ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1339/23

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25)

до Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49)

про стягнення 2391931,95 грн. основного боргу за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р., 354305,67 грн. інфляційних втрат, 91677,73 грн. 3% річних,

секретар судового засідання (пом. судді): Божко А.І.

Представники сторін:

від позивача: Остапенко С.Л. (довіреність № 06/01-11 від 06.01.2023 р.; посвідчення адвоката № 818 від 23.06.2020 р.);

від відповідача: Кулініч В.О. (наказ № 89/ос від 14.04.2024 р.).

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО про стягнення 8477170,55 грн. заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р., у тому числі 6401324,56 грн. основного боргу, 1135845,64 грн. пені, 494016,95 грн. штрафу, 354305,67 грн. інфляційних втрат, 91677,73 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з несвоєчасною оплатою наданих послуг з передачі електричної енергії відповідно до умов договору № 0423-02013 від 26.06.2019 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з квітня 2022 р. по квітень 2023 р., що, в свою чергу, має наслідком нарахування пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.05.2023 р. вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.05.2023 р. до Господарського суду Київської області на виконання вимог ухвали суду від 08.05.2023 р. від позивача надійшла заява № 02-4-1/319 від 10.05.2023 р. (вх. № 9091/23 від 10.05.2023 р.) про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем було надано копію акту за червень 2021 р. від 30.06.2021 р., зазначеного в переліку додатків до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2023 р. було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 12.06.2023 р.

У підготовчому засіданні 12.06.2023 р. представник відповідача заявив про направлення 08.06.2023 р. через систему «Електронний суд» відзиву на позов, отримання якого підтвердив представник позивача, однак, як встановлено судом, на час судового засідання матеріали справи вказаного відзиву не містили. Окрім того, представник позивача у судовому засіданні 12.06.2023 р. надав пояснення щодо змісту позовної заяви, представник відповідача проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2023 р. підготовче засідання було відкладено на 10.07.2023 р.

22.06.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив № 02-4-1/478 від 19.06.2023 р. (вх. № 12266/23 від 22.06.2023 р.), за змістом якої останній вважає твердження відповідача, викладені у відзиві, безпідставними. Разом з тим, позивач вказує, що внаслідок заявлення відповідачем своєї правової позиції щодо повного невизнання останнім факту надання ПАТ «НЕК «Укренерго» послуг з передачі електричної енергії позивачем вживаються заходи для отримання від Адміністратора комерційного обліку додаткових доказів правомірності заявлених позовних вимог. Окрім того, представник позивача зазначає, що протягом минулого тижня відбулося 8 судових засідань з його участю у різних господарських справах, у різних інстанціях. Так, в останній день строку для подання відповіді на відзив у даній справі представник позивача був зайнятий у розгляді справи № 910/12832/21 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду. Також у вказаний день був оголошений сигнал «Повітряна тривога», що спричинило необхідність певний час перебувати у сховищі, без можливості виконувати свої службові обов`язки, у зв`язку з чим представник позивача просить суд: визнати поважною причину пропуску процесуального строку на подання відповіді на відзив та поновити цей строк; відповідь на відзив долучити до матеріалів даної справи; визнати поважною причину неподання одночасно з позовною заявою додаткових доказів; встановити ПАТ «НЕК «Укренерго» додатковий строк для надання додаткових доказів у справі № 911/1339/23 у десять календарних днів; позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

17.07.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 09.06.2023 р. (вх. № 2260/23 від 17.07.2023 р.), за змістом якого останній заперечує проти позову та зазначає, що згідно з приписами Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 р. № 332, у період з квітня 2022 року по квітень 2023 року зупинено нарахування штрафних санкцій (неустойка, пеня, штраф) для правовідносин, що виникли на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії, у зв`язку з чим, на думку відповідача, позовні вимоги ПАТ Національна енергетична компанія Укренерго в частині стягнення 1135845,64 грн. пені та 494016,95 грн. штрафу є незаконними. Окрім того, представник відповідача у даному відзиві вказує, що судом не може бути задоволена позовна вимога щодо стягнення з відповідача основного боргу у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують виникнення в останнього основного боргу в сумі 6401324,56 грн.

19.07.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 19.07.2023 р. (вх. № 2307/23 від 19.07.2023 р.), за змістом яких останній зазначає, що відсутність вказаних у даних запереченнях доказів наявності боргу в зазначеній сумі унеможливлює вважати позовні вимоги такими, що мають ознаки обґрунтованості.

Також 19.07.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача вдруге надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 19.07.2023 р. (вх. № 2309/23 від 19.07.2023 р.) аналогічного змісту.

