ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2024 р. Cправа № 902/534/24

за позовом:Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Генерала Алмазова, буд. 4а, м. Київ, 01011)

до:Фізичної особи - підприємця Міхалевської Лесі Валентинівни ( АДРЕСА_1 )

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 543482,93 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

07.05.2024 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи підприємця Міхалевської Лесі Валентинівни до ОСОБА_1 про стягнення 543 482,93 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 матеріали справи розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито провадження у справі 902/534/24 Визначено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.06.2024.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача та представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 13.05.2024.

Ухвалою суду від 11.06.2024 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/534/24 на 30 днів. Слухання справі призначено на 30.07.2024.

На визначену дату судом в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 11.06.2024.

Ухвалою суду від 30.07.2024 закрито підготовче провадження та призначеносправу № 902/534/24 для судового розгляду по суті на 10.09.2024.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому судом взято до уваги клопотання останнього про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідачі правом участі в засіданні суду також не скористалися. При цьому суд зауважує, що ухвала про відкриття провадження у справі направлена першому відповідачу повернута до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Поряд з цим, отримана другим відповідачем 28.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрих кодовим ідентифікатором № 635 .

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористалися правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідачів до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідачів належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останніх є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками судового засідання 10.09.2024 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі не виконали належним чином обов`язку по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 011/64695/00664820 від 09.10.2019.

Із наявних матеріалів справи судом встановлено, що 09.10.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (надалі також - позивач, Банк, Кредитор) та ФОП Міхалевською Л.В. укладено Кредитний договір №011/64695/00664820 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) у формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 900 000, 00 грн (надалі - ліміт), а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором.

Згідно з п.1.3 Кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту 09.10.2022, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 Договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за Договором в повному обсязі).

Кредит надається Позичальнику на розвиток бізнесу, а саме: фінансування витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності Позичальника, за винятком та надання а о повернення фінансової допомоги, внесків до статутного фонду, благодійних внесків, виплати дивідендів (п1.4.Кредитногодоговору). До правовідносин не застосовується Закон України «Про споживче кредитування».

Протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 24 % річних, в т.ч. за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного п. 1.3 Договору (п.п. 2.1, 2.2 Кредитного договору).

Нарахування процентів здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за _ кредитом/простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується : день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі (п. 2.3 Кредитного договору).

Відповідно до умов п. 3.2. Кредитного договору Кредитор, після виконання Позичальником обов`язкових умов, вказаних в п. 3.1. Договору, на підставі письмової заяви Позичальника, надав в межах Ліміту кредитні кошти з позичкового рахунку, шляхом безготівкового перерахування на зазначений Позичальником поточний рахунок в АТ «Райффайзен Банк», для подальшого використання за цільовим призначенням (копія заяви про надання коштів додається).

Оскільки, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту, АТ «Райффайзен Банк» було також додано до позовної заяви виписку порахункам за Кредитним договором №011/64695/00664820 від 15.11.2021 року, що узгоджується з позицією викладеною у Постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у Постанові від 30.08.2019 року у справі № 353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду.

Згідно умов п. 5.1 - п. 5.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному Кредитним договором. Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними /однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком.

Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його використання. Позичальник, відповідно до ст. 10 Кредитного договору засвідчив та гарантував що на момент укладення Договору є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно норм чинного законодавства України, володіє достатнім рівнем платоспроможності та кредитоспроможності, має всі повноваження для достатнім виконання умов Кредитного договору та не існує жодної з обставин Дефолту укладення кредитного договору.

До укладення договору останній отримав необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», дана інформація - достатня для правильного розуміння та доступною, умови Договору зрозумілі та відповідають інтересам Позичальника є розумними та справедливими.

Поряд з цим, судом встановлено, що між сторонами до кредитного договору було укладено ряд Додаткових угод від 22.04.2021, 07.09.2021, та 07.12.2021 року. Відповідно до яких з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника та у зв`язку з наявними або можливими фінансовими труднощами Клієнта, Кредитор та Позичальник досягли згоди про врегулювання простроченої заборгованості строк сплати якої настав, збільшення строку Кредиту, зменшення розміру Щомісячного ануїтетного платежу за Кредитом, підписано Графіки погашення кредиту в оновленій редакції, фактична заборгованість за кредитом збільшена на суму заборгованості за процентами (відображено у Розрахунку заборгованості у рядку «Реструктуризація» та «Капіталізація»), таке збільшення не супроводжується виданою кредитних коштів Позичальнику, Клієнт зобов`язується здійснити погашення Заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до укладених Графіків.

В подальшому, у зв`язку із несплатою Відповідачем-1 у процесі кредитування відсотків такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту, відповідно до заяви Позичальника про реструктуризацію заборгованості. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося виданою кредитних коштів Позичальнику (відображено у Розрахунку заборгованості у рядках «Реструктуризація»). Зазначена реструктуризація направлена на зменшення фінансового навантаження на Відповідача та проведена дистанційно без підписання паперових угод.

17.04.2023 з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника та у зв`язку з наявними або можливими фінансовими труднощами Клієнта, між Кредитором та позичальником укладено Договір про часткове прощення боргу та укладено оновлену редакцію Графіку платежів.

Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткових угод у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, визначених на підставі укладених сторонами Договорів та угод.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_1 (Надалі по тексту «Поручитель», «Фінансовий поручитель», «Відповідач-2») було укладено Договір поруки № 011/64695/00664820/П від 09.10.2019 (Надалі по тексту «Договір поруки»), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язання Відповідача-1, які виникають з умов Кредитного договору (Копія Договору поруки додається).

Перед укладенням та підписанням Договору поруки, Поручитель звернувся до Банку із Заявою-анкетою в якій своїм підписом засвідчив, що ознайомлений з умовами, зокрема: мета, для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строки та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовану сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. Зміст умов кредитування їм зрозумілий (Копія Заяви - анкети Поручителя додається).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору поруки Сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечуваних зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У такому випадку Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпечуваними зобов`язаннями.

Поручитель зобов`язується, самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Позичальником забезпечених зобов`язань перед Кредитором (п. 2.6. Договору поруки).

Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі (п.2.2. Договору поруки).

Відповідно до п. 7.2. Договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора.

Строк поруки, що встановлена договором становить п`ять років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання (п.. Договору поруки).

Сторони встановили, що у разі невиконання або не належного виконання зобов`язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього Договору. До врегулювання правовідносин, які не врегульовані цим Договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України (п. 6.1. Договору поруки).

Всупереч вимогам Кредитного договору та укладених до нього Додаткових угод Відповідач-1 не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює погашення кредитної заборгованості, чим порушує умови Договору та права АТ «Райффайзен Банк»

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод, вимагати дострокового повного/часткового виконання Позичальником зобов`язань за Договором.

У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору станом на 19.03.2024 року заборгованість за Кредитним договором становить 543 482,93 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 533 193,61 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 72 477,99 грн, заборгованість за відсотками - 10 289,32 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 9 560,91 грн.

З метою досудового врегулювання спору АТ "Райффайзен Банк" надсилав вимоги про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором Позичальнику - та Поручителю. Проте, за наявними матеріалами справи, зазначені вимоги залишені відповідачами без належного реагування та виконання.

Таким чином, враховуючи невиконання Позичальником договірних зобов`язань, передбачених Кредитним договором, Банк звернувся до суду за захистом порушеного права.

З урахування встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 180 Господарського Кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що на виконання умов договору Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" надало ФОП Міхалевська Л.В. грошові кошти в сумі 900 000,00 грн на підставі Кредитного договору № 011/64695/00664820 від 09.10.2019.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 24 % річних, в т.ч. за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного. 1.3 Договору (п.п. 2.1, 2.2 Кредитного договору).

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

За умовами Кредитного договору сплату кредиту та відсотків перший відповідач мав здійснювати повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком упродовж строку кредитування (до 03.11.2022).

Оскільки умовами Кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу.

У зв`язку із невиконанням першим відповідачем - ФОП Міхайлевською Л.В. умов Кредитного договору в частині своєчасного погашення кредитної заборгованості позивач направив на адреси відповідачів вимоги про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, яка станом на 19.03.2023 складала заборгованості за кредитом у розмірі 533 193,61 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі 72 477,99 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 10 289,32 грн, у тому числі простроченої заборгованості 9 560,91 грн.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

За встановлених судом обставин, за Договором поруки, що укладений між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" та громадянином ОСОБА_1 останній (другий відповідач) надав поруку по виконанню зобов`язань ФОП Міхалевської Л.В. за Кредитним договором № 011/64695/00664820 від 09.10.2019.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 , відповідно до умов Договору поруки та чинного законодавства України, разом з ФОП Міхалевською Л.В. несе солідарну відповідальність перед Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" за невиконання Кредитного договору № 011/64695/00664820 від 09.10.2019.

Як встановлено судом, відповідачами 1, 2 прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів за Кредитним договором ФОП Міхалевської Л.В. та Договором поруки, що в свою чергу є підставою для солідарного стягнення з них суми боргу за кредитом та відсотками, позаяк, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позовних в повному обсязі.

Судовий збір сплачений позивачем за розгляд даної справи підлягає відшкодуванню на підставі ст. 129 ГПК України за рахунок відповідачів у рівних частинах.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 226, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця Міхалевської Лесі Валентинівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Генерала Алмазова, 4А, м. Київ, 01011; ) заборгованості за кредитом у розмірі - 533 193,61 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 72 477,99 грн, заборгованість за відсотками - 10 289,32 грн, в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 9 560,91 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Міхалевської Лесі Валентинівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Генерала Алмазова, 4А, м. Київ, 01011; ) 4 076,12 грн - витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Генерала Алмазова, 4А, м. Київ, 01011; ) 4 076,12 грн - витрат зі сплати судового збору.

5. Видати накази.

6. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати відповідачам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, позивачу на електронну адресу - та до Електронного кабінету ЄСІТС.

Повне рішення складено 19 вересня 2024 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Генерала Алмазова, буд. 4а, м. Київ, 01011)

3, 4 - відповідачам ( АДРЕСА_1 ) ( АДРЕСА_2 )