ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 Справа № 914/2441/15(914/1967/24)

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго»
до відповідача:Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія»
про:стягнення 24945 грн. 56 коп. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії
в межах справи:№ 914/2441/15
про банкрутство:Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія»

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Андріюк В. М.

Представники:

Позивача:Левицька І. В. адвокат
Відповідача:не з`явився

08.08.2024 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 1891 від Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» надійшла позовна заява до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про стягнення 24945 грн. 56 коп. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2024 року.

Ухвалою суду від 08.08.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи № 914/2441/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія»; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.09.2024 р.

20.08.2024 р. до суду за вх. № 20603/24 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.08.2024 р. до суду за вх. № 20801/24 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Позиції сторін.

Позивач обґрунтовує позов тим, що у відповідності до заяви-приєднання від 14.12.2018 р., ПАТ «Львівська вугільна компанія» з 01.01.2019 р. приєдналось до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 90389. Всупереч умовам Договору, ПАТ «Львівська вугільна компанія» не здійснено своєчасної оплати за перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2024 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 24945,56 грн.

Заперечуючи позов, відповідач зазначив, що оскільки рахунки за реактивну електроенергію всупереч умовам Договору не виставлялись, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості по платежах за реактивну електроенергію є передчасними. Також, відповідач вказує, що 28.02.2022 р. Торгово-промислова палата України (лист № 2024/02.0-7.1.) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022р. відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними (обставинами непереборної сили). Крім того, відповідач зазначив, що оскільки дана справа розглядається в межах справи № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ «Львівська вугільна компанія», а з метою відновлення платоспроможності боржника введено стадію санації, сплата непідтвердженої суми, негативно впливає на процедуру відновлення платоспроможності ПАТ «Львівська вугільна компанія».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне:

14.12.2018 р. Публічне акціонерне товариство «Львівська вугільна компанія» (споживач, відповідач у справі) подало заяву-приєднання з 01.01.2019 р. до умов публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (в подальшому - Договір про надання послуг з розподілу), розміщеного на сайті оператора системи розподілу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (позивач у справі).

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору, яка повертається споживачем на адресу оператора системи розподілу, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з заявою-приєднанням, та/або з дати, вказаної в заяві-приєднання, якщо споживач протягом вказаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до оператора системи розподілу із запереченням щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив певний обсяг електричної енергії.

З моменту акцептування цієї заяви-приєднання споживач засвідчує своє вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору про надання послуг з розподілу в повному обсязі, тому споживач та оператор системи розподілу набувають всіх прав та обов`язків і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно умов даного Договору та чинного законодавства України.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачу як послуги оператора системи розподілу. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. (надалі - ПРРЕЕ).

У відповідності із зазначеною заявою-приєднання до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу споживач приєднався з 01.01.2019 р. до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 90389.

Договір про наданні послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (в подальшому - Договір про надання послуг з перетікань) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії між оператором системи та непобутовими споживачами та є додатком до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

У відповідності з Договором про надання послуг з перетікань оператор системи розподілу надає споживачу послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, а споживач здійснює оплату за надані на межі балансової належності електромереж послуги згідно з умовами цього Договору.

У відповідності з п. 5.4. Договору про надання послуг з перетікань, розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформляється згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

За підсумками розрахункового місяця (періоду) оператор системи оформляє та направляє (надає) споживачу акт про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Оформлені належним чином Акти споживач повертає оператору системи у п`ятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого Акту за відсутності заперечення останній вважається підтвердженим.

Відповідно до умов Договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії та п. 8 Додатка № 4 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії платежі за надання послуг з розподілу електричної енергії, послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, пеня та інші нарахування згідно умов даного Договору, оформлені рахунками оператора системи розподілу, оплачуються споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку споживачем. Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок оператора системи.

Таким чином, споживачу щомісячно в перший день місяця, що слідує за звітним, в особистий електронний кабінет споживача надсилаються рахунки для оплати послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та акт про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Надіслані рахунки для оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та акти про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії вважаються отриманими в день їх надсилання в особистий електронний кабінет споживача.

Термін оплати рахунків зазначається на платіжному повідомлені та не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунків споживачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу повторно було надіслано рахунок за реактивну електроенергію за квітень 2024 року та акт про прийняття-передавання товарної продукції за реактивну енергію за квітень 2024 року.

Станом час розгляду справи, відповідачем не надано доказів надання позивачу заяви про незгоду з актом прийняття-передавання продукції.

Всупереч умовам Договору, відповідачем не здійснено оплати за перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2024 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 24945,56 грн. Вказана заборгованість підтверджується рахунком за реактивну електричну енергію, актом про приймання-передавання товарної продукції, розрахунком заборгованості.

Відповідач не надав суду доказів погашення вказаної заборгованості перед позивачем.

Відносини сторін регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), публічним Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, публічним Договором про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії.

Положеннями ПРРЕЕ визначено, що Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору (п.2.1.4 ПРРЕЕ).

Відповідно до положень постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів шляхом подання заяви-приєднання (п. 2 постанови).

Договір про наданні послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (Договір про надання послуг з перетікань) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії між оператором системи та непобутовими споживачами та є додатком до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Плата за перетікання реактивної електричної енергії - плата за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, які оператор системи розподілу/оператор системи передачі змушений надавати споживачам на території здійснення своєї ліцензованої діяльності (абз. 45 п. 1.1.2 ПРРЕЕ).

Оператор системи має право: отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України (п.п. 1 п.5.1.1. ПРРЕЕ).

Непобутовий споживач, крім обов`язків та відповідальності, визначених пунктами 5.5.5-5.5.12 ПРРЕЕ, зобов`язаний, зокрема, здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії (п.п. 3 п. 5.5.13 ПРРЕЕ).

У відповідності з п. 4.33 ПРРЕЕ споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2024 року у розмірі 24945,56 грн., що підтверджується рахунком за реактивну електричну енергію, актом про приймання-передавання товарної продукції, розрахунком боргу.

Щодо тверджень відповідача про те, що оскільки рахунки за реактивну електроенергію всупереч умовам Договору не виставлялись то вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості по платежах за реактивну електроенергію є передчасними, суд зазначає, що відповідний рахунок для оплати послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та акт про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії надсилались відповідачу в особистий електронний кабінет споживача та вважаються отриманими в день їх надсилання в особистий електронний кабінет споживача. Відповідач не надав доказів надіслання позивачу заперечення на акт про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2024 року, а також не надав доказів відсутності заборгованості перед позивачем.

Щодо покликання відповідача на засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, суд зазначає, що саме по собі введення воєнного стану, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між його введенням та неможливістю своєчасного виконання зобов`язань за договором, не свідчить про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за порушення договірних зобов`язань. Воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Відповідачем не доведено неможливості виконання зобов`язань перед позивачем у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Також суд зазначає, що перебування відповідача у судової процедурі санації не позбавляє прав інших осіб звертатись до суду із позовами до ПАТ «Львівська вугільна компанія» про стягнення поточної заборгованості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про стягнення заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2024 року у розмірі 24945 грн. 46 коп. обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

16.07.2024 р. між Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» укладено договір № 24/7-14 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання зобов`язалось надати ПрАТ «Львівобленерго» правничу допомогу у справі про стягнення з ПАТ «Львівська вугільна компанія» заборгованості.

Відповідно до умов вказаного договору про надання правничої допомоги виставлений рахунок послуг № 24/078 від 17.07.2024 р. на суму 5200,00 грн. ПрАТ «Львівобленерго» оплатило зазначений рахунок, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.07.2024 р. № 15023 на суму 5200,00 грн.

Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Також, позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 14812 від 24.07.2024 р.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5200,00 грн. та витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 126, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про стягнення 24945 грн. 56 коп. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії задоволити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» (с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, 80086; ідентифікаційний код 35879807) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (вул. Козельницька, 3, м. Львів, 79026; ідентифікаційний код 00131587) 24945 грн. 56 коп. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та 8228 грн. 00 коп. судових витрат (з яких: 3028,00 грн. - витрати по сплаті судового збору; 5200,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 вересня 2024 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.