20.07.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання б/н від 20.07.2023 р. ( вх. № 2321/23 від 20.07.2023 р.) про долучення доказів, в якому останній зазначав, що відповідачем 21.06.2023 р. відповідно до платіжної інструкції № 1308 було перераховано на користь позивача 2501278,48 грн. з призначенням платежу: «оплата боргу по передачі ел. Енергії з 01.03.2022 р. по 31.08.2022 р. Дог. Від 26.06.2019 р. № 0423-02013 в т.ч. ПДВ 416879,74 Без Тендеру». Окрім того, 22.06.2023 р. відповідач здійснив 4 оплати по 103,26 грн. планових платежів за червень 2023 р. Крім того, платіжною інструкцією № 1736 від 22.06.2023 р. відповідач перерахував позивачу 67813,43 грн. оплати передачі електричної енергії за травень 2023 р. Разом з тим, позивач вказував, що ніяких звернень від відповідача щодо помилково перерахованих коштів позивач не отримував, у зв`язку з чим, на переконання позивача, здійснення відповідних часткових оплат свідчить про визнання відповідачем наявності основного боргу за спірним договором.

20.07.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання № 02-4-1/604 від 19.07.2023 р. (вх. № 13910/23 від 20.07.2023 р.), в якому останній зазначав, що внаслідок невизнання відповідачем факту надання ПАТ «НЕК «Укренерго» послуг з передачі електричної енергії останнім вживалися заходи для отримання додаткових доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим позивач просив суд визнати поважною причину неподання одночасно із позовною заявою додаткових доказів та встановити ПАТ «НЕК «Укренерго» додатковий строк для подання доказів у даній справі тривалістю 10 календарних днів.

20.07.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання № 02-4-1/605 від 19.07.2023 р. (вх. № 13911/23 від 20.07.2023 р.) про виправлення зробленої позивачем описки в найменуванні відповідача.

20.07.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 19.07.2023 р. (вх. № 13949/23 від 20.07.2023 р.) про долучення доказів до матеріалів справи, а саме платіжних інструкцій на підтвердження сплати відповідачем загалом 3004146,94 грн. основного боргу в період з 02.05.2023 р. по 19.07.2023 р.

20.07.2023 р. до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 19.07.2023 р. (вх. № 13950/23 від 20.07.2023 р.) про зменшення розміру заявлених до стягнення 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та пені, за змістом якого відповідач просив суд зменшити 3% річних, інфляційні втрати, штраф та пеню на 99%.

У підготовчому засіданні 20.07.2023 р. представник позивача клопотав про встановлення позивачу додаткового строку для надання додаткових доказів у даній справі у 10 календарних днів, представник відповідача проти вказаного клопотання не заперечував, але просив зменшити строк для надання додаткових доказів з 10 до 5 днів.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважав за можливе частково задовольнити клопотання представника позивача та встановив останньому додатковий строк для подання до суду доказів тривалістю 7 календарних днів з мотивів, викладених в ухвалі суду від 20.07.2023 р.

Поряд з цим, у підготовчому засіданні 20.07.2023 р. представник позивача просив суд задовольнити подане ним клопотання про долучення доказів на підтвердження здійснення відповідачем часткових оплат, представник відповідача проти вказаного клопотання не заперечував.

Розглянувши клопотання позивача про долучення доказів, а також заслухавши думку представника відповідача, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив дане клопотання з мотивів, викладених в ухвалі суду від 20.07.2023 р.

Окрім того, представник віповідача у підготовчому засіданні 20.07.2023 р. підтримував клопотання про зменшення розміру 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та пені, а також клопотав про долучення до матеріалів справи доказів згідно з поданим клопотанням б/н від 19.07.2023 р., представник позивача проти задоволення судом даного клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження здійснення часткових оплат не заперечував та зазначив про намір подати до суду письмові пояснення щодо клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та пені.

Розглянувши клопотання представника відповідача про долучення доказів, а також заслухавши думку представника позивача, суд, без виходу до нарадчої кімнати, протокольною ухвалою задовольнив його з мотивів, викладених в ухвалі суду від 20.07.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2023 р. підготовче засідання було відкладено на 14.08.2023 р.

27.07.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання б/н від 27.07.2023 р. (вх. № 2434/23 від 27.07.2023 р.) про долучення доказів, відповідно до якого позивач просив долучити до матеріалів справи письмові копії електронних доказів даних комерційного обліку, завантажених ППКО до платформи ММС (згідно з Порядком підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії) по відповідних віртуальних точках комерційного обліку щодо об`єктів відповідача Зміївської ТЕС, Вуглегірської ТЕС та Трипільської ТЕС за 2022 р. та поточний рік.

11.08.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів б/н від 11.08.2023 р. (вх. № 2642/23 від 11.08.2023 р.), в якому представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи платіжні інструкції № 2106 від 31.07.2023 р., № 2107 від 31.07.2023 р., № 3108 від 31.07.2023 р., № 2109 від 31.07.2023 р., № 2110 від 31.07.2023 р., № 2111 від 31.07.2023 р. та визнати поважною причину неподання їх одночасно із позовною заявою, оскільки відповідачем під час розгляду справи було здійснено 5 платежів на користь НЕК «Укренерго», кожен на суму 116,42 грн. за договором від 26.06.2019 р. № 0432-02013 за липень 2023 р., а також платіж на суму 103,26 грн. за червень 2023 р.

13.08.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО надійшло клопотання б/н від 13.08.2023 р. (вх. № 2650/23 від 14.08.2023 р.), згідно з яким відповідач зазначає, що ним було перераховано на користь позивача грошову суму у розмірі 685,36 грн., та надає суду докази зменшення розміру позовних вимог, а саме: платіжні інструкції № 2106 на суму 103,26 грн. від 31.07.2023 р., № 2107 на суму 116,42 грн. від 31.07.2023 р., № 3108 на суму 116,42 грн. від 31.07.2023 р., № 2109 на суму 116,42 грн. від 31.07.2023 р., № 2110 на суму 116,42 грн. від 31.07.2023 р., № 2111 на суму 116,42 грн. від 31.07.2023 р.

У судовому засіданні 14.08.2023 р. представник позивача зазначив про направлення до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині сплаченої суми основного боргу, яке станом на час судового засідання до матеріалів справи не надходило; представник відповідача клопотав про надання часу для ознайомлення із клопотаннями позивача про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2023 р. підготовче засідання було відкладено на 04.09.2023 р.

14.08.2023 р., після судового засідання, до матеріалів справи надійшло подане через систему «Електронний суд» представником позивача клопотання б/н від 14.08.2023 р. (вх. № 2651/23 від 14.08.2023 р.), відповідно до якого позивач просив суд закрити провадження у справі № 911/1339/23 в частині стягнення 3378164,30 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору, а також вирішити питання про повернення Приватному акціонерному товариству Національна енергетична компанія Укренерго з Державного бюджету України відповідної частини судового збору.

01.09.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 01.09.2023 р. (вх. № 7000 від 01.09.2023 р.), згідно з яким відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 911/1339/23 до прийняття рішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1359/22, оскільки 09.08.2023 р. колегія суддів КГС ВС постановила ухвалу про передачу справи № 911/1359/22 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для усунення розбіжностей у застосуванні норм Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 р., зокрема, щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій. Водночас, спір у даній справі № 911/1339/23 також виник на підставі договірних відносин учасників ринку електричної енергії, і відповідач також посилається на норми Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 р., як на аргумент для відмови у стягненні пені та штрафу.

04.09.2023 р. на електронну пошту Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення доказів б/н, б/д (вх. № 16653/23 від 04.09.2023 р.), згідно з яким позивач просив суд долучити до матеріалів справи доказ направлення відповідачу клопотання б/н від 27.07.2023 р. (вх. № 2434/23 від 27.07.2023 р.) про долучення доказів, відповідно до якого позивач просив долучити до матеріалів справи письмові копії електронних доказів даних комерційного обліку, завантажених ППКО до платформи ММС (згідно з Порядком підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії) по відповідних віртуальних точках комерційного обліку щодо об`єктів відповідача Зміївської ТЕС, Вуглегірської ТЕС та Трипільської ТЕС за 2022 р. та поточний 2023 р.

У судовому засіданні 04.09.2023 р. представник позивача просив відкласти вирішення клопотання б/н від 14.08.2023 р. (вх. № 2651/23 від 14.08.2023 р.) про закриття провадження у справі з огляду на надходження оплати від відповідача ще на 641000,00 грн., а також заперечував проти клопотання відповідача б/н від 01.09.2023 р. (вх. № 7000 від 01.09.2023 р.) про зупинення провадження у справі, оскільки вважає відсутніми підстави для обов`язкового зупинення провадження у даній справі, та що справу можна розглянути без зупинення провадження; представник відповідача підтримував клопотання б/н від 01.09.2023 р. (вх. № 7000 від 01.09.2023 р.) про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.09.2023 р. підготовче засідання було відкладено на 23.10.2023 р.

04.09.2023 р., після судового засідання, до матеріалів справи надійшло подане через систему «Електронний суд» представником позивача клопотання про долучення доказів б/н від 04.09.2023 р. (вх. № 2922/23 від 04.09.2023 р.), згідно з яким позивач просив суд долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме: копії платіжних інструкцій № 2117, № 2318, № 2319 про оплату відповідачем коштів за спірним договором, яка була здійснена 17.08.2023 р.

20.10.2023 р. на електронну пошту Господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення № 02-4-1/999 від 20.10.2023 р. (вх. № 19961/23 від 20.10.2023 р.), відповідно до яких останній просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та пені на 99%, оскільки несвоєчасна оплата коштів за договором про надання послуг з передачі електричної енергії ставить під загрозу належну фінансову стабільність НЕК «Укренерго». Окрім цього, на думку позивача, заявлені до стягнення пеня та штраф є незначними, а їх стягнення буде направлене на відновлення шкоди, яку завдано електричним мережам позивача та іншим пошкодженим чи знищеним об`єктам.

23.10.2023 р. на електронну пошту Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № 03-4-1/1002 від 20.10.2023 р. (вх. № 199991/23 від 23.10.2023 р.) про закриття провадження у справі в частині та про повернення судового збору, за якою позивач просив суд закрити провадження у справі № 911/1339/23 в частині стягнення 4020143,12 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору, а також вирішити питання про повернення Приватному акціонерному товариству Національна енергетична компанія Укренерго з Державного бюджету України відповідної частини судового збору.

23.10.2023 р. на електронну пошту Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 04-4-1/1001 від 23.10.2023 р. про долучення додаткових доказів до справи, саме: копій платіжних інструкцій № 3056 від 13.09.2023 р., № 3057 від 13.09.2023 р., № 3058 від 13.09.2023 р., № 3059 від 13.09.2023 р., № 2117 від 17.08.2023 р, № 2318 від 17.08.2023 р, № 2319 від 17.08.2023 р., за якими відповідачем було частково сплачено суму боргу у розмірі 641978,82 грн.

У судовому засіданні 23.10.2023 р. представник відповідача підтримував подане раніше клопотання б/н від 01.09.2023 р. (вх. № 7000 від 01.09.2023 р.) про зупинення провадження у справі; представник позивача проти зупинення провадження у даній справі не заперечував.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2023 р. було зупинено провадження у справі Господарського суду Київської області № 911/1339/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22.

22.05.2024 р. через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання б/н від 22.05.2024 р. (вх. № 5475/24 від 22.05.2024 р.) про поновлення провадження у справі, відповідно до якого останній просив суд поновити провадження у справі № 911/1339/23 за позовом ПрАТ Національна енергетична компанія Укренерго до ПАТ ЦЕНТРЕНЕРГО, оскільки обставини, які зумовили зупинення провадження у справі № 911/1339/23, наразі є відсутніми, так як 19.04.2024 р. Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду було прийнято постанову у справі № 911/1359/22, якою касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 р. у справі № 911/1359/22 в оскаржуваній частині щодо вимог про стягнення пені у розмірі 17933524,59 грн. залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.05.2024 р. було поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 20.06.2024 р.

18.06.2024 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли письмові пояснення б/н від 18.06.2024 р. (вх. № 6567/24 від 18.06.2024 р.) щодо постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 р., з урахуванням правової позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.04.2024 р. у справі № 911/1359/22. Поряд з цим, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 20.06.2024 р. представник позивача підтримував позовні вимоги, у тому числі щодо заявлених до стягнення штрафних санкцій; представник відповідача заперечувала проти позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.06.2024 р. було відкладено підготовче засідання на 25.07.2024 р.; зобов`язано сторони надати суду обґрунтовані доказами письмові пояснення щодо здійснених відповідачем оплат за договором № 0423-02013 від 26.06.2019 р. станом на час судового засідання.

22.07.2024 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 22.07.2024 р. (вх. № 7872/24 від 22.07.2024 р.) про закриття провадження у справі в частині та про повернення судового збору. Згідно з прохальною частиною даної заяви позивач просив суд закрити провадження у справі № 911/1339/23 в частині стягнення 4382827,92 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору внаслідок здійснення оплат відповідачем. Поряд з цим, позивач просив суд вирішити питання про повернення Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» з Державного бюджету України відповідної частини сплаченого судового збору.

22.07.2024 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 22.07.2024 р. (вх. № 7873/24 від 22.07.2024 р.) про залишення позову без розгляду (в частині позовних вимог), за змістом прохальної частини якої останній просив суд залишити без розгляду дану позовну заяву в частині стягнення пені у розмірі 1135845,64 грн. та штрафу у розмірі 494016,95 грн.

У судовому засіданні 25.07.2024 р., за наслідками перебування суду у нарадчій кімнаті, ухвалою Господарського суду Київської області було частково задоволено заяву Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго б/н від 22.07.2024 р. (вх. № 7872/24 від 22.07.2024 р.) про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, закрито провадження у справі № 911/1339/23 в частині позовних вимог про стягнення 4009392,61 грн. основного боргу, у задоволенні решти вимог заяви про закриття провадження у справі в частині позовних вимог у справі № 911/1339/23 було відмовлено.

Окрім того, у судовому засіданні 25.07.2024 р., за наслідками перебування суду у нарадчій кімнаті, ухвалою Господарського суду Київської області було задоволено заяву Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго б/н від 22.07.2024 р. (вх. № 7873/24 від 22.07.2024 р.) про залишення позову без розгляду (в частині позовних вимог), позов Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО у справі № 911/1339/23 залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення 1135845,64 грн. пені та 494016,95 грн. штрафу.

У зв`язку з викладеним, подальший розгляд справи здійснювався за позовними вимогами про стягнення 2391931,95 грн. основного боргу за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р., 354305,67 грн. інфляційних втрат, 91677,73 грн. 3% річних.

У судовому засіданні 25.07.2024 р. присутні представники сторін заявили про подання всіх наявних у сторін доказів, що мають значення для вирішення спору, та про наявність підстав для закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.07.2024 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.08.2024 р.

У судовому засіданні 22.08.2024 р. представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив суд задовольнити їх; представник відповідача заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

У судовому засіданні 22.08.2024 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "НЕК "Укренерго" є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 р. як акціонерне товариство, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "НЕК "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 р. № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 р. № 829-р "Про погодження перетворення Державного підприємства "НЕК "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

ПрАТ "НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, всіх прав та обов`язків ДП "НЕК "Укренерго" відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 р. № 802 та п. 3.2 статуту НЕК "Укренерго".

26.06.2019 р. між ДП «НЕК «Укренерго» (на даний час Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго) та Публічним акціонерним товариством «ЦЕНТРЕНЕРГО» (користувач) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013, згідно з п. 1.1 якого НЕК «Укренерго» (Оператор системи передачі, ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього договору, а ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

26.06.2019 р. ДП «НЕК «Укренерго» та ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р.

10.11.2021 р. ПрАТ «НЕК «Укренерго» та ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р., відповідно до якої сторони виклали даний договір у новій редакції.

Відповідно до п. 3.1 договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Регулятором (НКРЕКП), та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет.

Ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 4.1 договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень, плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді;

2) фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Відповідно до п. 4.2 договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю.

Пунктом 5.1 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Умовами п. 5.2 договору встановлено, що користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП наступним чином: 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 3, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця; 3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця; 4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця; 5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 5.3 договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що у разі зміни тарифу на послуги з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням Регулятора про зміну тарифу.

Відповідно до п. 5.5 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком», з використанням кваліфікованого електронного підпису цієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно, адміністратором комерційного обліку (АКО).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Сервісі згідно з вимогами Правил ринку.

Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.

Умовами п. 5.6 договору передбачено, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Згідно з п. 5.7 договору, у випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим договором користувач сплачує ОСП пеню в розмір 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що користувач зобов`язується, зокрема, повертати ОСП підписані зі свого боку акти у терміни та у порядку, що визначені в розділах 5 та 9 цього договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 9.1 договору планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП протягом 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх користувачу. ОСП протягом перших 11 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги.

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2021 р. Якщо користувач не направив ОСП у строк, не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то цей договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 13.1 договору).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

На виконання пункту 9.1 договору відповідач повідомляв позивача про планові обсяги передачі електричної енергії на відповідні місяці, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями № 07/603 від 17.02.2022 р. щодо обсягів з передачі електричної енергії в березні 2022 р., б/н, б/д щодо обсягів з передачі електричної енергії у квітні 2022 р., № 07/997 від 27.04.2022 р. та № 07/1103 від 11.05.2022 р. щодо обсягів з передачі електричної енергії у травні 2022 р., № 07/1200 від 24.05.2022 р. та № 07/1311 від 07.06.2022 р. щодо обсягів з передачі електричної енергії в червні 2022 р., № 07/2030 від 22.08.2022 р. щодо обсягів з передачі електричної енергії у вересні 2022 р., № 07/2657 від 31.10.2022 р. щодо обсягів з передачі електричної енергії в листопаді 2022 р., № 24/3070 від 08.12.2022 р. щодо обсягів з передачі електричної енергії помісячно, починаючи з січня 2023 р. по грудень 2023 р.

Позивачем, у свою чергу, було направлено відповідачу планові рахунки-фактури із погодженням планового обсягу споживання електричної енергії та її вартості, а саме № 0423-02013/11/04/2022 від 11.04.2022 р. на суму 55495,96 грн., № 0423-02013/15/04/2022 від 15.04.2022 р. на суму 55495,96 грн., № 0423-02013/20/04/2022 від 20.04.2022 р. на суму 55495,96 грн., № 0423-02013/05/05/2022 від 05.05.2022 р. на суму 49772,16 грн., № 0423-02013/10/05/2022 від 10.05.2022 р. на суму 49772,16 грн., № 0423-02013/16/05/2022 від 16.05.2022 р. на суму 49772,16 грн., № 0423-02013/20/05/2022 від 20.05.2022 р. на суму 99544,32 грн., № 0423-02013/29/08/2022 від 29.08.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/05/09/2022 від 05.09.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/09/09/2022 від 09.09.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/15/09/2022 від 15.09.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/20/09/2022 від 20.09.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/04/11/2022 від 04.11.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/10/11/2022 від 10.11.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/15/11/2022 від 15.11.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/21/11/2022 від 21.11.2022 р. на суму 33181,44 грн., № 0423-02013/28/12/2022 від 28.12.2022 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/05/01/2023 від 05.01.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/10/01/2023 від 10.01.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/16/01/2023 від 16.01.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/20/01/2023 від 20.01.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/27/02/2023 від 27.02.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/06/03/2023 від 06.03.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/10/03/2023 від 10.03.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/15/03/2023 від 15.03.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/20/03/2023 від 20.03.2023 р. на суму 91,27 грн., № 0423-02013/29/03/2023 від 29.03.2023 р. на суму 103,26грн., № 0423-02013/05/04/2023 від 05.04.2023 р. на суму 103,26 грн., № 0423-02013/10/04/2023 від 10.04.2023 р. на суму 103,26 грн., № 0423-02013/14/04/2023 від 14.04.2023 р. на суму 103,26 грн., № 0423-02013/20/04/2023 від 20.04.2023 р. на суму 103,26 грн., № 0423-02013/05/04/2023 від 05.04.2023 р. на суму 103,26 грн.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу, зокрема, з березня 2022 р. по березень 2023 р. послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями актів приймання-передачі послуг за березень 2022 р. на суму 197787,52 грн., за квітень 2022 р. на суму 937886,68 грн., за травень 2022 р. на суму 829375,49 грн., за липень 2022 р. на суму 518599,78 грн., за серпень 2022 р. на суму 546278,48 грн., за вересень 2022 р. на суму 297193,30 грн., за жовтень 2022 р. на суму 447219,04 грн., за листопад 2022 р. на суму 592736,24 грн., за грудень 2022 р. на суму 2572244,30 грн., за січень 2023 р. на суму 79496,93 грн., за березень 2023 р. на суму 373435,26 грн.,

Також позивачем було направлено відповідачу на оплату фактичні рахунки-фактури № 0423-02013/04/04/2022 від 04.04.2022 р. на суму 197787,52 грн., № 0423-02013/04/05/2022 від 04.05.2022 р. на суму 1135674,20 грн., № 0423-02013/06/06/2022 від 06.06.2022 р. на суму 1965049,69 грн., № 0423-02013/05/08/2022 від 05.08.2022 р. на суму 2354055,46 грн., № 0423-02013/05/09/2022 від 05.09.2022 р. на суму 2501278,48 грн., № 0423-02013/05/10/2022 від 05.10.2022 р. на суму 2532191,53 грн., № 0423-02013/07/11/2022 від 07.11.2022 р. на суму 2969614,99 грн., № 0423-02013/07/12/2022 від 07.12.2022 р. на суму 3407055,04 грн.

Поряд з цим, у зв`язку зі зміною фактичних обсягів споживання електричної енергії позивачем було направлено відповідачу акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 30.04.2022 р. (сума коригування 938792,11 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.05.2022 р. (сума коригування 819579,91 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.07.2022 р. (сума коригування 496029,35 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.08.2022 р. (сума коригування 565399,70 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 30.09.2022 р. (сума коригування 313987,67 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.10.2022 р. (сума коригування 451366,04 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 30.11.2022 р. (сума коригування 591381,19 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.12.2022 р. (сума коригування 2576465,40 грн.), акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.01.2023 р. (сума коригування 86137,98 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювались часткові оплати за надані позивачем послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується, зокрема, наданою АТ «Ощадбанк» інформацією про надходження грошових коштів на поточний рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго» за період з 26.06.2019 р. по 29.03.2023 р.

