/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

А.І. Тищенко