РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2024Справа № 911/1655/24

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 911/1655/24

за позовом Відділу освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області ( 85700, Донецька обл., Волноваський р-н, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 88, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б. 11, )

про стягнення 117 212, 95 грн.,

без виклику представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.06.2024 через систему «Електронний суд» Відділ освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області (далі позивач / замовник) надіслав позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» (далі - ТОВ «МЦФЕР-Україна», відповідач) про стягнення 117 212, 95 грн., з яких: 104 980, 00 грн. основного боргу, 4 672, 47 грн. 3 % річних та 7 560, 48 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором придбання періодичних видань № 434782873/610 від 17.12.2021 в частині передачі видань за адресою замовника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2024 справу № 911/1655/24 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

10.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 911/1655/24.

Згідно до з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2024, матеріали справи № 911/1655/23 передано на розгляд судді Блажівській О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Вищевказана ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім 16.07.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Враховуючи викладене, відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

09.08.2024 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» надійшов відзив на позовну заяву.

13.08.2024 через систему «Електронний суд» Відділ освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області надано до суду відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» (Видавець) та Відділом освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області (Замовник) укладено Договір № 434782873 придбання періодичних видань (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору його предметом є придбання, тобто передача (відправлення) Видавцем Замовнику періодичних видань, зазначених в цьому ж пункті та у Додатку до Договору - Специфікації, які відповідають наступним кодам ДК 021:2015; 22200000-2 Газети, періодичні спеціалізовані та інші періодичні видання і журнали; 22210000-5 Газети: 22212000-9 Періодичні видання; 22213000-6 Журнали:

1. Журнал Вихователь-методист дошкільного закладу 12міс. з 01.01.2022 р. - 6 шт.;

2. Е-Журнал Вихователь-методист дошкільного закладу (спецвипуск до журналу Вихователь-методист дошкільного закладу) - 7 шт.;

3. Е-Журнал Держзакупівлі (спецвипуск до журналу Держзакупівлі) - 1 шт.;

4. Е-Журнал Музичний керівник (спецвипуск до журналу Музичний керівник) - 7 шт.;

5. Е-Журнал Методична скарбничка вихователя (спецвипуск до журналу Методична скарбничка вихователя) - 7 шт.;

6. Е-Журнал Медична сестра дошкільного закладу (спецвипуск до журналу Медична сестра дошкільного закладу) - 7 шт.;

7. Е-Журнал Практичний психолог дитячий садок (спецвипуск до журналу Практичний психолог дитячий садок) - 7 шт.;

8. Е-Журнал Практика управління дошкільним закладом (спецвипуск до журналу Практика управління дошкільним закладом) - 7 шт.;

9. Журнал Музичний керівник 12міс.з 01.01.2022 р. - 6 шт.;

10. Журнал Методична скарбничка вихователя 12міс.з 01.01.2022 р. - 6 шт.;

11. Журнал Медична сестра дошкільного закладу 12міс.з 01.01.2022 р. - 6 шт.;

12. Журнал Практичний психолог Дитячий садок 12міс.з 01.01.2022 р. - 6 шт.;

13. Журнал Практика управління дошкільним закладом 12міс.з 01.12.2021 р. - 6 шт.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2. Договору Видання відправляються за адресою доставки не пізніше 4 днів з дня виходу їх з друку, але з дати підписання договору.

Замовник зобов`язується оплатити повну суму цього Договору протягом 30 календарних днів з дати підписання Договору (п. 2.3 Договору).

Згідно з пунктами 3.1 та 3.2 Договору загальна вартість замовлених видань становить 104 980, 00 грн. (сто чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень), включно з вартістю доставки.

Придбання Видань здійснюється шляхом перерахуванням коштів Замовником на розрахунковий рахунок Видавця в сумі яка вказана в п. 3.1. (п. 3.3 Договору).

Датою переходу права власності на Видання є дата підписання видаткової накладної (п.3.5. Договору).