Позивач зазначає, що у відповідності з п. 5.7 договору (в редакції додаткової угоди № 2), в якому зазначено, що за наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном виникнення, платежі, які здійснювалися відповідачем, зараховувалися у погашення заборгованості за більш ранні періоди.

Разом з тим, відповідач у встановлений договором строк не здійснив повну оплату наданих послуг, внаслідок чого в останнього станом на січень 2023 р. утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 6401324,56 грн.

23.01.2023 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 01/4379, в якому було заявлено вимогу про виконання договірних зобов`язань та сплату заборгованості за надані ПрАТ «НЕК «Укренерго» послуги з передачі електричної енергії у сумі 6401324,56 грн.

Враховуючи, що станом на час подання позовної заяви відповідач не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за договором і не сплатив на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 6401324,56 грн. за послуги з передачі електричної енергії, останнє і звернулось з даним позовом до суду.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з приписами ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Поряд з цим, що згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначав, що згідно з приписами Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 р. № 332, у період з квітня 2022 року по квітень 2023 року зупинено нарахування штрафних санкцій (неустойка, пеня, штраф) для правовідносин, що виникли на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії, у зв`язку з чим, на думку відповідача, позовні вимоги ПАТ Національна енергетична компанія Укренерго в частині стягнення 1135845,64 грн. пені та 494016,95 грн. штрафу є незаконними.

Водночас, суд відзначає, що за заявою позивача б/н від 22.07.2024 р. (вх. № 7873/24 від 22.07.2024 р.) про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, ухвалою суду від 25.07.2024 р. позов ПрАТ НЕК Укренерго до ПАТ ЦЕНТРЕНЕРГО у даній справі № 911/1339/23 було залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення 1135845,64 грн. пені та 494016,95 грн. штрафу.

Поряд з цим, відповідач вказував, що судом не може бути задоволена позовна вимога щодо стягнення з відповідача основного боргу у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують виникнення в останнього основного боргу в сумі 6401324,56 грн.

У свою чергу, позивач зазначав, що внаслідок заявлення відповідачем своєї правової позиції щодо повного невизнання останнім факту надання ПАТ «НЕК «Укренерго» послуг з передачі електричної енергії, позивачем вживалися заходи для отримання від Адміністратора комерційного обліку додаткових доказів правомірності заявлених позовних вимог, які було долучено до матеріалів справи за окремими клопотаннями позивача (дані комерційного обліку, завантажених ППКО до платформи ММС (згідно з Порядком підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії) по відповідних віртуальних точках комерційного обліку щодо об`єктів відповідача Зміївської ТЕС, Вуглегірської ТЕС та Трипільської ТЕС за 2022 р. та 2023 р.).

Як було зазначено вище, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих позивачем послуг з передачі електричної енергії відповідно до умов договору № 0423-02013 від 26.06.2019 р.

З долучених до матеріалів справи копій платіжних інструкцій, зокрема, № 1075424с7с від 01.05.2023 р., № dd78b6b2e2 від 24.05.2023 р., № 6c602464ba від 24.05.2023 р, № dddefc6ae4 від 24.05.2023 р., № aa4f027c00 від 24.05.2023 р., № ee651f9211 від 24.05.2023 р., № e7736a795 від 24.05.2023 р., № 1308 від 21.06.2023 р., № 1732 від 22.06.2023 р., № 1736 від 22.06.2023 р., № 1733 від 22.06.2023 р., № 1734 від 22.06.2023 р., № 1735 від 22.06.2023 р., № 2106 від 31.07.2023 р., № 2107 від 31.07.2023 р., № 3108 від 31.07.2023 р., № 2109 від 31.07.2023 р., № 2110 від 31.07.2023 р., № 2111 від 31.07.2023 р., № 2117 від 17.08.2023 р., № 2318 від 17.08.2023 р., № 2319 від 17.08.2023 р., № 3056 від 13.09.2023 р., № 3057 від 13.09.2023 р., № 3058 від 13.09.2023 р., № 3059 від 13.09.2023 р., № 3621 від 20.10.2023 р., № 3618 від 20.10.2023 р., № 3620 від 20.10.2023 р., № 3623 від 20.10.2023 р., № 3617 від 20.10.2023 р., № 3619 від 20.10.2023 р., № 3622 від 20.10.2023 р., № 3937 від 22.11.2023 р., № 3941 від 22.11.2023 р., № 3938 від 22.11.2023 р., № 3935 від 22.11.2023 р., № 3936 від 22.11.2023 р., № 3983 від 22.11.2023 р., № 3939 від 22.11.2023 р., № 3940 від 22.11.2023 р. вбачається, що ПАТ ЦЕНТРЕНЕРГО сплатило на користь ПрАТ НЕК Укренерго 4382827,87 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що з наведених вище оплат 373435,26 грн. заборгованості було сплачено відповідачем до звернення ПрАТ НЕК Укренерго з позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією платіжної інструкції № 1075424с7с від 01.05.2023 р. При цьому, суд відзначає, що позовна заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» № 01/21446 від 02.05.2022 р. була подана до суду 02.05.2023 р. (вх. № 1154/23 від 02.05.2023 р.), в той час як 373435,26 грн. боргу було сплачено відповідачем 01.05.2023 р.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Господарського суду Київської області від 25.07.2024 р. було закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог ПрАТ НЕК Укренерго до ПАТ ЦЕНТРЕНЕРГО про стягнення 4009392,61 грн. основного боргу за відсутності предмету спору.

