ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Справа№ 910/12175/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Палія В.В.

секретаря судового засідання Вороніної О.С.,

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 12.09.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2024

при розгляді скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі №910/12175/23 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Приватного підприємства "Турбо-К"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 135 452, 95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду, мотиви її прийняття та рух справи в місцевому суді

1. Приватне підприємство "ТУРБО-К" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 135 452, 95 грн., з яких: 113 200, 01 грн. - інфляційних втрат та 22 252, 93 грн. - 3 % річних.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 75/128-21/11-121-01-21-10392 від 29.06.2021.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 позовні вимоги Приватного підприємства "ТУРБО-К" - задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного підприємства "ТУРБО-К" 22 252 (двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят одну) грн 93 коп. - 3 % річних, 113 200 (сто тринадцять тисяч двісті) грн 01 коп. - інфляційних втрат та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

4. 27.02.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі № 910/12175/23 видано наказ.

5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 провадження з розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. у виконавчому провадженні №74712879 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2024 у справі № 910/12175/23 - закрито.

6. Закриваючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

7. Відповідний правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №911/100/18, від 29.05.2019 року у справі №908/85/16 та від 10.04.2019 року у справі №908/2520/16 та у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.11.2021 року у справі №910/6495/18.

8. Вищевикладене зумовлено тим, що при виконанні судових рішень у зведеному виконавчому провадженні таке виконання відбувається в частині усіх виконавчих документів одночасно, державний виконавець не розмежовує їх за значенням, важливістю чи іншими міркуваннями. Тому й неможливо виокремити порядок виконання рішення в конкретній справі в межах зведеного виконавчого провадження.

9. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 року у справі №908/85/16 наголосила, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема, й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.

10. Як вбачається з обґрунтування скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», підставою звернення до суду є те, що 11.04.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 74712879 про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ПП «Турбо-К» грошових коштів за рішенням суду у справі 910/12175/23, в той час як з 11.01.2024 АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є правонаступником усіх прав і обов`язків припиненого ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

11. Проте, як встановлено судом, 11.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №71166455 до зведеного виконавчого провадження №68517235.

12. Отже, у даному випадку, оцінка дій/бездіяльності головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. має місце в межах зведеного виконавчого провадження №68517235, в якому об`єднано виконання рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, у зв`язку з чим у Господарського суду міста Києва відсутні правові підстави для розгляду скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», так як відповідна скарга згідно із сталою практикою Великої Палати Верховного Суду підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

13. Не погодившись із ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 по справі № 910/12175/23, АТ «НАЕК «Енергоатом» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/12175/23, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

14. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на таке:

15. Судом попередньої інстанції не було досліджено питання щодо належності 41 виконавчого провадження у складі зведеного виконавчого провадження № 68517235 до різних юрисдикцій та правомірність приєднання до останнього виконавчого провадження № 74712879, органом примусового виконання рішень не надавалось жодного документа виконавчого провадження, як то постанов про відкриття виконавчих проваджень тощо.

16. Скаржник також просить суд звернути увагу на висновки Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 924/808/23 (постанова від 24.04.2024), в тому числі, що відкриття виконавчого провадження можливе лише після встановлення відсутності обставин для повернення виконавчого документа, а в даному випадку відбулося припинення юридичної особи-боржника, що є об`єктивною обставиною для повернення виконавчого документа, таким чином у державного виконавця відсутні правові та фактичні підстави приймати постанову про відкриття виконавчого провадження, та він повинен повернути виконавчий документ стягувачу згідно пункту 5 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

17. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: Яценко О.В. (головуючий суддя), Хрипун О.О., Палій В.В.

18. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Хрипуна О.О., Палія В.В.) відкрито апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.09.2024.

Позиції учасників справи

19. Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заперечує і просить суд залишити її без задоволення.

Явка представників учасників справи

20. У судове засідання 12.09.2024 з`явився представник відповідача.

21. Позивач в судове засідання 12.09.2024 не прибув, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

22. Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23. Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2024 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74712879 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2024 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного підприємства "ТУРБО-К" 22 252 грн 93 коп. - 3 % річних, 113 200 грн 01 коп. - інфляційних втрат та 2 684 грн 00 коп. - судового збору.

24. В той же час, як встановлено судом, на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №68517235 про стягнення коштів з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та 11.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №74712879 до зведеного виконавчого провадження №68517235.

25. При цьому, до складу зведеного виконавчого провадження №68517235 входить 41 виконавче провадження з виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

26. Тобто, в межах зведеного виконавчого провадження №68517235 виконується ряд виконавчих документів про стягнення боргу з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", у тому числі, за рішеннями господарських судів та рішеннями судів загальної юрисдикції.

27. Як вбачається з обґрунтування скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», підставою звернення до суду є те, що 11.04.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 74712879 про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ПП «Турбо-К» грошових коштів за рішенням суду у справі 910/12175/23, в той час як з 11.01.2024 АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є правонаступником усіх прав і обов`язків припиненого ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

28. Проте, як встановлено судом, 11.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №71166455 до зведеного виконавчого провадження №68517235.

29. Отже, у даному випадку, оцінка дій/бездіяльності головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. має місце в межах зведеного виконавчого провадження №68517235, в якому об`єднано виконання рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, у зв`язку з чим у Господарського суду міста Києва відсутні правові підстави для розгляду скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», так як відповідна скарга згідно із сталою практикою Великої Палати Верховного Суду підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

30. За таких обставин, скарга Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2024 року у справі №910/12175/23 у межах зведеного виконавчого провадження №68517235 не підлягає розгляду Господарським судом міста Києва, а провадження за вказаною скаргою підлягає закриттю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

31. У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

32. Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

33. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

34. Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 позовні вимоги Приватного підприємства "ТУРБО-К" задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного підприємства "ТУРБО-К" 22 252 (двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят одну) грн 93 коп. - 3 % річних, 113 200 (сто тринадцять тисяч двісті) грн 01 коп. - інфляційних втрат та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

35. 27.02.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі № 910/12175/23 видано наказ.

36. 10.04.2024 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява представника стягувача про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2024.

37. Оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 27.02.2024, який видано у справі № 910/12175/23, оформлено у відповідності до вимог Закону, на підставі заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, 11.04.2024 державний виконавець, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 74712879 з примусового виконання вказаного рішення.

38. У відповідності до вимог статті 9 Закону одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників.

39. Цього ж дня державним виконавцем, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника суму мінімальних витрат 457,92 грн.

40. Також, цього ж дня державним виконавцем, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 13 813,69 грн.

41. Оскільки на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 68517235 про стягнення коштів з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», код за , 11.04.2024 державним виконавцем, керуючись статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, якою виконавче провадження № 74712879 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 68517235.

42. Отже, виконавче провадження № 74712879 входить до складу зведеного виконавчого провадження № 68517235.

43. Крім того, як вбачається з облікової картки на зведене виконавче провадження № 68517235, до його складу входить 41 виконавчих проваджень різних юрисдикцій.

44. Судом враховано, що якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства.

45. Частиною 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

46. Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема, ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

47. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №911/100/18.

48. Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

49. Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

50. При виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

51. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.

52. Вказаний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс19), від 20 червня 2018 року в справі № 553/1642/15-ц (провадження № 14-207цс18), від 12 вересня 2018 року в справі № 461/5045/16-а (провадження № 11-675апп18) та від 16 січня 2019 року в справі № 657/233/14-ц (провадження № 14-447цс18), від 13.02.2019 року у справі №808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10.04.2019 року у справі №908/2520/16 (провадження № 12-30гс19), від 05.06.2019 року у справі № 911/100/18(провадження № 12-60гс19).

53. Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс19) зазначено наступне:

54. Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті(287 КАС України) передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

55. Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

56. Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

57. Відтак, враховуючи сталу позицію Верховного Суду щодо підвідомчості оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, та з огляду на те, що виконавче провадження № 74712879 входить до складу зведеного виконавчого провадження № 68517235, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

58. Так, за приписами ч. 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

59. При цьому судом першої інстанції встановлено, що за відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарги на бездіяльність державного виконавця, в тому числі у виконавчому провадженні № 74712879, за висновком суду, за відсутності процесуально визначеного порядку, зокрема, щодо визначеності підсудності, мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічне питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, отже при вирішенні даної скарги слід застосувати приписи частини 1 статті 231 Господарського процесуального України.

60. Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

61. Підсумовуючи викладене, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що скарга не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.231 ГПК України.

62. За доводами апелянта, судом першої інстанції не було досліджено питання щодо належності 41 виконавчих проваджень у складі зведеного виконавчого провадження № 68517235 до різних юрисдикцій та правомірність приєднання до виконавчого провадження № 74712879.

63. Однак, щодо вказаних доводів колегія суддів зазначає, що сам факт перебування виконавчого провадження № 74712879 у складі зведеного виконавчого провадження № 68517235, як правильно встановив суд першої інстанції з урахуванням сталої судової практики - уже є підставою для передачі такої скарги для розгляду в порядку адміністративного судочинства.

64. Разом з тим, доводи учасників справи по суті скарги на бездіяльність державного виконавця мають бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства з огляду на наведену вище позицію суду з посилання на судову практику Великої Палати Верховного Суду та враховуючи при цьому, що постанова про передачу виконавчого провадження № 74712879 до складу зведеного виконавчого провадження № 68517235 не скасована.

65. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

66. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

67. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у відповідності до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

68. Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 по справі № 910/12175/23 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

69. Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

70. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

71. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

72. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою, і підстав для її скасування чи зміни апеляційний господарський суд не знаходить.

73. Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

74. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

75. Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в його апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

76. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

77. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

78. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 по справі № 910/12175/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

79. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відсутні.

Судові витрати

80. У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

81. Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/12175/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 18.09.2024.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді О.О. Хрипун

В.В. Палій