ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.09.2024 Справа № 914/2208/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Наталії Мороз, розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Ідеал», м. Львів

до боржника: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47», м. Львів

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Ідеал» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47» заборгованості у розмірі 55 000, 00 грн та 302,80 грн судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024, заяву про видачу судового наказу передано на розгляд судді Наталії Мороз.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі вказаного судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 статті 150 ГПК України наведено перелік документів, які мають бути додані до заяви про видачу судового наказу, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, в обґрунтування вимог про стягнення 55 000, 00 грн заборгованості з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47», заявник стверджує про те, що остання виникла на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 12.03.2020, на підтвердження чого надає копію вищезазначеного договору та акт звірки, підписаний заявником в односторонньому порядку за період 08.08.2024-15.08.2024.

Стосовно наведеного вище, суд зазначає, що сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 24.10.2018 у справі № 905/3062/17. Окрім цього, зі змісту вказаного документа не вбачається, що заборгованість виникла саме на підставі договору від 12.03.2020.

Згідно з п. 39 договору, цей договір має додатки, що є невід`ємною його частиною: додаток 1 «Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у власності»; додаток 2 «Загальні відомості про будинок»; додаток 3 «Акт приймання-передачі технічної документації на будинок»; додаток 4 «Вимоги до якості послуг з управління будинком»; додаток 5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території». Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником таких докуметів не долучено.

У заяві про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Ідеал» зазначено, що 05.09.2023 на загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47» було обрано нового голову ОСОБА_1 , а також, що факт наявності заборгованості Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47» підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Ідеал». Проте, заявником не надано будь-яких доказів, що підтверджують вказані твердження.

Крім того, заявником не долучено до заяви про видачу судового наказу обґрунтованого розрахунку заборгованості, будь-яких доводів на підтвердження фактичного надання та часткової оплати послуг за договором, зокрема, рахунків на оплату, виписок з банківського рахунку заявника тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено будь-яких доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме існування заборгованості Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47» у розмірі 55 000, 00 грн за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 12.03.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Ідеал» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47», що не відповідає вимогам ст. 150 ГПК України.

За приписами п.1 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд відмовляє заявнику у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.152 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 6, 147, 150, 152, 153, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Ідеал» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куліша 47» заборгованості у розмірі 55 000, 00 грн та 302, 80 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Мороз Н.В.