УХВАЛА

м. Київ

12.09.2024Справа № 910/11080/24
За заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Екіпаж"

Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Сергієнко І.І.

Про визнання недійсним рішення, визнання протиправною та скасування реєстраційної дії

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Отже, у відповідності до господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема: 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заявник просить: 1. Заборонити до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Екіпаж", та його Загальним зборам, приймати будь-які рішення з усіх питань, що стосуються питань виходу зі стану припинення/ліквідації чи відміни та/або скасування рішень про припинення/ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіпаж"; 2. Заборонити до дати набрання законної сили судовим рішенням у даній справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей, проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "Екіпаж" ( в тому числі щодо директора, місцезнаходження, власників і т.д.).

В клопотанні про забезпечення позову зазначено, що 17.02.2022 року рішенням Загальних зборів ТОВ "Екіпаж" одноголосно було прийнято рішення про припинення ТОВ "Екіпаж", зокрема: припинити ТОВ "Екіпаж" шляхом ліквідації в добровільному порядку; звільнити з посади директора ТОВ "Екіпаж" Соколовську І.В.; призначити ліквідатором Піковського І.О.; визначити місцезнаходження ліквідатора; визначити порядок задоволення вимог кредиторів ТОВ "Екіпаж" (протокол № 17/02/2022 від 17.02.2022).

28.09.2022 Загальними зборами ТОВ "Екіпаж" було прийнято рішення щодо обрання голови зборів та секретаря; відмінити рішення про припинення товариства шляхом ліквідації оформлене протоколом Загальних зборів від 17.02.2022 № 17/02/2022 та уповноважити генерального директора подати документи для державної реєстрації рішення про відміну рішення про припинення товариства.

Як зазначає заявник, він не був присутній на Загальних зборах товариства 28.09.2022 та не барв участі у голосуванні. В заяві наголошено на порушенні порядку скликання загальних зборів та порушені прав учасників, які не брали в них участі.

Клопотання про забезпечення мотивовано тим, що у разі вирішення спору на користь позивача та за відсутності вжиття заходів забезпечення позову, для відповідача та його учасників відсутні будь-які обмеження щодо прийняття нового рішення Загальними зборами без участі позивача про припинення ліквідації ТОВ "Екіпаж". Також не існує ніяких об`єктивних перешкод для подальшої реєстрації такого рішення.

Суд розглянув заяву про забезпечення позову та вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заявник просить забезпечити позов зокрема: - шляхом заборони до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Екіпаж", та його Загальним зборам, приймати будь-які рішення з усіх питань, що стосуються питань виходу зі стану припинення/ліквідації чи відміни та/або скасування рішень про припинення/ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіпаж".

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Суд відзначає, що ГПК України встановлено імперативну заборону забезпечувати позов шляхом заборони загальним зборам приймати рішення. Виключенням з цього правила є заборона приймати конкретні визначені судом рішення, що стосуються предмета спору.

Однак, вимоги заявника сформульовані не конкретизовано, а в загальний спосіб: шляхом заборони приймати будь-які рішення з усіх питань, що стосуються питань виходу зі стану припинення/ліквідації чи відміни та/або скасування рішень про припинення/ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіпаж".

Отже, з огляду на пряму заборону статтею 137 ГПК України забезпечувати позов шляхом заборони загальним зборам приймати рішення, заява про забезпечення позову в цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з додатковою та обмеженою відповідальністю " до компетенції загальних зборів учасників належать: 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства.

Оскільки, виключно до повноважень загальних зборів товариства належить вирішення питання про ліквідацію товариства, то саме товариство такого рішення прийняти не може.

А тому вимога заявника заборонити ТОВ "Екіпаж" приймати будь-які рішення з усіх питань, що стосуються питань виходу зі стану припинення/ліквідації чи відміни та/або скасування рішень про припинення/ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіпаж" не має жодних правових підстав, а її задоволення не призведе до жодних правових наслідків, в зв`язку з відсутністю у товариства повноважень на прийняття рішень про свою ліквідацію.

Щодо вимоги заявника: - заборонити до дати набрання законної сили судовим рішенням у даній справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей, проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "Екіпаж" ( в тому числі щодо директора, місцезнаходження, власників і т.д.).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Н. проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Заявник вказує, що ніяким чином учасники ТОВ "Екіпаж" не позбавлені можливості прийняти нове рішення про припинення ліквідації товариства без участі заявника і в подальшому їх зареєструвати.

На думку суду, такі доводи заявника є лише його припущеннями, які не підтверджені належними засобами доказування та не можуть бути прийняті судом до уваги в якості обставин, що свідчать про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

Як стверджує сам заявник, його було повідомлено про проведення загальних зборів товариства 28.09.2022. Отже сам заявник прийняв рішення не брати участі в загальних зборах 28.09.2022 через допущені ініціаторами зборів порушеннями законодавства.

Крім того, заявник вважає, що наразі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має міститись інформація, про знаходження ТОВ "Екіпаж" в стані припинення, а керівником товариства має бути зазначений ліквідатор - Піковський О.І. Тобто фактично саме з цією метою, він має намір звернутись до суду з позовом.

Наразі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Екіпаж" відсутня інформація про перебування товариства в стані припинення, а керівником товариства значиться Соколоська І.В.

З огляду на зазначене, не вбачається пов`язаність предмету спору та позову, який заявник має намір подати і заявленим заходом забезпечення, оскільки, у реєстрі і так відсутня інформація, яку він за результатами розгляду спору має намір відновити. А отже заборона вносити в реєстр зміни щодо відомостей про ТОВ "Екіпаж" ніяким чином не пов`язана з предметом майбутнього позову та ніяким чином не вплине на можливість виконання рішення у даній справі чи на захист прав заявника.

Суд приймає до уваги, що стала судова практика Верховного Суду передбачає саме обов`язок заявника довести обґрунтованість заяви про забезпечення позову, а не перекладати тягар доказування на боржника. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 N 914/1570/20, в постановах Верховного Суду від 05.04.2023 № 915/577/22, від 13.02.2023 N 922/1737/22.

Таким чином саме лише припущення позивача щодо можливого утруднення виконання майбутнього рішення суду не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів, адже на ряду із вжиттям заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстав для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті незастосування судом забезпечувальних заходів.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що в матеріалах заяви відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, при цьому заявником не доведено того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі в разі задоволення позову, суд дійшов висновку про те, що у забезпеченні позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Усатенко І.В.