ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" вересня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/776/24
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Давидюка В.К.
секретар судового засідання Зоренко О.М.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ТОВ "ТЕРРА" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю " Твій хліб"
про стягнення 360 674,16 грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.08.2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій хліб" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" 321552,00 грн основного боргу, 16613,52 грн пені, 22508,64 грн штрафу, 5410,11 грн судового збору.

02.09.2024 через систему "Електронний суд" від ТОВ "ТЕРРА" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з додатками.

Ухвалою суду від 04.09.2024 прийнято до розгляду заяву ТОВ "ТЕРРА" про ухвалення додаткового рішення Господарського суду Житомирської області від 27.08.2024 у справі №906/776/24.

10.09.2024 через систему "Електронний суд" від представника заявника надійшла заява про розгляд справи щодо ухвалення додаткового рішення без його участі (а.с. 68-69).

Розгляд справи №906/776/24, призначеної на 12.09.2024 об 11:00, не здійснювався, оскільки 12.09.2024 з 09 год. 48 хв. у Житомирській області оголошено сигнал "Повітряна тривога".

Ухвалою від 12.09.2024 суд призначив судове засідання для розгляду заяви на 17.09.2024.

Представник заявника у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника ТОВ "ТЕРРА" про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в засідання суду не з`явився. Про розгляд заяви ТОВ "Твій хліб" повідомлялось належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа в електронний кабінет ТОВ "Твій Хліб".

Відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача про винесення додаткового рішення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У своєму позові позивач вказав, що попередній розрахунок судових витрат, які поніс позивач складає 5410,09 грн. Суд встановив, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 5410,09 грн. У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладені вимоги ГПК України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 06.10.2020 у справі №922/376/20.

Повний текст рішення суду у справі складено 29.08.2024, заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сформована в системі "Електронний суд" 30.08.2024 (вх. №01-44/2478/24 від 02.09.2024), тобто подана в межах встановленого строку на її подання.

У зв`язку з викладеним суд робить висновок про наявність правових підстав для розгляду заяви ТОВ "ТЕРРА" про ухвалення додаткового рішення.

Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правової допомоги від 09.07.2024, акт приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2024, видатковий касовий ордер від 27.08.2024 на суму 1500,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (58-62).

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд відзначає, що виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

У договорі про надання правової допомоги №17 від 09.07.2024, укладеного між адвокатом Коваленком Олегом Анатолійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА", сторони погодили, що адвокат зобов`язується:

- здійснити підготовку матеріалів справи щодо позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "Твій Хліб";

- здійснити збір доказів необхідних для розгляду справи в Господарському суді Житомирської області;

- представляти інтереси клієнта у суді під час здійснення господарського судочинства.

За умовами п. 1.2. договору, клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

У п. 4.2. договору сторони визначили, що за правову допомогу, передбачену п. 1.1. договору клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі - 1500 (одна тисяча п`ятсот) 00 грн.

27.08.2024 сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг (а.с. 60), відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у справі №906/776/24, що перебуває у провадженні господарського суду Житомирської області. Вартість послуг адвоката за цим актом складає 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. з яких:

- консультація клієнта та узгодження правової позиції 300 грн;

- складання необхідних процесуальних документів 500 грн;

- участь у судовому засіданні 700 грн.

Отже, з аналізу поданих позивачем доказів можна зробити висновок, що заявлені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, а тому суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн підтверджується матеріалами справи.

За цих обставин, приймаючи до уваги надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, врахувавши відсутність в матеріалах справи належних доказів неспівмірності цих витрат та обґрунтованого клопотання відповідача про їх зменшення, суд дійшов висновку, що витрати позивача є доведеними та обґрунтованими, а тому понесені позивачем витрати у розмірі 1500,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій хліб" (11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Шолом-Алейхема, буд. 62; ідентифікаційний код 39147619)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (64107, Харківська обл., Лозівський р-н, м. Первомайський, вул. Учительська, буд. 1А; ідентифікаційний код 30150670):

- 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 17.09.24

Суддя Валерій Давидюк

Відправити:

1 - позивачу через електронний кабінет

2 - відповідачу через електронний кабінет