ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Справа № 903/1295/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Філіпова Т.Л.

суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Захарова М.О.

за участю представників сторін:

прокурора - Безпалова А.В.

позивача Волинської обласної державної адміністрації - не з`явилися

відповідача Берестечківської міської ради - предст. Якимчук О.М.

відповідача Комунального підприємства "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" - адв. Єлов В.А.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства"

на рішення Господарського суду Волинської області від 30.04.2024 р.

постановлене у м. Луцьк, повний текст складено 30.04.2024 р.

у справі № 903/1295/23 (суддя Гарбар І.О.)

за позовом Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації

до відповідачів:

1. Берестечківської міської ради

2. Комунального підприємства "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про витребування земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 30.04.2024 р. Господарський суд Волинської області задоволив позов Луцької окружної прокуратури в особі Волинської обласної державної адміністрації у справі № 903/1295/23. Судом ухвалено рішення про витребування у власність держави в особі Волинської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Берестечківської міської ради та постійного користування Комунального підприємства "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" земельну ділянку з кадастровим номером 070885800:00:001:0108 площею 15,9848 га.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Комунальне підприємство "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. Вважає, що рішення Господарського суду Волинської області у даній справі є необґрунтованим та незаконним, оскільки суд не з`ясував всіх обставин, які мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають встановленим обставинам справи та порушив норми процесуального права і неправильно застосував норми матеріального права.

Вважає, що судом не було з`ясовано, коли саме, за яких обставин та на якій підставі спірна земельна ділянка перейшла від Держоб`єднання «Волиньліс» до Державного лісомисливського господарства «Горохівське», що мало значення для об`єктивного вирішення справи, і що відповідно до п. 1 ч. 1 т. 277 ГПК є підставою для скасування судового рішення.

Доводить, що висновки суду про те, що «спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та накладається на землі лісового фонду, які на підставі матеріалів лісовпорядкування 2003 та 2012 років перебувають в користуванні державних лісогосподарських підприємств ( на даний час Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»), а також що «системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України» не відповідає встановленим обставинам справи, оскільки право постійного користування спірною земельною ділянкою, не може бути підтверджено на підставі п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, оскільки рішенням Волинської обласної ради від 18.08.2020 р. № 13/2 ця земельна ділянка безпосередньо Державному лісомисливському господарству «Горохівське» не передавалася, а передача відбулася в 2003 році при його створенні (наказ Державного комітету лісового господарства України № 90 від 07.06.2003 р.), після набрання чинності Земельним кодексом України при невстановлених судом обставинах.

Доводить також, що висновки суду першої інстанції про те, що «земельні ділянки лісогосподарського призначення віднесені до земель державної форми власності» та «Землі лісового фонду, що перебувають за межами населених пунктів, не можуть відноситись до комунальної власності» не відповідають змісту п. 24 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України та не відповідають встановленим обставинам справи.

Стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що «землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають в розпорядженні обласних державних адміністрацій» не врахувавши, що право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цього права, що Держоб`єднання «Волиньліс» вчасно не виготовило проекту землеустрою спірної земельної ділянки, а відтак не оформило право постійного користування відповідним актом, а дозвіл на складання проектів відведення земель лісового фонду, отриманий згідно з рішенням Волинської обласної ради від 18.08.2000 р. № 13/2, на час заявлення позову прокурором втратив свою чинність, а матеріали лісовпорядкування є нечинними, скільки не затверджені та не погоджені в установленому законом порядку.

Просить рішення Господарського суду Волинської області від 30 квітня 2024 року в справі № 903/1295/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові прокурора відмовити в повному обсязі.

Волинська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу у якому вважає, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та безпідставними.

Вважає, що ДП «Горохівське лісомисливське господарство» є правонаступником Держоб`єднання «Волиньліс» щодо права користування землями лісогосподарського призначення державної власності, тому безпідставними є доводи скаржника, що спірна земельна ділянка рішенням Волинської обласної ради від 18.08.2000 р. № 13/2 насправді передавалась Держоб`єднанню «Волиньліс», а не Державному підприємству «Горохівське лісомисливське господарство».