Натомість, підстави для закриття провадження у справі № 911/1339/23 в частині стягнення 373435,26 грн. основного боргу за договором № 0423-02013 від 26.06.2019 р., за висновком суду, є відсутніми, оскільки зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі, позаяк на час звернення позивача до суду і відкриття провадження у справі спір у цій частині вже був відсутнім.

Поряд з цим, з аналізу наведених вище обставин та матеріалів справи слідує, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, доказів оплати послуг згідно договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р. в сумі 2018496,69 грн. (6401324,56 грн. - 4009392,61 грн. - 373435,26 грн.) та, відповідно, відсутності цієї заборгованості суду не надав.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0423-02013 від 26.06.2019 р., з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем станом на час вирішення спору у сумі 2018496,69 грн., є доведеною, обґрунтованою, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 354305,67 грн. інфляційних втрат та 91677,73 грн. 3% річних.

Відповідач заперечував проти стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а також заявляв клопотання про зменшення розміру, зокрема, заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат на 99%.

У свою чергу, позивач просив суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, у тому числі 3% річних та інфляційних втрат, оскільки несвоєчасна оплата коштів за договором про надання послуг з передачі електричної енергії ставить під загрозу належну фінансову стабільність НЕК «Укренерго».

Слід зазначити, що згідно з приписами ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу (ст. 230 Господарського кодексу України).

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Поряд з цим, згідно з приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 р. у справі № 520/17342/18, від 13.11.2019 р. у справі № 922/3095/18, від 13.03.2020 р. у справі № 902/417/18).

Вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18).

Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, зокрема, неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, а їх розмір, заявлений до стягнення, не може бути зменшений судом на підставі приписів ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України.

При цьому, з умов укладеного між сторонами договору випливає, що плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця протягом 3-х банківських днів з моменту отримання акта приймання-передачі послуги. У разі якщо оплачений плановий обсяг виявився вищим від фактичного, то вказана різниця або повертається користувачу, або враховується як оплата в наступні розрахункові періоди.

Таким чином, при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та оператор системи передачі зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 р. у справі № 912/1941/21 та постановах Верховного Суду від 04.07.2023 р. у справі № 910/10061/22, від 09.11.2022 р. у справі № 904/5899/21.

Отже, невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання як з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання, і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.

Наведений висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 р. у справі № 925/654/22, від 09.11.2022 р. у справі № 904/5899/21.

З долученого до матеріалів справи розрахунку інфляційних втрат вбачається, що їх розмір визначено позивачем у загальній сумі 354305,67 грн., нарахованій за відповідні періоди існування сум заборгованості за кожним актом і рахунком окремо.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що їх розмір визначено позивачем у загальній сумі 91677,73 грн., нарахованій за відповідні періоди існування сум заборгованості за кожним актом і рахунком окремо.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат та 3% річних та встановлено, що вони є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 354305,67 грн. та 3% річних у розмірі 91677,73 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго у даній справі підлягають частковому задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Слід зазначити, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог не спростовує.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, код 22927045) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, код 00100 (два мільйони вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 69 коп. основного боргу, 354305 (триста п`ятдесят чотири тисячі триста п`ять) грн. 67 коп. інфляційних втрат, 91677 (дев`яносто одну тисячу шістсот сімдесят сім) грн. 73 коп. 3% річних, 36967 (тридцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17.09.2024р.

Суддя В.М. Бабкіна