ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

м. Хмельницький

"16" вересня 2024 р. Справа № 924/1282/13 (924/830/24)

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., розглянувши матеріали справи

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" - арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича, м. Біла Церква Київської області

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр Київ", м. Київ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-Інвест", м. Київ

про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26.07.2013 року, застосування наслідків недійсності правочину;

- витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна

в межах справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЦЕНТР КИЇВ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ", м. Хмельницький

про порушення справи про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 28.10.2013 порушено провадження у справі №924/1282/13 (суддя Крамар С.І.) про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Головачева І.М.

Постановою суду від 23.07.2015 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

Ухвалою суду від 12.12.2018 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг", м. Хмельницький у справі №924/1282/13 призначено арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича (вул. Надрічна, 68, м. Біла Церква, Київська область, 09117; свідоцтво №1724 від 20.03.2015р.; е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

09.09.2024 року на адресу суду від ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича надійшла заява до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр Київ", м. Київ; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-Інвест", м. Київ про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26.07.2013 року, укладеного між ТОВ "Автоцентр Київ" та ТОВ "Євро Лізинг", застосування наслідків недійсності правочину;

- витребування з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-Івест" на користь ТОВ "Євро Лізинг" нежиле приміщення №207, загальна площа 95,6кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 4г.

Заява мотивована приписами ст. 42 КУзПБ, зокрема, фраудаторністю оскаржуваного правочину.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.09.2024 року, на підставі п.6.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Хмельницької області, вказану заяву передано для розгляду судді Крамару С.І., у якого перебуває в провадженні справа №924/1282/13 про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг".

Положеннями ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018р. № 2597-VIII.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч.1 ст. 42 КУзПБ, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів

У відповідності до ст. 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 встановлено, що підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того надається опис вкладення, зразок бланка такого опису затверджується уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі зв`язку, бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Обидва примірники опису підписуються відправником. Працівник об`єкта поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення (п.п 36, 78 Правил).

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені ст.ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є - оригінали описів вкладення до поштових відправлень, які повинні містити вичерпний перелік (поіменний) найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням. Також, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, належним надісланням сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи буде надсилання електронних документів до їх електронного кабінету.

Судом звертається увага, що Кодекс з процедур банкрутства визначає учасниками у справі про банкрутство - сторони, арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, представника органу місцевого самоврядування, представника працівників боржника, уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів), а також у випадках, передбачених названим Кодексом, інших учасників справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Як вбачається з матеріалів заяви ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського В.В., вона містить докази направлення заяви з додатками лише - АТ "Райффайзен Банк", АТ "ПУМБ", АТ "Сенс Банк", АТ "УкрСиббанк".

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявником не додержано вимог ч. 1 ст. 172 ГПК України, а саме: не додано до матеріалів заяви та суду доказів направлення на адресу сторін у справі №924/1282/13 копій заяви та доданих до неї документів, в тому числі сторонам, які заявлені самим заявником як відповідачі - ТОВ "Автоцентр Київ" та ТОВ "Л-Інвест".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" (надалі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року встановлено в розмірі 3 028,00грн.

Зі змісту заяви ліквідатора слідує, що заявником заявлено вимоги про:

1) визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26.07.2013 року, застосування наслідків недійсності правочину;

2) витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.4 зазначеного Закону, ставка судового збору за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, ставка судового збору за подання заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26.07.2013 року та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 6 056,00грн.

Щодо вимоги заявника про витребування нерухомого майна, то судом звернуто увагу на наступне.

За розгляд у позовному провадженні з урахуванням частини 2 статті 7 КУзПБ в межах справи про банкрутство боржника, майнового чи немайнового спору, стороною якого є цей боржник, господарському суду необхідно обраховувати ставку судового збору, що підлягає сплаті за подання такої заяви, відповідно до положень підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір". (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.04.2021 по справі №905/1818/19).

Так, підпунктом 1 п.2 ч.2 ст.4 зазначеного Закону вказано, що ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України та частиною 2 ст. 163 ГПК України законодавець пов`язує визначення ціни позову з моментом пред`явлення позову до суду (правова позиція Верховного Суду, викладена в ухвалі від 08 вересня 2022 року у справі № 924/829/21).

Як убачається із заяви, одним із предметів заяви є вимога майнового характеру - витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно аналізу змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, судом враховано, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Отже, для правильного визначення суми судового збору за вимогу майнового характеру необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу про витребування на день подання заяви до суду. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Водночас, ліквідатором будь-яких доказів на підтвердження ринкової вартості майна на день подання позовної заяви (зокрема звіт про оцінку майна, висновок експерта), витребувати яке з незаконного володіння просить заявник, суду не надано.

Викладене унеможливлює перевірку судом правильності визначення суми судового збору, якою має бути оплачена дана заява в частині заявленої 2-ї вимоги, а отже неможливо визнати, що позивачем належним чином виконано вимоги п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.

Таким чином, заявником в порушення вимог статті 164 ГПК України не надано до заяви документів, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1,5% від ринкової вартості майна, витребувати яке просить заявник.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, докази сплати заявником судового збору за заявлені вимоги у встановленому законодавством розмірі відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником не виконано вимоги ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, зважаючи на усунення обставин тимчасової неможливості виконання суддею Крамаром С.І. своїх обов`язків, керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича від 08.09.2024 року до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр Київ", м. Київ; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-Інвест", м. Київ про: визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26.07.2013 року, застосування наслідків недійсності правочину; витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна, в межах справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЦЕНТР КИЇВ", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ", м. Хмельницький про порушення справи про банкрутство залишити без руху.

Встановити заявнику - ліквідатору ТОВ "Євро Лізинг" арбітражному керуючому Глеваському В.В. строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити заявника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://km.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Ухвала підписана 16.09.2024 року.

Суддя С.І. Крамар