Посилається на практику Верховного Суду та стверджує, що є належними відомості про розташування земель лісового фонду, надані ВО «Укрдержліспроект» як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, володіє інформацією про лісовпорядкування та планово-картографічні матеріали, які є належними правовстановлюючими документами на право постійного користування.

Посилається на норми Лісового кодексу України та доводить, що на момент розгляду (у листопаді 2012 року) матеріалів лісовпорядкування, повноваження щодо їх затвердження належали саме територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства, тобто обласним управління лісового та мисливського господарства.

Зазначає, що Берестечківською міською радою зареєстровано право комунальної власності на спірну земельну ділянку за цільовим призначенням - землі лісогосподарського призначення, що свідчить про те, що органом місцевого самоврядування не заперечується цільове призначення земельної ділянки.

Вважає, що наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, натомість зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.

Просить залишити апеляційну скаргу Комунального підприємства «Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства» без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 30.04.2024 р. у справі № 903/1295/23 - без змін.

Скаржник/відповідач Комунальне підприємство "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу у якому стверджує, що з наведеної прокурором інформації не вбачається, що Горохівське державне лісомисливське господарство є правонаступником державного лісогосподарського об`єднання «Волиньліс».

Зазначає, що Держоб`єднання «Волиньліс» як юридична особа на сьогоднішній день не припинена, принаймні прокурором не представлено суду жодних доказів про її припинення, а належність Державного підприємства «Горохівське лісомисливське господарство» до Держоб`єднання «Волиньліс», також не свідчить що ДП «Горохівське лісомисливське господарство» є правонаступником Держоб`єднання «Волиньліс», а лише засвідчує, що Держоб`єднання «Волиньліс» здійснює координацію діяльності ДП «Горохівське лісомисливське господарство».

Доводить, що, прокурором не представлено доказів належного погодження та затвердження Проекту організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Горохівський лісгосп» 2013 року, згідно з вимогами ч.4 ст. 48 Лісового кодексу України в редакції на цей час, а відтак суд не вправі був приймати ці матеріали лісовпорядкування до уваги.

13.08.2024 р. скаржник Комунальне підприємство "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" подав клопотання про приєднання письмових документів які наявні в електронному форматі в матеріалах справи. До такого клопотання скаржник долучив протоколи нарад за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємствах Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Колегія суддів вважає за можливе долучити такі документи до матеріалів справи, оскільки такі документи є ідентичними тим, які прокурор долучив до позовної заяви в електронному вигляді.

16.08.2024 р. Волинська обласна прокуратура подала додаткові пояснення щодо чинності матеріалів лісовпорядкування.

Пояснює, що на момент розгляду (у листопаді 2012 року) матеріалів лісовпорядкування, повноваження щодо їх затвердження належали саме територіальним органам центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства, тобто - обласним управлінням лісового та мисливського господарства. Суду до матеріалів справи наданий протокол координаційно-технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємствах Волинського обласного управління лісового та лісомисливського господарства від 06.12.2012 р., погоджений Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Волинській області та затверджений начальником Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, генеральним директором Українського проектного лісовпорядного виробничого об`єднання.

Вказаним протоколом наради підтверджено, що польові лісовпорядні роботи в державних лісогосподарських підприємствах Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства виконані в повному обсязі згідно з доведеним нарядзавданням у відповідності до вимог «Інструкції з впорядкування лісового фонду України (2006 р.), рішень першої лісовпорядної наради.

Доводить, що матеріали лісовпорядкування, якими користувалось Державне підприємства «Горохівське лісомисливське господарство» та на даний час користується Державне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Ліси України» є чинними, не оскаржувались та не скасовувались.

Позивач Волинська обласна державна адміністрація ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" не забезпечили явку представників у судові засідання 06.08.2024 р., 13.08.2024 р. та 19.05.2024 р., тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 141, 199, 215 у т.2/.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача та третьої особи.

В судових засіданнях представник скаржника Комунального підприємства "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити.

Представник відповідача Берестечківської міської ради в судових засіданнях погодився з доводами, викладеними скаржником у апеляційній скарзі, і просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові прокурора відмовити.

