ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

"19" вересня 2024 р. Справа№ 910/19635/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024, повний текст якого складено та підписано 12.08.2024

у справі № 910/19635/23 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Національної поліції України

до 1.Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича

2.Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОП-ТЕКС"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС-ТАЙМ"

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Національна поліція України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі №910/19635/23 позов задоволено повністю:

- зобов`язано акціонерне товариство "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича акцептувати (визнати) кредиторські вимоги Національної поліції України в розмірі 264 009,00 грн. та подати відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

- зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в частині включення кредиторських вимог Національної поліції України до реєстру акцептованих вимог кредиторів акціонерного товариства "Український будівельно- інвестиційний банк" в розмірі 264 009,00 грн.

- стягнуто з Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" на користь Національної поліції України 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

- стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Національної поліції України 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, 15.08.2024 відповідач-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Не погоджуючись з цим рішенням, 19.08.2024, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Також, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та клопотання про зупинення виконання (дію) рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі №910/19635/23 на строк, визначений ухвалою апеляційного суду.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніш визначеному складу суду від 20.08.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19635/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2024 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору, а також відсутністю доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками третій особі-2. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі №910/19635/23 залишено без руху на підставі ст.ст. 258, 260 ГПК України, оскільки скаржником не додано доказів направлення копії апеляційної скарги третій особі-2 листом з описом вкладення, а також у зв`язку із недоплатою судового збору у розмірі 2147,20 грн.

11.09.2024, подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича та надано докази сплати судового збору у визначеному законом розмірі.

Водночас, скаржником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками третій особі-2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС-ТАЙМ".

11.09.2024 недоліки апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб також, усунено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі № 910/19635/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 28.10.2024 о 14:00 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 21.10.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 21.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі №910/19635/23 з доданими до неї матеріалами повернуто апелянту. Звернуто увагу скаржника на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків.

17.09.2024 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою (через систему «Електронний суд»), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі №910/19635/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. До апеляційної скарги також додано клопотання про поновлення строку на повторне подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 18.09.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, апелянт зазначає, що вперше він звернувся з апеляційною скаргою у строк визначений законом. Суд повернув апеляційну скаргу, оскільки ним не було додано доказів надсилання іншій стороні. При повторному зверненні з апеляційною скаргою апелянт зазначає, що не усунув ці недоліки, оскільки вважав, що відповідно до ст.ст. 6, 42 ГПК України він звільнений від обов`язку надання цих доказів.

Дослідивши наведені скаржником причини для поновлення пропущеного процесуального строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та відкриття апеляційного провадження, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз.8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справі "Мушта проти України", no. 8863/06, від 18.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У справі "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України").

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення у справі "Устименко проти України").

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у своїй практиці ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції" (Bellet v. France), "Ільхан проти Туреччини" (Ilhan v. Turkey), "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" та інші).

Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду:

1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа "Белле проти Франції" (Bellet v. France));

2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа "Мушта проти України");

3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа "Станьо проти Бельгії" (Stagno v. Belgium)).

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі "Скорик проти України" Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі "Зубац проти Хорватії" (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Таким чином ЄСПЛ роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Матеріалами справи підтверджується, що апелянт вперше звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою на судове рішення в межах строків, встановлених статтею 256 ГПК України. Однак, у зв`язку з відсутністю доказів надіслання цієї скарги іншому учаснику справи з описом вкладенням, скаргу було повернуто ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.09.2024.

При цьому, 17.09.2024, тобто одразу без значних зволікань після отримання ухвали Північного апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги, відповідач-1 звернувся повторно з апеляційною скаргою до суду.

Отже, з врахуванням балансу між принципами правової визначеності та права на судовий захист (доступу до суду), а також з огляду на те, що відповідач, недопускаючи зловживання своїми процесуальними правами, без значних зволікань одразу після отримання ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повторно звернувся до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою та клопотанням про поновлення строку, апеляційна інстанція приходить до висновку про наявність правових підстав для його задоволення.

Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Враховуючи те, що предметом оскарження в зазначених апеляційних скаргах є одне і те саме судове рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне об`єднати апеляційні скарги в одне апеляційне провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 234, 262, 263, 267, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Акціонерному товариству "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі № 910/19635/23.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі № 910/19635/23.

3. Об`єднати розгляд апеляційних скарг Акціонерноого товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Паламарчука Віталія Віталійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі №910/19635/23 в одне апеляційне провадження.

4. Закінчити проведення підготовчих дій.

5. Повідомити учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 28.10.2024 о 14:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А, зал судових засідань №9 (другий поверх).

6. Роз`яснити учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 21.10.2024.

Звернути увагу, що згідно вимог ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

7. Встановити учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 21.10.2024.

8. Явка учасників справи не є обов`язковою.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Північний апеляційний господарський суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також учасники справи (у разі неможливості явки їх представників у судове засідання) не позбавлені можливості звернутися до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку «ВКЗ» або інших доступних суду та учасникам судового процесу засобів, що забезпечують проведення судових засідань у режимі відеоконференцзв`язку та відповідають вимогам законодавства.

9. Зупинити дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 у справі № 910/19635/23 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

10. Роз`яснити учасникам справи та їх представникам, що з 18.10.2023 введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-ІХ щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (надалі - в ЄСІТС), яким встановлено, що:

- адвокати нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;

- апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;

- особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі;

- якщо апеляційна скарга подана до суду в електронній формі, то особа, яка подала скаргу, має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі;

- учасникам справи, які мають електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно через електронні кабінети в ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

- процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету встановлені Кодексом у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.

Всі заяви, клопотання і заперечення подаються до Північного апеляційного господарського суду в електронній формі з застосуванням електронного цифрового підпису на електрону адресу суду () або за допомогою сервісів підсистеми «Електронний суд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Північного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова