РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2024Справа № 910/7836/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сентравіс Продакшн Юкрейн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд"

про стягнення 40 969,04 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 40 969,04 грн., з яких: 40 520,00 грн. - безпідставно набуті кошти; 243,12 грн. - інфляційні втрати, 205,92 грн. - 3 % річних.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що Приватне акціонерне товариство "Сентравіс Продакшн Юкрейн" помилково перерахувало відповідачу 40 520,00 грн., які останній зберіг без достатньої правової підстави. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" не повернуло позивачу означені кошти у добровільному порядку, за ним утворився борг та виникли підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у вищевказаному розмірі.

Ухвалою від 27.06.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/7836/24 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

За умовами частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, копія ухвали суду від 27.06.2024 року про відкриття провадження у справі № 910/7836/24 у порядку, визначеному законом, була надіслана судом в електронній формі шляхом надсилання її до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд", та доставлена останньому 27.06.2024 року о 19:25 год. Наведені обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку означеного електронного листа.

Дата отримання судом інформації про доставку цього документа в кабінет ЕС відповідача - 28.06.2024 року о 09:30 год.

За умовами пункту 2 абзацу 1 частини 6, абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 27.06.2024 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.11.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" (далі - підрядник) було укладено договір підряду № (далі - Договір), за умовами якого підрядник зобов`язався виконати роботи відповідно до умов цього Договору, а замовник, у свою чергу, - прийняти та оплатити належно виконані роботи.

Означений правочин з додатками, а також додаткова угода від 15.12.2022 року № 1 до нього, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками наведених юридичних осіб.

За умовами пункту 1.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.12.2022 року № 1 до нього) вартість Договору складає та не повинна перевищувати 2 446 960,00 грн., складається з сум всіх підписаних в період дії Договору актів здачі-приймання виконаних робіт.

Розділом 2 Договору передбачено, що підрядник виконує роботи зі своїх матеріалів та своїми силами. При необхідності можуть бути використані матеріали замовника. Якість матеріалів має відповідати ГОСТам, паспортам якості заводів-виробників та іншим вимогам, що звичайно ставляться до таких матеріалів. У разі виникнення додаткових обсягів робіт, кошторисна вартість може бути збільшена, за умови підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору про проведення додаткових робіт.

Згідно з пунктом 3.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.12.2022 року № 1 до нього) оплата робіт за цим Договором здійснюється замовником наступним чином: 100 % оплати протягом 10-ти календарних днів після повного завершення виконання обсягу робіт за калькуляціями, включаючи усунення виявлених недоліків, тобто після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та за умови належного виконання підрядником пункту 12.14 Договору.

Спільно з актом здачі-приймання виконаних робіт підрядник зобов`язується надати замовнику наступні документи:

- рахунок на оплату;

- акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів.

У випадку невиконання або неналежного виконання підрядником умов пунктів 5.1.12 та 12.14 Договору, строк оплати замовником робіт продовжується на строк до виконання підрядником в повному обсязі зобов`язання, встановленого пунктами 5.1.12 та 12.14 Договору.

Відповідно до пункту 12.5 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 року включно. Сторони не звільняються від виконання своїх зобов`язань після закінчення строку дії цього Договору, в тому числі в частині гарантій, рекламацій та врегулювання розрахунків між сторонами.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідач виставив Приватному акціонерному товариству "Сентравіс Продакшн Юкрейн" рахунок-фактуру від 08.11.2022 року № 186 на оплату авансового платежу за Договором у розмірі 140 000,00 грн., який був оплачений позивачем платіжною інструкцією від 08.11.2022 року № на суму 140 000,00 грн.

За умовами калькуляції робіт щодо ремонту гуртожитку по вулиці Гагаріна 42/1 в місті Ужгород згідно Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" загальна вартість робіт та матеріалів склала 699 960,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" був підписаний акт здачі-приймання робіт № 1 на суму 699 960,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції).

Враховуючи наведене, відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 22.11.2022 року № СФ-0000189 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 559 960,00 грн. (з урахуванням раніше здійсненого позивачем авансового внеску в розмірі 140 000,00 грн.), який був оплачений Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" на підставі платіжної інструкції від 02.12.2022 року № на суму 599 960,00 грн.

За умовами калькуляції робіт від 22.11.2022 року № 2 на будівельні роботи згідно Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (2 етап) загальна вартість робіт та матеріалів склала 508 080,00 грн.

22.12.2022 року сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 2 на суму 508 080,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції № 2).

Враховуючи наведене, відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 22.11.2022 року № СФ-0000189 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 559 960,00 грн. (з урахуванням раніше здійсненого позивачем авансового внеску в розмірі 140 000,00 грн.), який був оплачений Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" на підставі платіжної інструкції від 02.12.2022 року № на суму 599 960,00 грн.

Відповідно до виставлених відповідачем рахунків-фактур від 22.11.2022 року № СФ-0000190 на суму 101 616,00 грн. та від 21.12.2022 року № СФ-0000193 на суму 406 464,00 грн. Приватне акціонерне товариство "Сентравіс Продакшн Юкрейн" згідно з платіжними інструкціями від 25.11.2022 року № на суму 101 616,00 грн. та від 02.01.2023 року № на суму 406 464,00 грн. сплатило на рахунок відповідача грошові кошти у загальному розмірі 508 080,00 грн., оплативши таким чином вартість зазначених в акті від 22.12.2022 року № 2 робіт.

За умовами калькуляції робіт до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн". Додаткові роботи, загальна вартість таких робіт і матеріалів склала 323 750,00 грн.

25.01.2023 року замовник та підрядник підписали акт здачі-приймання виконаних робіт (додаткові роботи) на суму 323 750,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції).

Судом встановлено, що відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 12.01.2023 року № СФ-0000002 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 323 750,00 грн., який був оплачений Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" на підставі платіжних інструкцій від 24.03.2023 року № на суму 250 000,00 грн. та від 17.04.2023 року № на суму 73 750,00 грн.

За умовами калькуляції до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн". Додаткові роботи, загальна вартість таких робіт і матеріалів склала 323 140,00 грн.

25.01.2023 року замовник та підрядник підписали акт здачі-приймання виконаних робіт № 10 на суму 323 140,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції).

Судом встановлено, що підрядник виставив замовнику рахунок-фактуру від 13.01.2023 року № СФ-0000003 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 323 140,00 грн., який був оплачений Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" на підставі платіжних інструкцій від 03.04.2023 року № на суму 250 000,00 грн. та від 21.04.2023 року № на суму 73 140,00 грн.

За умовами калькуляції до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (3 етап) загальна вартість робіт та матеріалів склала 202 600,00 грн.

25.01.2023 року сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 12 на суму 202 600,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції).

Відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 27.01.2023 року № СФ-0000005 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 202 600,00 грн., який був оплачений Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" на підставі платіжної інструкції від 17.03.2023 року № на суму 202 600,00 грн.

За умовами калькуляції на монтаж бойлерів до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" загальна вартість робіт та матеріалів склала 52 260,00 грн.

25.01.2023 року сторони підписали акт здачі-приймання виконаних робіт (монтаж бойлерів 3 шт.) на суму 52 260,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції).

Відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 27.01.2023 року № СФ-0000006 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 52 260,00 грн., який був оплачений позивачем платіжною інструкцією від 17.03.2023 року № на суму 52 260,00 грн.

За умовами калькуляції від 15.12.2022 року № 11 до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6 (додаткові будівельні роботи по монтажу сантехнічних перегородок) загальна вартість робіт та матеріалів склала 75 000,00 грн.

15.03.2023 року сторони підписали акт прийомки-здачі № 11 (додаткові будівельні роботи по монтажу сантехнічних перегородок) на суму 75 000,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції № 11).

Відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 15.03.2023 року № СФ-0000009 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 75 000,00 грн., який був оплачений позивачем платіжною інструкцією від 17.03.2023 року № на суму 75 000,00 грн.

За умовами калькуляції робіт до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6 (додаткові роботи) загальна вартість робіт та матеріалів склала 163 770,00 грн.

19.04.2023 року сторони підписали акт прийому-здачі робіт (додаткові роботи) на суму 163 770,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції робіт).

Відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 19.04.2023 року № СФ-0000010 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 163 770,00 грн., який був оплачений позивачем платіжною інструкцією від 28.04.2023 року № на суму 163 770,00 грн.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" також виставило позивачу рахунок-фактуру від 21.12.2022 року № СФ-0000194 на оплату авансового платежу за Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (3 етап), у розмірі 40 520,00 грн.

Означений рахунок був оплачений замовником згідно з платіжною інструкцією від 14.04.2023 року № на суму 40 520,00 грн. з відповідним призначенням цього платежу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Приватне акціонерне товариство "Сентравіс Продакшн Юкрейн" посилалося на те, що зважаючи на передбачену калькуляцією до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (3 етап), а також актом здачі-приймання робіт від 25.01.2023 року № 12 загальну вартість відповідних робіт та матеріалів 3 етапу в розмірі 202 600,00 грн., а також беручи до уваги факт повної оплати позивачем цієї суми на підставі платіжної інструкції від 17.03.2023 року № , грошові кошти, у подальшому перераховані на користь відповідача за платіжною інструкцією від 14.04.2023 року № на суму 40 520,00 грн. (що становить 20 % від вартості робіт за калькуляцією 3-го етапу робіт) як авансовий платіж за 3-й етап робіт, фактично є переплатою та підлягають поверненню замовникові.

Враховуючи помилкову оплату рахунку від 21.12.2022 року № СФ-0000194 та перерахування відповідачу грошових коштів на суму 40 520,00 грн. у понад встановленому Договором розмірі, Приватне акціонерне товариство "Сентравіс Продакшн Юкрейн" зверталося до підрядника з вимогами від 18.01.2024 року № 05-1-46 та від 25.03.2024 року № 05-1-257 про повернення надмірно сплачених коштів у вищевказаному розмірі.

Проте зазначені вимоги були залишені відповідачем без задоволення, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення спірної суми грошових коштів у період з 20.04.2024 року по 20.06.2024 року позивач на підставі статті 625 Цивільного кодексу України нарахував та заявив до стягнення з відповідача 243,12 грн. інфляційних втрат і 205,92 грн. 3 % річних.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у його сторін (протягом строку його дії) взаємних цивільних прав та обов`язків.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як було зазначено вище, за умовами пункту 1.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.12.2022 року № 1 до нього) вартість Договору складає та не повинна перевищувати 2 446 960,00 грн., складається з сум всіх підписаних в період дії Договору актів здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно, зокрема, до калькуляції до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (3 етап) загальна вартість робіт та матеріалів склала 202 600,00 грн.

25.01.2023 року сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 12 на суму 202 600,00 грн. (що відповідає вищенаведеній калькуляції на 3 етап робіт).

Відповідач виставив замовнику рахунок-фактуру від 27.01.2023 року № СФ-0000005 на оплату означених робіт за Договором у розмірі 202 600,00 грн., який був оплачений Приватним акціонерним товариством "Сентравіс Продакшн Юкрейн" на підставі платіжної інструкції від 17.03.2023 року № на суму 202 600,00 грн.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" виставило позивачу рахунок-фактуру від 21.12.2022 року № СФ-0000194 на оплату авансового платежу за Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (3 етап), у розмірі 40 520,00 грн. (що становить 20 % від вартості робіт за калькуляцією 3-го етапу робіт та оплаченим позивачем актом здачі-приймання робіт від 25.01.2023 року № 12 на суму 202 600,00 грн.).

Означений рахунок також був оплачений замовником згідно з платіжною інструкцією від 14.04.2023 року № на суму 40 520,00 грн. з відповідним призначенням цього платежу.

За таких обставин, позивач 14.04.2023 року здійснив переплату за роботи з 3 етапу Капітального ремонту орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн", в сумі 40 520,00 грн., оскільки такий платіж був фактично проведений поза межами платежів, передбачених Договором та відповідними первинними документами.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Приписами статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов:

1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 Цивільного кодексу України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Суд зазначає, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

Як було зазначено вище, зважаючи на передбачену калькуляцією до Договору "Капітальний ремонт орендованого нежитлового приміщення - редакційного корпусу, загальною площею 492,6 м2 у місті Ужгород, вул. Гагаріна, 42/1, поверх 6, в рамках релокації частини виробництва ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (3 етап), а також актом здачі-приймання робіт від 25.01.2023 року № 12 загальну вартість відповідних робіт та матеріалів 3 етапу в розмірі 202 600,00 грн., а також беручи до уваги факт повної оплати позивачем цієї суми на підставі платіжної інструкції від 17.03.2023 року № , грошові кошти, у подальшому перераховані на користь відповідача за платіжною інструкцією від 14.04.2023 року № на суму 40 520,00 грн. (що становить 20 % від вартості робіт за калькуляцією 3-го етапу робіт) як авансовий платіж за 3-й етап робіт, фактично є переплатою, здійсненою без достатньої правової підстави.

При цьому, наявність укладеного між сторонами Договору не є достатньою підставою для висновку про віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Так, сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі такого правочину.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року в справі № 903/359/21.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач є особою, яка набула спірну суму грошових коштів у розмірі 40 520,00 грн. без достатньої правової підстави у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, і, як наслідок, зобов`язана повернути позивачу це майно (кошти).

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що відповідачем не було повернуто цієї суми грошових коштів у добровільному порядку, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Приватного акціонерного товариства "Сентравіс Продакшн Юкрейн" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" безпідставно отриманих коштів у розмірі 40 520,00 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача сум 3 % річних у розмірі 205,92 грн. та інфляційних втрат у сумі 243,12 грн., нарахованих у період з 20.04.2024 року по 20.06.2024 року на суму боргу в розмірі 40 520,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтю 625 Цивільного кодексу України розміщено у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, положення розділу І книги 5 Цивільного кодексу України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України).

Отже, дія статті 625 Цивільного кодексу України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Тому, в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених коштів, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року в справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року в справі № 14-16цс18.

Як було зазначено вище, за прострочення виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів, позивачем заявлено вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" 205,92 грн. 3 % річних та 243,12 грн. інфляційних втрат, нарахованих у період з 20.04.2024 року по 20.06.2024 року на суму боргу в розмірі 40 520,00 грн.

Згідно із частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Норма вказаної статті регулює відносини, коли у боржника існує обов`язок, але строк його виконання не встановлений, тоді такий обов`язок боржник має виконати у семиденний строк від дня пред`явлення кредитором йому вимоги. Ця норма зазвичай застосовується у договірних відносинах, коли сторони в договорі встановлюють певний обов`язок, але не визначають строк його виконання. У такому випадку кредитор, направляючи вимогу боржнику, повідомляє про готовність прийняти виконання від боржника.

Проте, у статті 1212 Цивільного кодексу України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). З моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним. Тому зобов`язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 року в справі № 910/3831/22.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд вважає його таким, що відповідає положенням чинного законодавства, а також не перевищує обрахованого судом розміру означених компенсаційних виплат протягом дійсного періоду прострочення повернення відповідачем цієї суми коштів позивачу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог Приватного акціонерного товариства "Сентравіс Продакшн Юкрейн" про стягнення з відповідача 205,92 грн. 3 % річних та 243,12 грн. інфляційних втрат.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження сплати (повернення) спірної суми грошових коштів на користь позивача.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Сентравіс Продакшн Юкрейн" підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваванбуд" (01103, місто Київ, вулиця Німанська, будинок 6, квартира 4; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сентравіс Продакшн Юкрейн" (53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 56; ) 40 520 (сорок тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп. безпідставно отриманих коштів, 205 (двісті п`ять) грн. 92 коп. 3 % річних, 243 (двісті сорок три) грн. 12 коп. інфляційних втрат, а також 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.09.2024 року.

Суддя В.С. Ломака