Прокурор в судових засідання заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Рішенням Волинської обласної ради № 13/2 від 18.08.2000 р. «Про передачу земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» державним лісгоспам державного лісогосподарського об`єднання «Волиньліс», спеціалізованим лісогосподарським підприємствам - правонаступникам міжгосподарських спеціалізованих лісопідприємств та лісгоспів надано дозвіл на складання проектів відведення земель лісового фонду, які знаходились у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств /а.с. 22 у т.1/.

Відповідно до Проекту організації і розвитку лісового господарства Горохівського державного лісомисливського господарства Волинського державного лісогосподарського об`єднання «Волиньліс» (2004 року) Державне лісомисливське господарство «Горохівське» організовано у 2003 році згідно з наказом Державного комітету лісового господарства України № 90 від 07.06.2003 р. на базі Берестечківського і Горохівського лісництв Луцького держлісгоспу, а також - лісів колективних сільськогосподарських підприємств, переданих рішенням обласної Ради від 18.08.2000 р. № 13/2, лісовпорядкування яких проведено у 2003 році /а.с. 18 21 у т.1/.

Проект організації і розвитку лісового господарства Горохівського державного лісомисливського господарства Волинського державного лісогосподарського об`єднання «Волиньліс» (2004 року) погоджено генеральним директором Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання В.М. Брежнєвим, начальником експедиції Желізняком П.В., головним інженером Мельником О.О. та начальником партії Омельчуком П.П.

Згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства державного підприємства «Горохівський лісгосп» Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства (2013 року) до адміністративно-організаційної структури та загальної площі лісгоспу входить Берестечківське лісництво площею 1698,0 га (п. 1.1. розділу 1 проекту) /а.с. 51 56 у т.1/.

Базове лісовпорядкування проведено Львівською державною лісовпорядною експедицією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» у 2013 році, за результатами якого було схвалено вищезазначений Проект організації та розвитку лісового господарства державного підприємства «Горохівський лісгосп» Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства (2013 року) /а.с. 233 245 у т.2/.

Відповідно до п. 1.1.2. розділу 1 Проекту та наявних у ньому карт-схем поділу території на лісництва та поділу території за місцевими органами влади ДП «Горохівське ЛМГ», 260 квартал розташований в адміністративних межах Пісківської сільської ради (на даний час Берестечківської територіальної громади) та віднесено до Берестечківського лісництва /а.с. 52 53 у т.1/. Згідно таксаційного опису, який є складовою Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Горохівське ЛМГ», у 260 кварталі вид. 38, 39, 40, 41, 42 ростуть дерева віком в середньому 51 рік, висотою понад 19 м, господарські будівлі та споруди на ділянці відсутні.

Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.10.2021 р. № 592 припинено Державне підприємство «Горохівське лісомисливське господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» /а.с. 64 - 65 у т.1/.

Згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 р. № 842 припинено Державне підприємство «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» /а.с. 68 69 у т.1/.

Відповідно до п. 1.1 положення про Філію «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» /а.с. 84 94 у т.1/, яке затверджено наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 16.12.2022 р. № 25 філія «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є відокремленим підрозділом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Філія «Володимир-Волинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на запит Луцької окружної прокуратури щодо накладки земель на держлісфонд, у листі від 19.06.2023 р. № 05-22/01/342-23, зазначає, що нею шляхом звіряння відкритих даних земельного кадастру України, реєстру речових прав з картографічними матеріалами лісовпорядкування встановлено випадки відчуження (оформлення права власності іншими юридичними особами) та накладення на територію лісового фонду кількох земельних ділянок, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0108, площею 15,9848 га, розташованої в межах 260 кварталу Берестечківського лісництва (виділи 38, 39, 40, 41, 42) /а.с. 20 23 у т.1. Філією надано копію планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування з нанесенням вищевказаної накладки /а.с. 27 у т.1/.

