ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2024 р. Справа №910/755/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024

у справі №910/755/24 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг"

про стягнення 25 994,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - ТДВ "Експрес Страхування") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (далі - ТДВ "СГ "Оберіг") заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 17 118,52 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 7 444,07 грн пені, 561,31 грн трьох процентів річних та 870,27 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ "СГ "Оберіг" на користь ТДВ "Експрес Страхування" 17 118,52 грн страхового відшкодування, 4 244,45 грн пені, 870,27 грн інфляційних втрат, 559,90 грн трьох процентів річних, а також судовий збір в сумі 2 655,12 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТДВ "Експрес Страхування", в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 17 118,52 грн, підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, провівши власний розрахунок неустойки, враховуючи відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування, викладену у листі від 20.12.2022, суд першої інстанції дійшов висновку, що з останнього підлягає стягненню пеня у сумі 4 244,45 грн, тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки ним не враховано 6-ти місячний строк нарахування пені, визначений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України. Крім того, провівши перерахунок заявлених до стягнення сум матеріальних втрат, місцевий господарський суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 870,27 грн та три проценти річних в розмірі 559,90 грн, виходячи, що нарахування має здійснюватися на наступний день, після відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування, тобто, з 21.12.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТДВ "СГ "Оберіг" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому, суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції взагалі проігнорував та не надав жодної належної оцінки доводам відповідача про порушенням вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Правил дорожнього руху України та Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду під час оформлення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), що призвело до неможливості встановити причини та обставини настання дорожньо-транспортної пригоди, а також прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Також, апелянт вказує, що місцевий господарський суд взагалі проігнорував та не надав жодної належної оцінки доводам відповідача щодо необґрунтованості розміру позовних вимог, а також відсутності належних доказів для розрахунку розміру належного страхового відшкодування, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що доводи відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги є тотожними за своїм змістом.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024 апеляційну скаргу ТДВ "СГ "Оберіг" у справі №910/755/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

17.06.2024 через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Сітайло Л.Г. перебувала з 17.06.2024 до 30.06.2024 на лікарняному.

Крім того, слід зазначити, що суддя Сітайло Л.Г. перебувала з 01.07.2024 до 14.07.2024 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ТДВ "СГ "Оберіг" про розгляд апеляційної скарги з повідомленням та викликом учасників справи. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ "СГ "Оберіг" на рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/755/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 12.08.2024.

22.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/755/24.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

17.06.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу ТДВ "СГ "Оберіг" без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, у відзиві позивач вказує, що доводи апеляційної скарги, не спростовують факт ДТП та не містять доказів, що обставини ДТП є іншими ніж ті про які зазначили учасники ДТП у спільному повідомлення про подію.

Також, позивач зазначає, що в суді першої інстанції у відповіді на відзив надав копію акта виконаних робіт з підписом та печаткою уповноваженої особи ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський". Таким чином, доводи відповідача в апеляційній скарзі з формальних ознак (відсутність підпису клієнта на акті виконаних робіт) не може вважатися обґрунтованими. Відповідачем не додано до апеляційної скарги належних та допустимих доказів того, що ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" не надавало послуги ОСОБА_1 з ремонту автомобіля KIA, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, ТДВ "Експрес Страхування" звертає увагу, що відповідач не заявляв в суді першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи, не надав свого висновку судового експерта за своїм замовленням. Оскільки відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається у апеляційній скарзі, то не вбачається підстав для зміни рішення суду в частині стягнення штрафних санкцій з відповідача.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи

24.06.2024, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній надає письмові пояснення по суті спору.

Слід зазначити, що нормами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не передбачено подання такої процесуальної заяви, однак, колегія суддів враховує те, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.04.2021 між ТДВ "Експрес Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.21.2599272, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "КІА", державний номерний знак НОМЕР_1 .

14.07.2022 у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля, що був припаркований на парковці, та автомобіля "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований транспортний засіб "КІА", державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

За фактом вказаної ДТП водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складене повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 14.07.2022. ОСОБА_2 свою вину в даній дорожньо-транспортній пригоді визнала.

Відповідно до рахунку-фактури СТО від 20.07.2022 №ВР-0001072 та акта виконаних робіт від 27.12.2022 №ЗН-2037484, наданого ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський", вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "КІА", державний номерний знак НОМЕР_1 , склала 20 040,41 грн, а згідно з висновком про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 17 118,52 грн.

На підставі зазначених рахунку-фактури та акта наданих послуг, страхового акта від 09.09.2022 №3.22.02922-1 позивач платіжним дорученням № від 12.09.2022 сплатив на рахунок суб`єкта господарювання, який здійснював ремонт пошкодженого транспортного засобу - ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" матеріальний збиток у сумі 18 522,91 грн (без урахування коефіцієнту фізичного зносу), що був заподіяний страхувальником ТДВ "СГ "Оберіг".

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована ТДВ "СГ "Оберіг", на підставі полісу №ЕР/209487587 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, - 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн).

Таким чином, за доводами позивача, у відповідача виник обов`язок із відшкодування позивачу витрат в розмірі 17 118,52 грн.

28.10.2022 ТДВ "Експрес Страхування" звернулося до страховика винної особи - ТДВ "СГ "Оберіг" з заявою про компенсацію страхового відшкодування на суму 18 522,91 грн.

У відповідь на вказану заяву, відповідач листом від 20.12.2022 №2012-04 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування вказуючи на те, що під час розслідування події, що має ознаки страхового випадку, європротокол, на який посилається позивач, фактично складений учасниками ДТП на наступний день після її настання, що не відповідає вимогам закону. Відповідач вважає, що у зв`язку з тим, що учасники ДТП залишили місце ДТП, не викликали представників Національної поліції, то встановити факт такої пригоди, причини та обставини її настання та розміру заподіяної шкоди, не вбачається за можливе.

Враховуючи те, що відповідачем не було здійснено виплати страхового відшкодування, позивач звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача 17 118,52 грн страхового відшкодування.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України "Про страхування").

Вказана норма кореспондується зі статтею 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується, у разі настання певної події (страхового випадку), виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний, при настанні страхового випадку, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Відносини між ТДВ "СГ "Оберіг, як страховиком, та власником автомобіля "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_2 , як страхувальником, врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/209487587.

Таким чином, до спірних правовідносин є обґрунтованим застосування статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до вищевказаних норм, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_2 транспортного засобу "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це установлено договором.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, установленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У пункті 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з пунктом 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Колегія суддів відзначає відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що учасники ДТП склали Європротокол, залишивши місце події. Тим більше, що датою Європротколу є 14.07.2022. Крім того, факт підписання цього Європротоколу обома учасниками ДТП вказує на наявність у водіїв транспортних засобів ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) згоди щодо обставин її скоєння, та підтвердження вини саме водія, застрахованого у відповідача транспортного засобу - ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на телефонну розмову зі своїм страхувальником та страхувальником позивача таким доказом не являються та не приймаються судом до уваги, а інших доказів, зокрема, заяви свідка тощо, сторонами до матеріалів справи не надано.

Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Пунктом 33-1.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Статтею 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 118,52 грн страхового відшкодування є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, що акт виконаних робіт від 27.12.2022 не містить жодних підписів або інших даних, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, відхиляються колегією суддів, оскільки такий акт з печаткою ТОВ "Автомобільний цент Голосіївський" та підписом його уповноваженого представника наявний у матеріалах справи (а.с. 70-71).

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до статті 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача 4 244,45 грн пені, 870,27 грн інфляційних втрат та 559,90 грн трьох процентів річних.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТДВ "СГ "Оберіг" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі №910/755/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг".

4. Матеріали справи №910/755/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран