РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2024Справа № 910/8759/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (пр.-т. Повітрофлотський, 25, м. Київ, 03049; ідентифікаційний код 23510137)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 22868348)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 20 153, 04 грн.

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Провідна», Позивач) з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Євроінс Україна», Відповідач) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 20 153, 04 грн. за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини страхувальника Відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог, Позивач зазначає, що ним на виконання умов договору добровільного страхування здійснено виплату суми страхового відшкодування потерпілій внаслідок ДТП особі.

Згідно доводів Позивача, Відповідачем не відшкодовано суму в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із наданих Відповідачем заперечень вбачається, що останній вважає своє зобов`язання виконаним у повному обсязі, оскільки сума страхового відшкодування, яка ним була вже виплачена розрахована із застосуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,7 щодо пошкодженого автомобіля.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Також даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 .

15.08.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

29.08.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Суд зазначає, що ухвала від 17.07.2024 надсилалась третій особі поштовим повідомленням № 672, яке не отримано адресатом та повернуто на адресу суду не врученим із зазначенням причин повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Відтак, станом на дату ухвалення даного рішення пояснення від третьої особи матеріали справи не містять.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.02.2021 між Позивачем (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6775185/2502/21, відповідно до умов якого предметом останнього є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - Renault Megane, державний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.02.2021.

Строк дії вказаного договору страхування згідно пункту 10: з 26.02.2021 по 25.02.2022.

13.07.2021 в м. Києві по вул. Братиславській, 11А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Megane, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Renault Duster, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована Відповідачем згідно полісу № ЕР/203971995 (ліміт за шкоду майну - 130 000 грн, франшиза - 0 грн).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди 13.07.2021 пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль Renault Megane, державний номер НОМЕР_1 .

Страхувальник 13.07.2021 повідомив Позивача про настання страхової події та звернувся до нього із заявою № від 13.07.2021 про факт настання події.

Згідно постанови Деснянського районного суду міста Києва від 07.10.2021 у справі № 754/11665/21 дорожньо-транспортна пригода 13.07.2021 сталася з вини ОСОБА_1 .

Згідно рахунку ФОП Атрощенка П.І. на оплату № СФ-0000234 від 22.07.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 57 325 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 20.08.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane, державний номер НОМЕР_1 склала 57 325 грн.

На підставі страхового акту № від 19.08.2021 Позивачем прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 57 325 грн на користь сто - ФОП Атрощенка П.І., що підтверджується платіжним дорученням № 034996 від 20.08.2021.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача із заявою від 29.09.2021 № про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 57 325 грн., у відповідь на яку Відповідачем здійснено виплату в розмірі 10 506, 46 грн, про що повідомлено Позивача повідомленням від 23.12.2021 № 5096.

Факт перерахування на користь Позивача коштів в розмірі 10 506, 46 грн також підтверджено бухгалтерською довідкою Позивача від 09.05.2024 № 22-19/1098.

Згідно наданого Позивачем листа Відповідача вбачається, що останній в обґрунтування підстав виплати Позивачу суми саме в розмірі 10 506, 46 грн посилається на ремонту калькуляцію № 39629 від 23.12.2021, згідно якої при здійснення розрахунків ремонту застосовано 70 % вирахування зношення запчастин.

Згідно розрахунку Позивача коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Renault Megane, державний номер НОМЕР_1 становить 0,58, у зв`язку з чим згідно розрахунку Позивача Відповідачем додатково має бути відшкодована сума в розмірі 20 153, 04 грн.

Заперечуючи щодо заявлених вимог, Відповідач зазначає про необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,7 згідно калькуляції № 39629 від 23.12.2021, а наданий Позивачем розрахунок не є належним.

На переконання Відповідача, його зобов`язання з оплати виконано у повному обсязі, що відповідно свідчить про безпідставність заявлених Позивачем вимог.

При цьому, суд зазначає, що Відповідачем не надано до матеріалів справи належних доказів на підтвердження необхідності застосування коефіцієнта фізичного зносу при розрахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля саме в розмірі 0,7 (70%).

Із поданої відповіді на відзив вбачається, що на переконання Позивача, розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту розраховується виходячи з документів станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Так, Позивач зазначає, що ним надано належні докази, з яких вбачається за можливе встановити вартість відновлювального ремонту із застосуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,58 грн., при тому, що станом на дату ДТП строк експлуатації пошкодженого автомобіля становив лише 9 років.

Зазначене Відповідачем не спростовано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Суд зазначає, що нормативно правові акти, які застосовано при ухваленні даного рішення використовуються в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи те, що вина водія ОСОБА_1 під час керування автомобілем Renault Duster, державний номер НОМЕР_3 у вчинення 13.07.2021 дорожньо - транспортної пригоди встановлена в судовому порядку та підтверджується постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07.10.2021 у справі № 754/11665/21, суд дійшов висновку, що до Позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) за полісом № ЕР в розмірі 57 325 грн, яку попередньо ним було виплачено за шкоду спричинену потерпілій особі діями страхувальника Відповідача.

Що стосується суми страхового відшкодування, яка підлягає відшкодуванню Відповідачем суд зазначає наступне.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Відповідно до пункту 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092) (далі за текстом - Методика) значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7.

Як встановлено судом вище, пошкоджений автомобіль Renault Megane, державний номер НОМЕР_1 2012 року випуску, а відтак станом на дату ДТП його строк експлуатації не перевищував 12 років, що спростовує доводи Відповідача в частині підстав застосування коефіцієнту фізичного знову в розмірі 0,7.

Відтак, правомірність застосування Відповідачем коефіцієнта фізичного зносу на 70 % (згідно наданої ним калькуляції) судом не вбачається за можливе встановити.

При цьому, Відповідачем не спростовано та не надано належних доказів на спростування розрахунку Позивача щодо вартості відновлювального ремонту із застосування коефіцієнту 0, 58 та доказів того, що такий розрахунок порушує права Відповідача.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із встановлених судом обставин та з доказів, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що розрахунок Позивача є правомірним та таким, що не порушує прав Відповідача, а відтак заявлена до стягнення з Відповідача сума є правомірною та обґрунтованою, а відтак підлягає стягненню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи те, що Позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником Відповідача та з огляду на перехід до Позивача права вимоги до Відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (пр.-т. Повітрофлотський, 25, м. Київ, 03049; ідентифікаційний код 23510137) суму страхового відшкодування в розмірі 20 153 (двадцять тисяч сто п`ятдесят три) грн 04 коп. та судовий збір - 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 17.09.2024

Суддя Антон ПУКАС