Відповідно до листа філії «Володимир-Волинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 27.07.2023 р. № 05-22/01/453-23 на запит Луцької окружної прокуратури щодо накладки земель на держлісфонд, філія повідомляє, земельні ділянки, зокрема і земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0108, відносяться до земель лісового фонду, що передані Луцькому держлісгоспу рішенням Волинської обласної ради № 13/2 від 18.08.2000 р., а філія користується ними на підставі матеріалів лісовпорядкування 2004 та 2013 років /а.с. 29 у т.1/.

Накладку земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0108 на територію лісового фонду, що перебуває в користуванні Філії «Володимир-Волинське лісове господарство» також підтверджено Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням із посиланням на витяги з картографічної бази даних з нанесеними межами частини кварталів та їх таксаційних виділів Берестечківського лісництва ДП «Горохівське ЛМГ» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2012 року та межі спірної земельної ділянки згідно з поданим кадастровим номером та координатами до нього /а.с. 26-27 у т.1/.

Таке накладання підтверджується викопіюванням з геопорталу «Ліси України», який є веб ресурсом для надання публічного та авторизованого доступу до інформації про ліси України, зокрема, картографічних та таксаційних даних /а.с 36 у т.1/.

Разом з тим, відповідно до рішення Берестечківської міської ради від 24.09.2021 р. № 13-42/2021 орган місцевого самоврядування надав дозвіл виконавчому комітету Берестечківської міської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентиризації земельних ділянок лісогосподарського призначення, зокрема, орієнтовною площею 31,6 га за межами с. Піски /а.с. 61 у т.1/.

На виконання вищезазначеного рішення була розроблена технічна інвентаризація та, зокрема, сформована земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0108 площею 15,9848 га.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 24.12.2021 р. на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0108 з цільовим призначенням останньої - 09.05 Земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі лісогосподарського призначення /а.с. 15 19 у т.1/.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Луцькою окружною прокуратурою встановлено, що 16.02.2022 р. державним реєстратором Берестечківської міської ради проведено державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Берестечківською міською радою (номер запису 46775585), підстава для державної реєстрації - Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляцїї у сфері земельних відносин» /а.с. 14 у т.1/.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка Берестечківською міською радою передана у постійне користування Берестечківському виробничому управлінню житлово-комунального господарства, відомості про що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.01.2024 р. (після звернення прокурора з позовом до суду). Така обставина підтвердженя витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2024 р. /а.с. 201 202 у т.1/.

Суд першої інстанції ухвалою від 27.02.2024 р. задоволив клопотання прокурора, залучив співвідповідачем у справі № 903/1295/23 Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства, прийняв заяву прокурора про уточнення позовних вимог і розглянув позов прокурора за такою позовною вимогою: витребувати у власність держави в особі Волинської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Берестечківської міської ради та постійного користування Берестечківського виробничого управління житлово-комунального господарства земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0108 площею 15,9848 га. Обґрунтовуючи позов, прокурор доводить, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0108 сформована за рахунок земельної ділянки лісового фонду, яка перебувала в користуванні ДП «Горохівське ЛМГ», правонаступником якого на даний час є ДП «Ліси України» згідно з плановими картографічними матеріалами, тому належить до державної власності, і Берестечківська міська рада не має повноважень розпоряджатись/передавати таку земельну ділянку.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача.

Так, листом Луцької окружної прокуратури від 27.07.2023 р. № 53-6664вих-23, /а.с. 41-42 у т.1/ до Волинської обласної державної адміністрації прокурор повідомив орган державної влади про факти порушення Берестечківською міською радою вимог земельного законодавства при розпорядженні землями лісового фонду, що перебувають у користуванні Державного підприємства «Ліси України» та перебувають в управлінні Волинської обласної державної адміністрації. Також прокурор просив повідомити чи має намір Волинська обласна державна адміністрація вжити заходи для поновлення порушених прав та інтересів держави шляхом пред`явлення відповідного позову до суду та зазначив, що у разі неможливості вжиття відповідних заходів повідомити Луцьку окружну прокуратуру.

Листом від 31.07.2023 р. № 909/01-19/2-23 Управління містобудування та архітектури Волинської обласної державної адміністрації у відповідь на лист прокурора зазначило, що Волинській обласній державній адміністрації невідомі факти незаконного розпорядження земельними ділянками лісового фонду та не заперечила щодо представництва інтересів держави в особі Волинської обласної державної адміністрації Луцькою окружною прокуратурою з питань, вказаних у повідомленні.

Згідно з ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 31 Лісового кодексу України обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Відповідно, у спірних правовідносинах Волинська обласна державна адміністрація є належним позивачем як розпорядник земель лісогосподарського призначення, в тому числі і спірною земельною ділянкою, яка перебувала у користуванні ДП «Горохівське ЛМГ».

Отже, прокурор відповідно до норм ч. 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував необхідність представництва інтересів держави внаслідок стверджуваного порушенням законності у сфері орендних відносин та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор надав йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації та самостійного подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення кваліфікується як бездіяльність відповідного органу та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким чином, колегія суддів встановила, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і суд першої інстанції установив відповідність поданої прокурором позовної заяви вимогам статей 162, 164 ГПК України.

Задоволивши позов, суд першої інстанції зазначив, що землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій. Волинською обласною державною адміністрацією як розпорядником земель лісового фонду не приймались будь-які рішення щодо передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність, вказана ділянка вибула з володіння власника поза його волею. Берестечківська міська рада без будь-яких правових підстав зареєструвала за собою право комунальної власності на земельну ділянку лісового фонду, яка знаходиться за межами населеного пункту.

Тому суд першої інстанції виснував, що враховуючи, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порушення вимог чинного законодавства незаконно зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку лісового фонду, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише витребувавши зазначену земельну ділянку на користь її власника Волинської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Берестечківської міської ради та постійного користування Берестечківського виробничого управління житлово-комунального господарства.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, враховуючи наступне.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення (ст. 19 Земельного кодексу України).

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (ч. 2 ст. 1 ЛК України).

Статтею 5 Лісового кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Згідно зі ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до норм ст. 57 ЗК України, ч. 1 ст. 17 ЛК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи (ст. 7 ЛК України). У державній власності, відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України, перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності (ст. 9 ЛК України). У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку. Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

У пункті 5 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України визначено, що до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу.

Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої 11.12.1986 Держлісгоспом СРСР по лісовому господарству, плани лісонасаджень відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Отже, відповідно до наведених норм законодавства при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки у користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України, що вірно зробив суд першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 р. у справі № 707/2192/15-ц, від 13.06.2018 р. у справі № 278/1735/15-ц.

Колегія суддів встановила, що рішенням Волинської обласної ради № 13/2 від 18.08.2000 р. «Про передачу земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» надано дозвіл державним лісгоспам Державного лісогосподарського об`єднання «Волиньліс», спеціалізованим лісогосподарським підприємствам - правонаступникам міжгосподарських спеціалізованих лісопідприємств та лісгоспів на складання проектів відведення земель лісового фонду, які знаходились у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств для оформлення права користування землями лісового фонду /а.с. 22 у т.1/.

Додатком № 2 до рішення Волинської обласної ради № 13/2 від 18.08.2000 р. визначено, що до переліку земель лісового фонду по Горохівському району передається Держоб`єднанню «Волинь ліс» 161,0 га на територіі Пісківської сільської ради (п.24).

У 2003 році право користування було передано Державному підприємству «Горохівський ЛМГ», оскільки, як зазначено вище, Державне лісомисливське господарство «Горохівське» організовано у 2003 році згідно з наказом Державного комітету лісового господарства України № 90 від 07.06.2003 р. на базі Берестечківського і Горохівського лісництв Луцького держлісгоспу Державного лісогосподарського об`єднання «Волиньліс», а також - лісів колективних сільськогосподарських підприємств, переданих рішенням обласної Ради від 18.08.2000 р. № 13/2, лісовпорядкування яких проведено у 2003 році /а.с. 18 21 у т.1/.

Сторонами надані суду копії протоколів першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування державних лісогосподарських підприємств Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 11.05.2012 р., протоколу другої технічної наради за підсумками польових лісовпорядних робіт від листопада 2012 року, протоколу координаційно-технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємств Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 06.12.2012 р., протокол другої лісовпорядної наради від 06.08.2013 з розгляду основних положень проекту організації і розвитку лісового господарства ДП "Горохівське ЛМГ" Волинської області.

Прокурор подає такі протоколи нарад на підтвердження того, що матеріали лісовпорядкування 2013 року були розроблені і затверджені в установленому порядку, а відповідач, в свою чергу, посилається на такі протоколи та доводить, що вони не є доказом затвердження матеріалів лісовпорядкування 2013 року.

Дослідженням таких доказів колегія суддів встановила, що згідно з протоколом першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування державних лісогосподарських підприємств Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 11.05.2012 р. ухвалено провести в 2012 році польові лісовпорядні роботи спеціалістами чотирьох лісовпорядних експедицій ВО «Укрдержліспроект» на площі 506,9 тис. га за 1 розрядом лісовпорядкування, зокрема, у ДП «Горохівське ЛМГ» площею 15,0 тис. га.

Такий протокол затверджений начальником Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства Б.І.Колісником, генеральним директором Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання В.П.Гульчаком та погоджено Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Волинській області.

Протоколом другої технічної наради за підсумками польових лісовпорядних робіт, виконаних в ДП «Горохівське ЛМГ» Волинського ОУЛМГ від листопада 2012 року затверджено загальну площу ДП «Горохівський ЛМГ» погоджену з районними земельними органами, яка становить 15940,0 га. Такий протокол затверджено головним лісничим Волинського ОУЛМГ.

Відповідно до протоколу координаційно-технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємств Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 06.12.2012 р. ухвалено рішення про виготовлення проектних документів та планово-картографічних матеріалів.

Такий протокол затверджений начальником Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства Б.І.Колісником, генеральним директором Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання В.П.Гульчаком та погоджено Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Волинській області.

Відповідно до ст..48 Лісового кодексу України на момент розгляду (у листопаді 2012 року) матеріалів лісовпорядкування, повноваження щодо їх затвердження належали саме територіальним органам центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства, тобто - обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Як встановлено колегією суддів, відповідно до п. 1.1.2. розділу 1 Проекту організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Горохівський лісгосп» та наявних у ньому карт-схем поділу території на лісництва та поділу території за місцевими органами влади ДП «Горохівське ЛМГ», 260 квартал розташований в адміністративних межах Пісківської сільської ради (на даний час Берестечківської територіальної громади) та віднесено до Берестечківського лісництва /а.с. 52 53 у т.1/. Земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0108, площею 15,9848 га, розташована в межах 260 кварталу Берестечківського лісництва (виділи 38, 39, 40, 41, 42) та належить до земель лісового фонду.

Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.10.2021 р. № 592 припинено Державне підприємство «Горохівське лісомисливське господарство» шляхом реорганізації приєднанням до Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» /а.с. 64 - 65 у т.1/, і відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 р. № 842 припинено Державне підприємство «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» шляхом реорганізації приєднанням до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» /а.с. 68 69 у т.1/.

Філією «Володимир-Волинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надано копію планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування з нанесенням вищевказаної накладки /а.с. 27 у т.1/, і накладення не заперечується відповідачами.

Накладку земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0108 на територію лісового фонду, що перебуває в користуванні Філії «Володимир-Волинське лісове господарство» також підтверджено Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням із посиланням на витяги з картографічної бази даних з нанесеними межами частини кварталів та їх таксаційних виділів Берестечківського лісництва ДП «Горохівське ЛМГ» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2012 року та межі спірної земельної ділянки згідно з поданим кадастровим номером та координатами до нього /а.с. 26-27 у т.1/.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який було викладено у постановах від 13.11.2019 р. у справі № 361/6826/16, від 06.07.2022 р. у справі № 372/1688/17, відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО "Укрдержліспроект", як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування. Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, що викладені у постановах від 24.12.2014 р. у справі № 6-212цс14 та від 27.01.2015 р. у справі № 21-570а 14, саме планово-картографічні матеріали є належними правовстановлюючими документами на право постійного користування і являлись основою для організації ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів постійними лісокористувачами.

Вказані висновки також застосовано і у постанові Верховного Суду від 12.07.2022 р. у справі № 911/3685/17.

Базове лісовпорядкування проведено Львівською державною лісовпорядною експедицією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання "Укрдержліспроект" у 2013 роках, за результатами якого схвалений вищезазначений проект. Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання «Укрдержліспроект», надавши прокурору відомості про накладання спірної земельної ділянки, керується та посилається на ці матеріли лісовпорядкування за затвердженим у 2013 році проектом.

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0108 з користування державного підприємства не вилучалась, що підтверджується листом від 19.06.2023 р. № 05-22/01/342-23 філії «Володимир-Волинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - правонаступника ДП «Горохівське ЛМГ» /а.с. 20 23 у т.1/, і доказів протилежного суду не надано.

Натомість відповідач/скаржник не доводить в порядку ст..74, 76-79 ГПК України, яким чином спірна земельна ділянка вибула з державної власності.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Земельного кодексу України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2002 року. Отже, як зазначено вище, право користування спірною земельною ділянкою було набуте Державним лісогосподарським об`єднанням «Волиньліс» на підставі рішення Волинської обласної ради № 13/2 від 18.08.2000 р. із додатком № 2 до нього до набрання чинності Земельним кодексом України, а тому доводи відповідача, що спірна земельна ділянка була передана державному лісогосподарському підприємству після набрання чинності Земельним кодексом України, є безпідставними.

Законом України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" в редакції визначено, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності землі лісового фонду за межами населених пунктів.

Таким чином, з дня набрання чинності зазначеним законом 14.07.2004 р. усі землі лісового фонду за межами населених пунктів віднесено до земель державної форми власності.

З 01.01.2013 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", пунктами 3, 4, 7 Прикінцевих та Перехідних положень якого визначено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

4. У державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу, а також земель, які відповідно до закону віднесені до комунальної власності.

З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

За таких встановлених судом обставин та з урахуванням наведених вище норм колегія суддів вважає підтвердженим права постійного користування землями лісового фонду, зокрема, спірною земельною ділянкою ДП «Ліси України» після реорганізації ДП «Горохівський ЛМГ».

Колегія суддів встановила, що право комунальної власності на земельну ділянку площею 15,9848 га з кадастровим номером :00:001:0108 зареєстровано за органом місцевого самоврядування із підставою реєстрації з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" Перехідні положення Земельного кодексу України було доповнено пунктом 24, яким визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення. Вказаний пункт набрав чинності 27.05.2021 р.

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Таким чином, земельні ділянки лісогосподарського призначення віднесені до земель державної форми власності неправомірно зареєстровані як об`єкти комунальної власності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 31 Лісового кодексу України обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Отже, повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності належать Волинській обласній державній адміністрації. Натомість адміністрацією як розпорядником земель лісового фонду не приймались будь які рішення щодо передачі спірної земельної ділянки :00:001:0108 площею 15,9848 га у комунальну власність Берестечківській міській раді.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про витребування на користь держави в особі Волинської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Берестечківської міської ради та постійного користування Берестечківського виробничого управління житлово-комунального господарства земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0108 площею 15,9848 га є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2024 р. спірна земельна ділянка передана Берестечківською міською радою у постійне користування Берестечківського виробничого управління житлово-комунального господарства /а.с. 201 202 у т.1/.

Тому враховуючи наведений вище висновок про те, що спірна земельна ділянка знаходиться у державній власності та була неправомірно зареєстрована за Берестечківською міською радою на праві комунальної власності вимога про витребування спірної земельної ділянки з користування Берестечківського виробничого управління житлово-комунального господарства також підлягає задоволенню.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи були почуті, враховані судом апеляційної інстанції, натомість оскаржуване рішення є вмотивованим, і судом першої інстанції зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає нормам ст..236 ГПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України", "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтую Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин"ться. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 30.04.2024 р. у справі № 903/1295/23 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства "Берестечківське виробниче управління житлово-комунального господарства" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 30.04.2024 р. у справі № 903/1295/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 903/1295/23 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 16.09.2024 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.