Згідно пп. 4.1-4.3 Договору при частковому чи повному невиході тиражу Видань Видавець компенсує Замовнику видавничу вартість цього тиражу. У разі невиконання обов`язків визначених цим Договором Видавець зобов`язаний сплатити Замовнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ. Видавець несе повну моральну та матеріальну відповідальність за порушення графіка виходу Видання, здвоєння номерів, невихід або ліквідацію Видання.

Відповідно до п. 7.5 Договір набирає чинності від дня його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань згідно ст. 631 ЦКУ.

На виконання умов п. 2.3 Договору Замовник (позивач) перерахував Видавцю (відповідачу) грошові кошти у розмірі 2 772,00 грн. (платіжне доручення № 183 від 23.12.2021), у розмірі 78 660,00 грн. (платіжне доручення № 422 від 23.12.2021) та у розмірі 23 598, 00 грн. (платіжне доручення № 1005 від 23.12.2021). Тобто на загальну суму 104 980, 00 грн.

Як зазначає позивач, у позовній заяві, Видавець (відповідач) не виконав умови договору щодо передачі видань на адресу Замовника.

01.05.2024 позивач звернувся до відповідача з листом від 01.05.2024 № 131, в якому запропонував надіслати видання, які не отримав відповідно до умов Договору, на іншу адресу або повернути суму передплати на розрахункові рахунки Замовника (позивача).

15.05.2024 відповідач надіслав позивачу на його електронну адресу лист без дати та номеру, в якому повідомив, що 15.09.2022 року відбулась зміна генерального директора ТОВ «МЦФЕР-Україна». Передача первинної бухгалтерської документації колишнім генеральним директором підприємства не відбулось, що ускладнює виконання зобов`язань перед діючими контрагентами підприємства.

Разом з тим, 27.07.2022 року між ТОВ «МЦФЕР-Україна» та ТОВ «Експертус Тек» укладено договір № 27/07-ПП «Про передачу прав на друковані засоби масової інформації».

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Експертус Тек» зобов`язувалось виконати зобов`язання щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації, в тому числі Відділу освіти Волноваської військово-цивільної адміністрації.

За результатами розгляду справи № 910/14039/22 за позовом ТОВ «МЦФЕР- Україна» до ТОВ «Експертус Тек» про визнання договору № 27/07-ПП від 27.07.2022 року недійсним винесено рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

З урахуванням викладеного, всі зобов`язання щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації з 27.07.2022 року за договорами, укладеними з ТОВ «МЦФЕР-Україна» перейшли до ТОВ «Експертус Тек».

Разом з тим, у вказаному листі було зазначено, що ТОВ «МЦФЕР-Україна» не відмовляється від виконання зобов`язань, передбачених п. 4.1 договору щодо компенсації Замовнику невиданого тиражу за період з березня 2022 по липень 2022 року включно для чого необхідно провести відповідну звірку для визначення суми компенсації. Щодо отримання періодичних видань або компенсації за невиданий тираж з серпня 2022 по грудень 2022 року, Замовнику було запропоновано звернутись до ТОВ «Експертус Тек» (Україна, 02002, місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 4).

21.05.2024 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 149, в якій просив Відділ освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області відповідача повернути суму попередньої оплати у розмірі 104 980, 00 грн., шляхом перерахування коштів на його банківські рахунки, надати докази виконання зобов`язання та провести звірку розрахунків.

30.05.2024 у відповідь на претензію на електронну пошту позивача надійшов лист відповідача без номера та дати, в якому останній не визнає правових підстав для повернення суми попередньої оплати в розмірі 104 980,00 грн. Натомість згідно даного листа відповідач погодився компенсувати частину невиданого тиражу за період з березня 2022 по липень 2022 року включно, а решту вимог відхилив з огляду на кадрові зміни у Видавника та укладення 27.07.2022 року між ТОВ «МЦФЕР-Україна» та ТОВ «Експертус Тек» Договору № 27/07-ПП «Про передачу прав на друковані засоби масової інформації».

