У Х В А Л А

19 вересня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/661/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (), вул. Шолуденка, будинок 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Макіївської сільської ради (), вул. Центральна, будинок 27, с. Макіївка, Ніжинський район, Чернігівська область, 17152

про стягнення 9153,41 грн

без виклику представників сторін;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Макіївської сільської ради про стягнення 9153,41 грн, з яких: 5943,97 грн основного боргу, 720,06 грн пені, 415,43 грн 3% річних та 2073,95 грн інфляційних втрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Сторони в розумінні статті 242 ГПК України належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету позивача від 19.07.2024, повідомленням про вручення відповідачу рекомендованої кореспонденції № 740.

14.08.2024 відповідачем подана заява № 927/661/24-75 від 07.08.2024, відповідно до якої останній повідомив, що Макієвською сільською радою було сплачено заборгованість на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у сумі 4999,50 грн відповідно до квитанції № 377805235 від 06.08.2024 та 4153,91 грн відповідно до квитанції № 377821890 від 07.08.2024, а всього оплата проведена на загальну суму 9153,41 грн.

Як доказ проведеної оплати відповідач надав копії зазначених квитанцій, які просив долучити до матеріалів справи.

Суд прийняв заяву відповідача до розгляду та долучив до матеріалів справи.

17.09.2024 (зареєстровано 18.09.2024, вх. № 7915) позивачем через підсистему «Електронний суд» подані письмові пояснення, відповідно до яких останній зазначає про те, що відповідачем повністю сплачено заборгованість за спірним договором.

Суд прийняв письмові пояснення позивача до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи суд зазначає таке.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі (ч. 2 ст. 169 ГПК України).

Відповідно до поданої відповідачем заяви № 927/661/24-75 від 07.08.2024 та поданого позивачем письмового пояснення, сторонами зазначено, що відповідач 07.08.2024 здійснив оплату 4999,50 грн, а 08.08.2024 сплачено 4153,91 грн.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з банківськими виписками, платіж здійснювало ТОВ «ФК «Фенікс», але у призначенні платежу зазначено крім іншого те, що платником є Макіївська сільська рада (), вказано, що оплата здійснювалась за природній газ, і суми розписаних платежів співпадають із сумами, зазначеними в позові.

До пояснень позивачем додані оновлені розрахунки основної заборгованості і штрафних санкцій, згідно яких заборгованість становить 0,00 грн. Загалом сплачено 9153,41 грн, що дорівнює розміру позовних вимог у справі.

Отже, під час розгляду справи відповідачем повністю погашено заборгованість, яка була предметом спору у цій справі, перед позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Судом встановлено, що сума оплати відповідає сумі заявлених позовних вимог.

Закриття провадження є формою закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення, у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

З огляду на вищевикладене, провадження у справі в частині стягнення 9153,41грн, у тому числі 5943,97 грн основного боргу, 720,06 грн пені, 415,43 грн 3% річних, 2073,95 грн інфляційних втрат, підлягає закриттю за відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положення частини 4 статті 231 ГПК України визначають, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Поряд з цим частиною 3 статті 130 ГПК України передбачено що, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача, а частина 9 статті 129 ГПК України визначає, що незалежно від результатів вирішення спору, суд має право покласти судові витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Отже, за приписами частини 3 статті 130 ГПК України у випадку закриття провадження у справі внаслідок задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, тобто коли предмет спору припинив існування внаслідок задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, обов`язок відшкодування судових витрат, зокрема, витрат по сплаті судового збору, покладено законодавцем на відповідача.

Так, як вже зазначалось судом вище, відповідачем погашено заявлену позивачем до стягнення заборгованість після пред`явлення останнім позову до суду.

Позивач за подання цієї позовної заяви сплатив судовий збір з урахуванням частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № від 16.08.2024.

У позовній заяві позивач просив стягнути судові витрати з відповідача.

Будь-яких інших заяв з вимогою, що стосується розподілу судових витрат, відмінною від тієї, що заявлена у позовній заяві, позивачем не подано.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що відповідачем вчинені дії щодо погашення суми боргу лише після звернення позивача до суду із заявленим позовом у цій справі, а отже спір виник саме внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, у зв`язку з чим предмет спору припинив існування внаслідок задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, та провадження у справі було закрито з цих підстав, з огляду на приписи процесуального законодавства, суд вважає, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача.

За таких обставин, судовий збір сплачений за подання позовної заяви, поверненню позивачу з Державного бюджету України не підлягає, оскільки, як зазначено вище, належить відшкодуванню відповідачем у цій справі.

При цьому суд зауважує, що права позивача на відшкодування сплаченого судового збору за подачу позову за рахунок відповідача, а не за рахунок держави, у даному випадку (закриття провадження за відсутністю предмета спору) жодним чином не порушені, поза як здійснення судом розгляду справ за рахунок держави у такому випадку нівелюватиме компенсаційну функцію інституту судових витрат.

Керуючись статтями 129, 130, пунктом 2 частини 1 статті 231, статтями 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» () до Макіївської сільської ради (,) про стягнення 9153,41 грн боргу закрити за відсутності предмету спору.

2. Стягнути з Макіївської сільської ради ( вул. Центральна, буд. 27, с. Макіївка. Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 17152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (, вул. Шолуденка, будинок 1, м. Київ, 04116) судовий збір в сумі 2422,40 грн.

3. Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.09.2024.

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду у строк, передбачений частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Кузьменко Т.О.