ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяв про визнання наказів такими,

що не підлягають виконанню

11 вересня 2024 року м. ХарківСправа № 922/728/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши

заяви Харківської міської ради (вх. № 22343, 22365 від 06.09.2024) про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10);
до Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7),
про стягнення коштів у розмірі 242 890, 31 грн

за участю представників:

заявника - Романенко М.М.

стягувача - Корж А.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Харківської міської ради, м. Харків, про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю (постачання електричної енергії споживачу) № 1-23 від 30.12.2022 у сумі 231 964, 08 грн, пені за період з 25 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року у сумі 9 279, 96 грн, 3% річних за період з 25 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року у сумі 780, 47 грн, інфляційних втрат за період з жовтня 2023 року по листопад 2023 року у сумі 865, 80 грн. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю (постачання електричної енергії споживачу) № 1-23 від 30.12.2022 в розмірі 231 964, 08 грн, пеню за період з 25 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 9 279, 96 грн; 3 % річних за період з 25 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 780, 47 грн; інфляційні втрати за період з жовтня 2023 року по листопад 2023 року в розмірі 865, 80 грн; судовий збір в розмірі 2 914, 68 грн.

На виконання рішення суду, яке набрало чинності, господарським судом видано відповідні накази від 05.06.2024, які направлено на адресу стягувача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі № 922/728/24 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2024 у справі № 922/728/24.

06.09.2024 на адресу Господарського суду Харківської області надійшли заяви Харківської міської ради (вх. № 22343, 22365) про визнання наказів таким, що не підлягають виконанню, в яких заявник просить суд визнати накази Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі № 922/728/24 про стягнення з Харківської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю (постачання електричної енергії споживачу) № 1-23 від 30.12.2022 в розмірі 231 964, 08 грн, пені за період з 25 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 9 279, 96 грн; 3 % річних за період з 25 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 780, 47 грн; інфляційних втрат за період з жовтня 2023 року по листопад 2023 року в розмірі 865, 80 грн та судового збору в розмірі 2 914, 68 грн такими, що не відповідають вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Ухвалою суду від 06.09.2024 подані Харківською міською радою заяви прийнято до розгляду та призначено їх розгляд у судовому засіданні на 11.09.2024 о 15:00 год.

У судовому засіданні 11.09.2024 представник заявника підтримав подані заяви, просив суд їх задовольнити та визнати накази від 05.06.2024 у справі № 922/728/24 такими, що не підлягають виконанню.

Представник стягувача у судовому засіданні 11.09.2024 проти задоволення заяв боржника заперечував, з підстав, викладених у відповідних запереченнях, наданих до суду (вх. № 22630).

Дослідивши подані Харківською міською радою заяви, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, господарський суд виходить з наступного.

Звертаючись до господарського суду з даними заявами, Харківська міська рада зазначає, що Господарським судом Харківської області, під час видачі наказів від 05.06.2024 на виконання рішення суду від 08.05.2024 у справі № 922/728/24 визначено дату набрання рішенням законної сили 29.05.2024. Натомість, заявник вважає, що датою набрання даним рішенням суду законної сили повинна бути зазначена дата 23.07.2024, тобто з дня постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та, відповідно, невірно зазначено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання. Таким чином, боржник вважає, що наказ Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі № 922/728/24 оформлено з порушенням вимог п. 6, 7 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а, отже, на час пред`явлення наказу до виконання стягувач не мав права їх пред`являти. Отже, Харківська міська рада вбачає процесуально-правові підстави для визнання наказів Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 по справі № 922/728/24 такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Разом з тим, згідно з ч. 1-2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

У ст. 256 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У розумінні наведених положень процесуального закону у разі, коли на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили із закінченням встановленого ст. 256 ГПК України строку, подано апеляційну скаргу, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження, то таке рішення місцевого господарського суду до завершення апеляційного розгляду не вважається таким, що набрало законної сили (постанови Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 912/4262/16, від 27.07.2021 у справі № 910/7252/18, від 14.02.2018 у справі № 917/1622/16).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 ГПК України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Як встановлено судом, в ухвалі від 23.07.2024 Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження судова колегія не розцінює як непереборні та такі, що об`єктивно перешкоджали Харківській міській раді вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою, а тому не може визнати їх поважними.

Отже, рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/728/24 вважається таким, що набрало законної сили саме 29.05.2024, оскільки судом апеляційної інстанції не було поновлено боржнику строк на апеляційне оскарження та, як наслідок, відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 року, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Так, суд зазначає, що Харківською міською радою у своїх заявах не надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили наявність обставин, що є підставами для визнання виконавчого документа таким, що не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим законодавцем у відповідності до положень ст. 327 ГПК України, а підстави, для визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, на які посилається боржник, не є підставами, визначеними ст. 328 ГПК України для звернення до суду з відповідними заявами.

Наведене дає підстави для однозначного переконливого висновку про те, що у господарського суду відсутні правові підстави, імперативно визначені ст. 328 ГПК, для визнання наказів, виданих Господарським судом Харківської області 05.06.2024 у справі № 922/728/24, такими, що не підлягають виконанню, в зв`язку із чим суд у задоволенні заяв Харківської міської ради (вх. № 22343, 22365 від 06.09.2024) відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. 232-236, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв Харківської міської ради про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню (вх. № 22343, 22365 від 06.09.2024) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 16.09.2024.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/728/24

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.