У якості доказу часткового виконання зобов`язань відповідач надав «Таблицю користувачів та дати активації доступу до видань по договору № 434782873 від 17.12.2021 року» та запропонував провести звірку розрахунків.

Як зазначає позивач, на час звернення до суду з цим позовом відповідач не надав доказів часткового виконання зобов`язань за договором, не здійснив звірку розрахунків, не визначився з сумою боргу яку він визнає та, відповідно, не перерахував на розрахункові рахунки позивача жодних коштів.

Позивач просить стягнути з відповідача 117 212, 95 грн., з яких: 104 980, 00 грн. основного боргу за невиконання своїх зобов`язань за Договором щодо доставки періодичних видань позивачеві, які передплачені на 2022 рік, 4 672, 47 грн. 3 % річних та 7 560, 48 грн. інфляційних втрат.

ТОВ «МЦФЕР-Україна» заперечуючи проти позовних вимог позивача, у надісланому до суду 06.08.2024 засобами поштового зв`язку відзиві на позовну заяву (зареєстровано 09.08.2024) (далі - відзив) звертає увагу, що на виконання умов Договору позивач сплатив кошти на загальну суму 104 980,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1005 від 23.12.2022 року на суму 23 598,00 грн.; платіжним дорученням № 422 від 23.12.2022 року на суму 78 660,00 грн.; платіжним дорученням № 183 від 23.12.2022 року на суму 2 722,00 грн.

В свою чергу, на виконання умов укладеного Договору ТОВ «МЦФЕР-Україна» надало доступ до Е-журналів працівникам Відділу освіту Волноваської військово- цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, на підтвердження чого до відзиву, як додаток, додано додаток № 1 «Таблиця користувачів та дата активації доступу до видань по договору № 434782873 від 17.12.2021».

Також у поданому відзиві відповідач звертає увагу суду, що 27.07.2022 року між ТОВ «МЦФЕР-Україна» та ТОВ «Експертус Тек» укладено договір № 27/07-ПП «Про передачу прав на друковані засоби масової інформації».

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Експертус Тек» зобов`язувалось виконати зобов`язання щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації, в тому числі Відділу освіти Волноваської військово-цивільної адміністрації.

У поданому відзиві, відповідач повідомив, що за результатами розгляду справи № 910/14039/22 за позовом ТОВ «МЦФЕР- Україна» до ТОВ «Експертус Тек» про визнання договору № 27/07-ПП від 27.07.2022 року недійсним винесено рішення, яким в задоволені позову відмовлено.

Як зазначає відповідач у відзиві, з урахуванням викладеного, всі зобов`язання щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації з 27.07.2022 року за договорами, укладеними з ТОВ «МЦФЕР-Україна» перейшли до ТОВ «Експертус Тек». За результатами розгляду даної справи Господарським судом міста Києва, що підтверджено Північним апеляційним Господарським судом встановлено, що ТОВ «Експертус Тек» належним чином виконано зобов`язання перед третіми особами щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації.

Про дану обставину ТОВ «МЦФЕР-Україна» повідомило позивача відповіддю на претензію № 149 від 21.05.2024 року та додатково повідомило, що ТОВ «МЦФЕР- Україна» не відмовляється від виконання зобов`язань, передбачених п.4.1 договору щодо компенсації Замовнику невиданого друкованого тиражу за період з березня 2022 по липень 2022 року включно для чого необхідно провести відповідну звірку для визначення суми компенсації та додатково повідомило позивача, про необхідність звернутись до ТОВ «Експертус Тек» щодо виконання умов договору з випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації з 27.07.2022 року.

Позивач не погоджуючись з твердженнями відповідача, викладеними у відзиві, надав до суду 13.08.2024 відповідь на відзив, в якій зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 року по справі № 910/14039/22 щодо відмови в визнанні недійсним договору № ПП/2707 про передачу прав на видання, випуск і розповсюдження видань укладеного між ТОВ "ЕКСПЕРТУС ТЕК" та ТОВ «МЦФЕР- Україна», що додане відповідачем до відзиву не є преюдиціальним доказом виконання відповідачем зобов`язання перед позивачем. Адже предметом доведення у судовій справі № 910/14039/22 була наявність зловмисної домовленості представників правочину (договір № ПП/2707): ТОВ "ЕКСПЕРТУС ТЕК" та ТОВ «МЦФЕР-Україна». Крім того, у рішенні суду зазначено, що додатки до оспорюваного правочину не містять точних сум зобов`язань по кожному періодичному виданню та визначають лише загальну суму переданих зобов`язань тощо. Предметом дослідження у суді не було виконання ТОВ «МЦФЕР-Україна» (та/або ТОВ "ЕКСПЕРТУС ТЕК") зобов`язань з доставки періодичних видань на адресу Позивача - Відділу освіти Волноваської міської ВЦА за договором № 434782873/610 від 17.12.2021 у період його дії.

Поряд з цим, у поданій до суду відповіді на відзив, позивач зазначає, що відповідач підтверджує укладання між сторонами договору придбання періодичних видань № 434782873/610 від 17.12.2021 (далі - Договір) та отримання від позивача попередньої оплати у розмірі 104 980, 00 грн. Таким чином, відповідно до приписів частини першої статті 75 ГПК України ці обставини не потребують доведення.

Відтак позивач вважає, що відповідач фактичною в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язання за договором № 434782873/610 від 17.12.2021 року.

При цьому, позивач, у поданій відповіді на відзив, зазначає, що залучення відповідачем до виконання договору третіх осіб не суперечить вимогам цивільного законодавства, але відповідно до статей 528 та 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання.

Також, як зазначає позивач, згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами, до таких громад віднесена Волноваська міська територіальна громада. Факт тимчасової окупації Волноваської міської територіальної громади з 13 березня 2022 року є загальновідомим, і не потребує доведення. Таким чином, принаймні з дати окупації, доставка поштових відправлень та робота українських інтернет провайдерів на окупованих територіях неможлива. Тобто, виконання зобов`язання за договором починаючи з 24.02.2022 року було неможливе як відповідачем так і будь якою-іншою особою, за дорученням останнього, без узгодження нового місця доставки періодичних видань на контрольованій українською владою території.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша ст. 202 ЦК України).

При цьому, за правилами ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір про придбання періодичних видань від 17.12.2021 № 434782873, який за своєю правовою природою є змішаним договором, а саме: договором про надання послуг, оскільки включає в себе оформлення передплати (перерахування коштів видавцю) та договору поставки, оскільки за наслідками їх виконання позивач отримує право власності на товар - періодичні видання.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що сторонами договору про надання послуг є замовник і виконавець. При цьому, замовником є особа, що зацікавлена в одержанні послуги відповідного роду, замовляє її надання на умовах, визначених договором, контролює надання послуги і оплачує її, якщо інше не встановлено договором. А виконавцем є особа, що виконує завдання замовника - надає відповідну послугу, та отримує оплату за надану послугу, якщо інше не встановлено договором.

Тобто, у розумінні ст. 901 ЦК України, у замовника виникають право замовити послугу та обов`язок з її оплати, якщо інше не встановлено договором, а у виконавця виникають обов`язок надати послугу та право отримати оплату наданої послуги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 911/2756/18.

За змістом ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що ст. 177 ЦК України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача, синхронність надання й одержання послуги. При цьому, виникнення обов`язку здійснити оплату за договором законодавець пов`язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором; строк (термін) виконання обов`язку здійснити оплату також визначається у відповідності з умовами договору.

Згідно з частиною першою ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст. 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин першої та другої ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до частини першої ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріали справи свідчать, що на підставі договору від 17.12.2021 № 434782873 згідно платіжних доручень № 183 від 23.12.2021, № 422 від 23.12.2021, № 1005 від 23.12.2021 позивачем перераховано на рахунок відповідача у відповідності до приписів п. 2.3 Договору повну оплату у розмірі 104 980, 00 грн. за періодичні друковані та електронні видання, доставка яких мала бути здійснена протягом 4 днів з дати виходу їх з друку (п. 2.2 Договору).

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.03.2023 по справі № 910/5041/22.

Позивач направив відповідачу претензію від 21.05.2024 № 149 з вимогою, зокрема, про повернення оплати за Договором від 17.12.2021 № 434782873 у розмірі 104 980, 00 грн.

На дану претензію відповідачем надано 30.05.2024 відповідь. Натомість кошти повернуто не було.

У той же час, з поданого відповідачем до суду відзиву, вбачається, що 27.07.2022 року між ТОВ «МЦФЕР-Україна» та ТОВ «Експертус Тек» укладено договір № 27/07-ПП «Про передачу прав на друковані засоби масової інформації». Відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до умов укладеного Договору ТОВ «Експертус Тек» зобов`язувалося виконати зобов`язання по випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації, в тому числі Відділу освіти Волноваської військово-цивільної адміністрації.

Також відповідач звертав увагу, що за результатами розгляду справи № 910/14039/22 за позовом ТОВ «МЦФЕР - Україна» до ТОВ «Експертус Тек» про визнання договору № 27/07-ПП від 27.07.2022 року недійсним винесено рішення, яким в задоволені позову відмовлено. З урахуванням викладеного, всі зобов`язання щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації з 27.07.2022 року за договорами, укладеними з ТОВ «МЦФЕР - Україна» перейшли до ТОВ «Експертус Тек». Відповідач також зазначає, що за результатами розгляду даної справи Господарським судом м. Києва, що підтверджено Північним апеляційним Господарським судом встановлено, що ТОВ «Експертус Тек» належним чином виконано зобов`язання перед третіми особами щодо випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації. Відповідачем, як додаток, до відзиву додано копію рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 по справі № 910/14039/22. Про дану обставину ТОВ «МЦФЕР-Україна» повідомило позивача відповіддю на претензію № 149 від 21.05.2024 року та додатково повідомило, що ТОВ «МЦФЕР - Україна» не відмовляється від виконання зобов`язань, передбачених п. 4.1 договору щодо компенсації Замовнику невиданого друкованого тиражу за період з березня 2022 по липень 2022 року включно для чого необхідно провести відповідну звірку для визначення суми компенсації та додатково повідомило позивача, про необхідність звернутись до ТОВ «Експертус Тек» щодо виконання умов договору з випуску та відправлення друкованих засобів масової інформації з 27.07.2022 року.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що матеріали справи не містять Договору № ПП/2707 від 27.07.2022 "Про передачу прав на видання, випуск і розповсюдження видань", натомість відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/14039/22, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 встановлено, що «……. 27.07.2022 між ТОВ "МЦФЕР-Україна" (засновником) та ТОВ "Експертус Тек" (правонаступником) укладений договір № ПП/2707 від 27.07.2022 "Про передачу прав на видання, випуск і розповсюдження видань" (надалі - договір), відповідно до умов якого засновник передає за компенсацію правонаступнику належні йому права та обов`язки в повному обсязі на випуск періодичних видань, вказаних у додатку 1 до цього договору (надалі - видання). Право засновника на випуск кожного із зазначених видань підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію.

Додатком 1 до договору визначено перелік періодичних видань, а саме:

Медична сестра дошкільного закладу; серія свідоцтва КВ №17628-6478 Р від 29.03.2011року;

Довідник спеціаліста з охорони праці; серія свідоцтва КВ №14788-3759 Р від 17.06.2008року;

Кадровик 01; серія свідоцтва КВ№18746-7546ПР від 02.03.2012 року;

Практика управління закладом освіти; серія свідоцтва КВ №11147-27 Р від 10.04.2006року;

Довідник секретаря та офіс - менеджера; серія свідоцтва КВ №11404-277 Р від30.06.2006 року;

Управління закладом охорони здоров`я; серія свідоцтва КВ №11426-299 Р від 03.07.2006 року;

Вихователь-методист дошкільного закладу; серія свідоцтва КВ 14139-3110 Р від 21.05.2008 року;

Головбух: Праця та зарплата; серія свідоцтва КВ №18747-7547 ПР від 02.03.2012 року;

Головбух; серія свідоцтва КВ № 14962-3934ПР від 05.03.2009 року;

Музичний керівник; серія свідоцтва КВ №16752-5324 Р від 10.06.2010 року;

Практика управління дошкільним закладом; серія свідоцтва КВ № 16751-5323 Р від10.06.2010 року;

Головбух: Бюджет; серія свідоцтва КВ №14859-3830 Р від 29.01.2009 року;

Заступник директора школи; серія свідоцтва КВ 15224 -3796 Р від 12.06.2009 року;

Практичний психолог: Дитячий садок; серія свідоцтва КВ №18695-7495 Р від 31.01.2012;

Довідник Головної медичної сестри; серія свідоцтва КВ № 18737-7537 Р від 14.02.2012 року;

Методична скарбничка вихователя; серія свідоцтва КВ №19974-9774 Р від 13.06.2013 року;

Держзакупівлі; серія свідоцтва КВ №18739-7539 Р від 14.02.2012 року;

Експертус; серія свідоцтва КВ №21715-11615 Р від 24.11.2015 року;

Головбух: Медицина; серія свідоцтва КВ №23821-13661 Р від 01.03.2019 року;

Головбух Агро; серія свідоцтва КВ №24270-1411- Р від 27.12.2019 року.

У відповідності до п.2.1. договору засновник зобов`язується: повідомити розповсюджувачів періодичних видань за передплатою, права на випуск яких передаються за цим договором засновником, про зміну сторони, відповідальної за випуск та відвантаження розповсюджувачу тиражів видань; протягом 3-х робочих днів з моменту укладення цього договору засновник зобов`язаний передати правонаступнику всю необхідну інформацію (документи), пов`язану із виконанням зобов`язань щодо випуску та відвантаження видань, заявлені засновником як видання, що постачаються за передоплатою.

За змістом п. 2.2. договору правонаступник зобов`язується: укласти з розповсюджувачами періодичних видань за передплатою, права на випуск яких передаються за цим договором засновником, угоду щодо взяття на себе зобов`язань із випуску та відвантаження видань, що були заявлені засновником як видання, що постачаються за передоплатою; здійснити перереєстрацію видань, права на випуск яких передаються за цим договору засновником, та надати розповсюджувачам відповідні копії Свідоцтв про реєстрацію після проведення процедури перереєстрації.

Згідно із п.3.1. договору сума компенсації, що належить засновнику за передані права та обов`язки на випуск періодичних видань за цим договором визначається у додатку 2 до цього договору.

На виконання п. 3.1. договору у пункті 1.1. додатку № 2 від 27.07.2022 договору № ПП/2707 від 27.07.2022 "Про передачу прав на видання, випуск і розповсюдження видань" сторони погодили, що компенсація (оплата) за передані права та обов`язки на випуск періодичних видань за договором, що належить засновнику становить 2000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. додатку № 2 договору засновник здійснює передачу правонаступнику власних зобов`язань перед третіми особами з випуску та постачання періодичних видань у розмірі 10 889 901, 34 грн., які були оплачені такими третіми особами на користь засновника до моменту укладання договору та цього додатку.

Згідно із п. 1.3 додатку № 2 договору правонаступник зобов`язується перерахувати на поточний рахунок засновника компенсацію (оплату) за передані права та обов`язки на випуск періодичних видань за договором, що належить засновнику, після виконання правонаступником всіх взятих на себе зобов`язань за договором перед третіми особами, але не пізніше ніж до 31 липня 2023 року включно.

Згідно з п. 1.4 додатку №2 договору правонаступник отримує права користування архівними матеріалами всіх періодичних видань, права та обов`язки за якими передаються засновником за договором…..».

Також відповідно до зазначеного рішення суду «…на підтвердження факту виконання зобов`язань перед третіми особами з випуску та постачання періодичних видань відповідач надав у матеріали справи: переліки виконаних зобов`язань у періоди: 27.07.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 31.01.2023, 01.02.2023 - 28.02.2023; накладні з передачі періодичних видань, складені з двома агентствами ДП "ПРЕСА", ТОВ "Меркурій-Експрес"; акти надання послуг з кур`єрської доставки видань; акт звірки щодо підтвердження виконання зобов`язань відповідно до умов додаткової угоди №3 від 01.08.2022 до договору №1881 від 10.10.2019 та договору №881 від 01.08.2022 із додатком №1 "Перелік отримувачів (передплатників) видань"; акт звірки щодо підтвердження виконання зобов`язання відповідно до умов договору №1 від 01.08.2022 та додаток №1 "Перелік отримувачів"; видаткові накладні, складені з контрагентами на підтвердження друку періодичних видань; списки згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) АТ "УКРПОШТА" щодо надсилання періодичних друкованих видань на адреси передплатників.

Відповідачем також надано Звіт про виконання зобов`язань згідно договору №ПП/2707 від 27.07.2022 станом на 19.06.2023, згідно із яким ТОВ "Експертус Тек" виконано зобов`язання перед третіми особами з випуску та постачання періодичних видань на суму 10889901,34 грн, а саме: Газета "Головбух: Бюджет"; Газета "Головбух: Праця та зарплата"; Газета "Головбух"; Журнали: "Головбух: Медицина"; "Вихователь-методист дошкільного закладу"; "Держзакупівлі"; "Довідник Головної медичної сестри"; "Довідник спеціаліста з охорони праці"; "Експертус"; "Заступник директора школи"; "Кадровик 01"; "Медична сестра дошкільного закладу"; "Методична скарбничка вихователя"; "Музичний керівник"; "Практика управління дошкільним закладом"; "Практика управління закладом освіти"; "Практичний психолог: Дитячий садок"; "Управління закладом охорони здоров`я.

На виконання умов договору п. 1.3 додатку № 2 договору відповідач здійснив на користь позивача оплату на суму 2000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №724 від 19.06.2023.

Отже, дослідивши представлені сторони докази у матеріали справи, судом встановлено, що відповідач виконував взяті на себе зобов`язання перед третіми особами.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів не виконання відповідачем зобов`язань перед третіми особами з випуску та постачання періодичних видань та у зв`язку із цим, пред`явлення третіми особами вимог до позивача щодо виконання зобов`язання з випуску та постачання періодичних видань, внаслідок чого позивач поніс збитки…..».

Позивач у поданій до суду 13.08.2024 відповіді на відзив зазначає наступне: рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2023 року по справі № 910/14039/22 щодо відмови в визнанні недійсним договору № ПП/2707 про передачу прав на видання, випуск і розповсюдження видань укладеного між ТОВ "Експертус Тек" та ТОВ «МЦФЕР- Україна», що доданий відповідачем до відзиву не є преюдиціальним доказом виконання відповідачем зобов`язання перед позивачем. Адже предметом доведення у судовій справі № 910/14039/22 була наявність зловмисної домовленості представників правочину (договір № ПП/2707): ТОВ "Експертус Тек" та ТОВ «МЦФЕР-Україна». Крім того, у рішенні суду зазначено, що додатки до оспорюваного правочину не містять точних сум зобов`язань по кожному періодичному виданню та визначають лише загальну суму переданих зобов`язань тощо. Предметом дослідження у суді не було виконання ТОВ «МЦФЕР-Україна» (та/або ТОВ "Експертус Тек") зобов`язань з доставки періодичних видань на адресу позивача - Відділу освіти Волноваської міської ВЦА за договором № 434782873/610 від 17.12.2021 у період його дії.

Враховуючи вищевказане, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 за змістом частини 4 статті 75 ГПК України преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Преюдиційність - це властивість фактів. Оцінка судами в інших справах законності чи незаконності певних дій особи в жодному разі не є преюдиційним фактом, і не є правовою позицією (постанова Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18).

Водночас правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду (частина 7 статті 75 ГПК України).

У постановах від 02.07.2019 у справі №48/340, від 03.07.2018 у справі №917/1345/17, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16 та від 17.02.2021 у справі №914/1257/18 Верховний Суд зазначив, що преюдиціальне значення мають лише встановлені судом обставини, тобто факти, а не правова їх оцінка. Преюдиційні факти істотно відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №922/2013/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими Господарським процесуальним кодексом України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Суд, враховуючи правові висновки Верховного Суду, надаючи оцінку рішенню суду Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 по справі № 910/14039/22 зазначає, що встановлення правомірності укладання Договору від 27.07.2022 № 27/07-ПП «Про передачу прав на друковані засоби масової інформації» жодним чином не може свідчити про виконання ТОВ «Експертус Тек» зобов`язань за Договором від 17.12.2021 № 434782873 про придбання періодичних видань, укладених між позивачем, як Замовником, та ТОВ «МЦФЕР-Україна», як Видавцем. Зокрема, даним рішенням не встановлювалось, що ТОВ «Експертус Тек» виконував взяті на себе зобов`язання перед третіми особами на виконання п. 1.2. Договору від 27.07.2022 № 27/07-ПП, в тому числі щодо позивача.

Також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів виконання ТОВ «Експертус Тек» його зобов`язань за Договором від 17.12.2021 № 434782873 про придбання періодичних видань, так само як і не надано доказів завчасного повідомлення позивача про заміну сторони у Договорі від 17.12.2021 № 434782873.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідно до умов п. 3.5 Договору від 17.12.2021 № 434782873 право власності на Видання переходить до Замовника під час підписання видаткової накладної.

Матеріали справи не містять копії відповідної накладної, та інших доказів про її складання, про що також не було повідомлено відповідачем під час розгляду даної справи.

Окрім цього, суд враховує, що згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами, до таких громад віднесена Волноваська міська територіальна громада. Факт тимчасової окупації Волноваської міської територіальної громади з 13 березня 2022 року є загальновідомим, і не потребує доведення.

Вказане підтверджує той факт, що з дати окупації, доставка поштових відправлень та робота українських інтернет провайдерів на окупованих територіях неможлива без узгодження нового місця доставки періодичних видань на контрольованій українською владою території.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

Частиною першою статті 618 ЦК України встановлено, що боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Таким чином, оскільки матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами виконання відповідачем зобов`язання за Договором від 17.12.2021 № 434782873 щодо передачі (відправлення) позивачу видань, які були предметом даного договору, суд приходить до висновку, що у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 693 ЦК України та ч. 1 ст. 530 ЦК України, суму попередньої оплати у розмірі 104 980, 00 грн. За вказаних обставин, дана позовна вимога підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач також просить стягнути з відповідача 4 672, 47 грн. 3 % річних та 7 560, 48 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ № 1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом здійснено власний розрахунок, при цьому, обмежуючись періодами та сумами, визначеними позивачем та за розрахунком суду останній є арифметично вірним, а тому підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Відділу освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б. 11, ) на користь Відділу освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області ( 85700, Донецька обл., Волноваський р-н, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 88, ) заборгованість в розмірі 117 212 (сто сімнадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 95 коп., з них 104 980 (сто чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. - сума основного боргу, 4 672 (чотири тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 47 коп. - 3% річних, 7 560 (сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 48 коп. - інфляційні втрати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б. 11, ) на користь Відділу освіти Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області (85700, Донецька обл., Волноваський р-н, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 88, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА