ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. Справа № 911/2781/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

про стягнення 174487387,08 грн,

за участю представників

позивача: Остапенко С.Л. - адвокат за довіреністю від 21.12.2023 № 21/12-26;

відповідача: Гаврись Я.Б. - адвокат за довіреністю № 217/22 від 27.12.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - позивач, ПрАТ «НЕК «Укренерго») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 05.09.2023 № 01/43620 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - відповідач, ПАТ «Центренерго») про стягнення 174487387,08 грн, з яких: 151798140,08 грн основного боргу, 11962924,94 грн пені, 9379167,19 грн штрафу, 913516,55 грн 3% річних та 433638,32 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0423-03015 від 26.06.2019.

Як зазначає позивач, у зв`язку із несвоєчасною оплатою у відповідача виникла заборгованість за період березень-липень 2023 року, часткову попередню оплату відповідно до пункту 2.5 договору (в редакціях додаткових угод б/№ від 19.09.2022, б/№ від 27.03.2023) за серпень 2023 року, сума якої на час звернення до суду станом на 01.09.2023 складає 151798140,08 грн з ПДВ.

За твердженнями позивача, протягом спірного періоду відповідач здійснив часткове погашення боргу за попередні періоди (сума основного боргу у розмірі 225668241,16 грн, пеня, штраф, інфляційні втрати та 3% річних, стягнуті відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2023 у справі № 911/1102/23). Відтак здійснювалось погашення боргу, який виник найдавніше, і сума основного боргу, що заявляється до стягнення, наразі не погашена і частково.

Також, у зв`язку із несвоєчасною оплатою фактичної вартості наданого обсягу послуги, позивач нарахував штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати.

Господарський суд Київської області ухвалою від 12.09.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 25.09.2023.

У підготовчому засіданні 25.09.2023 суд оголосив перерву до 30.10.2023.

Через підсистему «Електронний суд» 27.09.2023 від ПАТ «Центренерго» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд: відмовити у стягненні пені та штрафу повністю; відстрочити на один рік сплату основної суми заборгованості у розмірі 151798140,08 грн; зменшити розмір інфляційних втрат і 3% річних на 90% та відстрочити їх сплату на 1 рік.

Відповідач у відзиві стверджує про те, що позивач неправильно визначає строк виконання обов`язку з оплати за послугу - 10-е, 20-е та останнє число поточного місяця. Як наслідок, на думку відповідача, позивач неправильно визначив строки нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат, а відповідні розрахунки є хибними.

Також відповідач звернув увагу на приписами підпункту 16 пункту 1 постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», якими надано настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії на період дії військового стану. У зв`язку з цим відповідач вважає, що нарахування пені та штрафу у цій справі є неправомірним.

До того ж відповідач, посилаючись на обставини, пов`язані з військовою агресією російської федерації проти України, та складний фінансовий стан підприємства, просить суд зменшити інфляційні нарахування і 3% річних на 90%, у випадку прийняття судом рішення про задоволення вимог в цій частині, а також відстрочити на один рік сплату основної суми заборгованості, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Через підсистему «Електронний суд» 03.10.2023 від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшла відповідь на відзив.

У спростування доводів відповідача, наведених у відзиві, позивач зазначає, що ним не допущено помилкового розрахунку пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, як на це звертає увагу відповідач. Відповідні розрахунки, які долучені до позовної заяви у вигляді таблиці, на думку позивача, здійснені у повній відповідності до умов договору.

Також позивач вважає, що зазначені в пункті 16 постанови НКРЕКП № 332 приписи, на які посилається відповідач у відзиві, є настановами, тобто рекомендаціями/порадами, які не мають обов`язкового характеру, не містять умов чи застережень про звільнення учасників ринку електричної енергії, в тому числі відповідача, від сплати пені за порушення умов договору про участь у балансуючому ринку.

Заперечуючи проти клопотань відповідача про зменшення інфляційних нарахувань і 3% річних, а також про відстрочення сплати основного боргу і зазначених нарахувань, позивач зазначає, що відповідач не надав довів того, що виняткові обставини спричинили невиконання ним своїх грошових зобов`язань за послуги, отримані у 2023 році. Позивач вважає, що надання відповідачу відстрочки від сплати як основного боргу, так і 3% річних та інфляційних втрат, призведе до неотримання коштів, які конче необхідні позивачу для здійснення не лише своєї господарської діяльності, а й забезпечення проходження на належному рівні опалювального сезону 2023/2024 років, а також вплине на загальну фінансову спроможність позивача виконувати свої статутні та спеціальні обов`язки, що покладені на нього відповідно до чинного законодавства України.

Через підсистему «Електронний суд» 25.10.2023 від ПАТ «Центренерго» надійшла заява про зупинення провадження у справі до прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1359/22.

Через підсистему «Електронний суд» 27.10.2023 від ПАТ «Центренерго» надійшло клопотання/заява про долучення до матеріалів справи доказів часткової сплати боргу на суму 59192669,06 грн.

Суд ухвалою від 30.10.2023 задовольнив заяву ПАТ «Центренерго» від 25.10.2023 про зупинення розгляду справи та зупинив провадження у справі № 911/2781/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у справі № 911/1359/22.

Ухвалою від 30.05.2024 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 10.06.2024.

У підготовчому засіданні 10.06.2024 суд постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву до 08.07.2024.

Через підсистему «Електронний суд» 21.06.2024 від ПАТ «Центренерго» надійшли письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22.

Через підсистему «Електронний суд» 05.07.2024 від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшла заява про залишення позову без розгляду (в частині позовних вимог), у якій позивач просить суд залишити без розгляду позовну заяву ПрАТ «НЕК «Укренерго» в частині стягнення 11962924,94 грн пені та 9379167,19 грн штрафу.

Ухвалою від 08.07.2024 суд відклав підготовче засідання на 15.07.2024.

Через підсистему «Електронний суд» 10.07.2024 від ПАТ «Центренерго» надійшла заява про погашення основного боргу в повному обсязі, у якій відповідач просить суд: відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 59055936,96 грн суми основного боргу у зв`язку із його погашенням до моменту пред`явлення позову; закрити провадження в частині стягнення 92742203,12 грн суми основного боргу на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку із його погашенням в процесі розгляду справи; відмовити у задоволенні позову в частині стягнення штрафу, пені, інфляційних втрат і 3% річних.

Відповідно до змісту вказаної заяви, відповідач стверджує, що основний борг повністю погашено, що, на його думку, підтверджується долученими до заяви платіжними інструкціями загалом на суму 199255070,62 грн. Крім того відповідач зазначає, що до моменту звернення ПрАТ «НЕК «Укренерго» до суду із позовом ПАТ «Центренерго» сплатило 59055936,96 грн основного боргу, а тому позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Через підсистему «Електронний суд» 10.07.2024 від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшли додаткові пояснення, у яких позивач стверджує, що кошти в сумі 199255070,62 грн позивач, на підставі пункту 2.9 договору в редакції додаткової угоди від 19.09.2022, врахував як часткове погашення основного боргу у межах заявлених позовних вимог у справі № 911/1102/23 і, незважаючи на наявність у призначенні платежів по них, як виконання своїх зобов`язань за періоди, що розглядаються в межах позовних вимог у справі № 911/2781/23, вони не є доказами погашення основного боргу зад за період березень-липень та частково серпень 2023 року.

Позивач зауважує, що на час подання заяви про погашення боргу в повному обсязі сума основного боргу у справі № 911/2781/23 не змінилась і становить 151798140,08 грн з ПДВ.

Через підсистему «Електронний суд» 10.07.2024 від ПАТ «Центренерго» надійшли додаткові пояснення, за змістом яких відповідач не погоджується із зарахуванням позивачем здійснених ПАТ «Центренерго» оплат в рахунок часткового погашення боргу у межах заявлених позовних вимог у справі № 911/1102/23.

Через підсистему «Електронний суд» 11.07.2024 від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшли додаткові пояснення, у яких позивач просить суд, зокрема, долучити до матеріалів справи належним чином засвідчені копії актів звірки розрахунків 0423-03015/03/2023Д за ІІІ квартал 2023 року та 0423-03015/03/2023Д за ІV квартал 2023 року, які підписані уповноваженими представниками сторін договору. На думку позивача, зазначені акти звірки спростовують твердження відповідача про погашення в повному обсязі заборгованості, яка є предметом спору в цій справі.

Водночас у цих додаткових поясненнях позивач заявив клопотання про визнання поважною причини неподання додаткових доказів разом із позовною заявою та долучення їх до справи, яке задоволено судом з підстав, викладених в ухвалі від 15.07.2024.

Ухвалою від 15.07.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.07.2024.

Через підсистему «Електронний суд» 25.07.2024 від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, зокрема постанови (вступна та резолютивна частини) Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2024 у справі № 911/1102/23.

Потребу у долученні до матеріалів справи копії зазначеної постанови позивач обґрунтовував необхідністю доведення своєї позиції у цій справі та спростування пояснень відповідача щодо погашення основного боргу у справі № 911/2781/23.

У судовому засіданні 29.07.2024 представник позивача підтримав клопотання про долучення додаткових доказів, представник відповідача залишив вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання ПрАТ «НЕК «Укренерго» від 25.07.2024 про долучення додаткових доказів, суд визнав його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 29.07.2024 суд розпочав розгляд справи по суті. Заслухавши вступні слова представників сторін, суд з`ясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також дослідив докази у справі, після чого оголосив перерву в судовому засіданні до 12.08.2024.

В судовому засіданні 12.08.2024, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, представники сторін виступили із заключними словами, посилаючись на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до статті 240 ГПК України, 12.08.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» реорганізовано шляхом перетворення в приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, пункту 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, пункту 3.2 Статуту НЕК «Укренерго», та 100 відсотків акцій якого належить державі.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55 частини першої статті 1 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VІІІ «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського управління.

Типовий договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначений додатком 5 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 309.

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Оператор системи передачі (ОСП)/виконавець) і ПАТ «Центренерго» (користувач) уклали 26.06.2019 договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0423-03015 (далі - договір № 0423-03015 від 26.06.2019), умови якого викладені у декількох нових редакціях, зокрема додатковими угодами від 19.09.2022 та від 27.03.2023.

Відповідно до пункту 1.1 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) цей договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України.

За цим договором ОСП зобов`язується надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - Послуга).

Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору (пункт 1.2 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023).

За умовами пункту 2.1 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023), ціна цього договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.

Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (пункт 2.2 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023).

Постановою від 21.12.2022 № 1789 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління НЕК «Укренерго», яка оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 22.12.2022, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, установила ПрАТ «НЕК «Укренерго» тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління: 1) на період з 01.01.2023 по 31.03.2023 на рівні 68,28 грн/МВт*год. (без урахування ПДВ); 2) на період з 01.04.2023 по 30.06.2023 - 80,87 грн/МВт*год. (без урахування ПДВ); 3) на період з 01.07.2023 по 31.12.2023 - 95,54 грн/МВт*год. (без урахування ПДВ).

Відповідно до пункту 2.3 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (пункт 2.4 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023).

Пунктом 2.5 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) обумовлено, що розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35% вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35% вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30% вартості послуги.

Згідно із пунктом 2.7 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді виконавець направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

За умовами пункту 2.8 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023), користувач здійснює підписання актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання користувачем та повертає виконавцю.

Підпунктом 3.2.1 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) визначено обов`язок користувача своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим договором.

Водночас підпунктом 3.3.2 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) передбачено право виконавця своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану послугу.

Згідно з пунктом 10.4 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, рахунки, повідомлення про планові обсяги та будь-які інші повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі.

Пунктом 10.6 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) обумовлено, що будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що виконавець зобов`язаний повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).

Відповідно до пункту 10.7 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Згідно з пунктом 12.1 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакції додаткової угоди від 27.03.2023) останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2023. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Листом № 24/3070 від 08.12.2022 ПАТ «Центренерго», на виконання умов договору № 0423-03015 від 26.06.2019, надало ПрАТ «НЕК «Укренерго» планові обсяги послуг (кВт*год.) помісячно до кінця 2023 року, починаючи з січня.

В рамках виконання договору № 0423-03015 від 26.06.2019 виконавець склав такі акти надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління:

- акт надання послуги від 31.12.2022 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 загальною вартістю 13008086,15 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 174474,035 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 07.04.2023; до акту надання послуги від 31.12.2022 складено акт коригування від 30.03.2023 з підстав зміни фактичних обсягів, за яким загальна вартість наданої за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 послуги становить 13009327,81 грн з ПДВ, виходячи з фактичного обсягу 174490,689 МВт*год.; акт коригування підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 31.01.2023 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 загальною вартістю 39158099,80 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 477910,806 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 07.04.2023; до акту надання послуги від 31.01.2023 складено акт коригування від 21.04.2023 з підстав зміни фактичних обсягів, за яким загальна вартість наданої за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 становить 39162001,26 грн з ПДВ, виходячи з фактичного обсягу 477958,422 МВт*год.; акт коригування підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 28.02.2023 за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 загальною вартістю 31459398,24 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 383950,867 МВт*год.), підписаний виконавцем в електронній формі з використанням електронного підпису, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 07.04.2023; до акту надання послуги від 28.02.2023 складено акт коригування від 19.05.2023 з підстав зміни фактичних обсягів, за яким загальна вартість наданої за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 послуги становить 31458901,79 грн з ПДВ, виходячи з фактичного обсягу 383944,808 МВт*год.; акт коригування підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 31.03.2023 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 загальною вартістю 17439148,20 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 212838,657 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023; до акту надання послуги від 31.03.2023 складено акт коригування від 16.06.2023 з підстав зміни фактичних обсягів, за яким загальна вартість наданої за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 послуги становить 17438576,29 грн з ПДВ, виходячи з фактичного обсягу 212831,677 МВт*год.; акт коригування підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 30.04.2023 за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 загальною вартістю 22250342,35 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 229280,969 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023; до акту надання послуги від 30.04.2023 складено акт коригування від 17.07.2023 з підстав зміни фактичних обсягів, за яким загальна вартість наданої за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 послуги становить 22251671,38 грн з ПДВ, виходячи з фактичного обсягу 229294,664 МВт*год.; акт коригування підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 31.05.2023 за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 загальною вартістю 24138777,44 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 248740,545 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 30.06.2023 за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 загальною вартістю 32552022,85 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 335435,708 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023;

- акт надання послуги від 31.07.2023 за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 загальною вартістю 29823011,87 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 260126,752 МВт*год.), підписаний сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.08.2023.

Крім того виконавець сформував рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в електронній формі з використанням електронного підпису:

- рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за березень 2023 року: рахунок-фактура № 0423-03015 02/03/2023 на суму 6392237,04 з ПДВ (плановий обсяг - 78015,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 13/03/2023 від 13.03.2023 на суму 6392237,04 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78015,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 21/03/2023 від 21.03.2023 на суму 5479060,32 грн з ПДВ (плановий обсяг - 66870,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015/06/04/2023 від 06.04.2023 на суму 248913728,51 з ПДВ, з яких: 17439148,20 грн з ПДВ за послугу, виходячи з фактичного обсягу 212838,657 МВт*год., 231474580,31 грн - заборгованість станом на 31.03.2023;

- рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за квітень 2023 року: рахунок-фактура № 0423-03015 03/04/2023 від 03.04.2023 на суму 7336526,40 грн з ПДВ (плановий обсяг - 75600,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 12/04/2023 від 12.04.2023 на суму 7336526,40 грн з ПДВ (плановий обсяг - 75600,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 21/04/2023 від 21.04.2023 на суму 6288451,20 грн з ПДВ (плановий обсяг - 64800,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015/05/05/2023 від 05.05.2023 на суму 271167972,32 грн з ПДВ, з яких: 22250342,35 грн з ПДВ за послугу, виходячи з фактичного обсягу 229280,969 МВт*год., 248917629,97 грн - заборгованість станом на 30.04.2023;

- рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за травень 2023 року: рахунок-фактура № 0423-03015 02/05/2023 від 02.05.2023 на суму 7581077,28 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78120,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 12/05/2023 від 12.05.2023 на суму 7581077,28 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78120,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 22/05/2023 від 22.05.2023 на суму 6498066,24 грн з ПДВ (плановий обсяг - 66960,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015/06/06/2023 від 06.06.2023 на суму 295306253,31 грн з ПДВ, з яких: 24138777,44 грн з ПДВ за послугу, виходячи з фактичного обсягу 248740,545 МВт*год., 271167475,87 грн - заборгованість станом на 31.05.2023;

- рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за червень 2023 року: рахунок-фактура № 0423-03015 02/06/2023 від 02.06.2023 на суму 7336526,40 грн з ПДВ (плановий обсяг - 75600,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 12/06/2023 від 12.06.2023 на суму 7336526,40 грн з ПДВ (плановий обсяг - 75600,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 21/06/2023 від 21.06.2023 на суму 6288451,20 грн з ПДВ (плановий обсяг - 64800,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015/07/07/2023 від 07.07.2023 на суму 322052606,76 грн з ПДВ, з яких: 32552022,85 грн з ПДВ за послугу, виходячи з фактичного обсягу 335435,708 МВт*год., 289500583,91 грн - заборгованість станом на 30.06.2023;

- рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за липень 2023 року: рахунок-фактура № 0423-03015 03/07/2023 від 03.07.2023 на суму 8956301,76 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78120,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 12/07/2023 від 12.07.2023 на суму 8956301,76 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78120,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 21/07/2023 від 21.07.2023 на суму 7676830,08 грн з ПДВ (плановий обсяг - 66960,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015/07/08/2023 від 07.08.2023 на суму 326814546,10 грн з ПДВ, з яких: 29823011,87 грн з ПДВ за послугу, виходячи з фактичного обсягу 260126,752 МВт*год., 296991534,23 грн - заборгованість станом на 31.07.2023;

- рахунки за послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за серпень 2023 року: рахунок-фактура № 0423-03015 02/08/2023 від 02.08.2023 на суму 8956301,76 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78120,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 11/08/2023 від 11.08.2023 на суму 8956301,76 грн з ПДВ (плановий обсяг - 78120,000 МВт*год.); рахунок-фактура № 0423-03015 21/08/2023 від 21.08.2023 на суму 7676830,08 грн з ПДВ (плановий обсяг - 66960,000 МВт*год.).

Несплата відповідачем заборгованості за період з березня по липень 2023 року і часткової попередньої оплати, відповідно до пункту 2.5 договору № 0423-03015 від 26.06.2019, за серпень 2023 року слугувала підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення 151798140,08 грн основного боргу.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини другої цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України «Про ринок електричної енергії».

За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (пункт 10 частини першої статті 4 Закону).

Диспетчерське управління - оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки (пункт 18 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»); користувачі системи передачі/розподілу (далі - користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії (пункт 40 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

У спірних правовідносинах ПрАТ «НЕК «Укренерго» є оператором системи передачі у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії», а ПАТ «Центренерго» - користувачем системи передачі.

Згідно із частиною четвертою статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.

Згідно із пунктом 6.1 глави 6 розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління в ОЕС України. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного та перспективного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією.

На виконання зазначених приписів законодавства позивач та відповідач уклали договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0423-03015 від 26.06.2019, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (абзац перший частини першої статті 530 Цивільного кодексу України).

Суд установив, що на виконання умов договору № 0423-03015 від 26.06.2019 ОСП виставив через Сервіс рахунки-фактури для попередньої часткової оплати відповідно до пункту 2.5 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (в редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) за період з березня по серпень 2023 року, а також направив акти надання Послуги та акти коригування до них за період з березня по липень 2023 року.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до пункту 2.8 договору (в редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) користувач здійснив підписання направлених актів за допомогою КЕП, що підтверджується долученими до позовної заяви протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Зазначені вище акти, а також рахунки створені у вигляді електронних документів, підписані за допомогою кваліфікованого електронного підпису та направлялися відповідачу через Сервіс, що підтверджується наданими позивачем витягами з сервісу електронного документообігу (Аскод) про відправлення та доставку рахунків-фактур, актів наданих послуг та актів коригування.

Станом на дату звернення з позовом до суду борг відповідача за спірний період становить 151798140,08 грн і, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 2.5, 2.7 договору № 0423-03015 від 26.06.2019, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з березня по липень 2023 року, а також часткової попередньої оплати за серпень 2023 року, на момент розгляду справи настав.

Водночас, як зазначалось вище, ПАТ «Центренерго» подало до суду заяву від 10.07.2024 про погашення основного боргу в повному обсязі, у якій відповідач стверджує, що у період з 31.07.2023 по 18.12.2023 перерахував на рахунок позивача 199255070,62 грн, на підтвердження чого до заяви долучено відповідні платіжні інструкції, а саме:

- № 1819 від 31.07.2023 на суму 25062401,56 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата за березень 2022) дог№0423-03015 26.06.2019 згідно рах№0423-03015 06/06/2023 від 06.06.2023, в т.ч. ПДВ - 4 177 066,93 грн. Тенд. не потр.»).

- № 2945 від 29.08.2023 на суму 33993535,40 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата за березень, частково квітень 2023 року) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ - 5 665 589,23 грн. Тенд. не потр.»);

- № 3068 від 14.09.2023 на суму 5199133,66 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата частково квітень 2023 року) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ - 866 522,28 грн. Тенд. не потр.»);

- № 3308 від 04.10.2023 на суму 20000000,00 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата частково квітень 2023, частково травень 2023) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ - 3 333 333,33 грн. Тенд. не потр.»);

- № 3608 від 20.10.2023 на суму 20000000,00 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата частково травень 2023, частково червень 2023) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ 3333333,33 Тенд. не потребує.»);

- № 3668 від 30.10.2023 на суму 25000000,00 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата частково червень 2023, частково липень 2023) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ 4166666,67 Тендеру не потребує»);

- № 3692 від 30.10.2023 на суму 10000000,00 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата липень 2023) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ - 1 666 666,67 грн. Тенд. не потребує.»);

- № 4235 від 14.12.2023 на суму 40000000,00 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата частково липень 2023 та частково серпень 2023) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ 6666666,67грн Тендеру не потребуэ»);

- № 4259 від 18.12.2023 на суму 20000000,00 грн (призначення платежу: «Опл. за посл. з дисп. упр.(оплата частково серпень 2023 та частково вересень 2023) дог№0423-03015 26.06.2019, в т.ч. ПДВ - 3 333 333,33 грн. Тенд. не потребує»).

На думку відповідача, беручи до уваги оплати, здійсненні ПАТ «Центренерго» до моменту звернення до суду із позовом за платежами № 1819 від 31.07.2023 на суму 25062401,56 грн та № 2945 від 29.08.2023 на суму 33993535,40 грн, позов не підлягає задоволенню в частині стягнення 59055936,96 грн (25062401,56 грн + 33993535,40 грн).

Крім того, як зазначає відповідач, оскільки після звернення позивача з позовом до суду та відкриття провадження у цій справі ПАТ «Центренерго» залишок заборгованості сплатило в повному обсязі (згідно з платіжними інструкціями № 3068 від 14.09.2023 на суму 5199133,66 грн, № 3308 від 04.10.2023 на суму 20000000,00 грн, № 3608 від 20.10.2023 на суму 20000000,00 грн, № 3668 від 30.10.2023 на суму 25000000,00 грн, № 3692 від 30.10.2023 на суму 10000000,00 грн, № 4235 від 14.12.2023 на суму 40000000,00 грн, № 4259 від 18.12.2023 на суму 20000000,00 грн) провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 92742203,12 грн (151798140,08 грн «заявлена до стягнення сума» мінус 59055936,96 грн «сплачена сума до пред`явлення позову») підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зі свого боку позивач не заперечує факту сплати зазначених вище коштів на рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго» з погашення заборгованості за надані послуги за договором № 0423-03015 від 26.06.2019, однак звертає увагу суду на те, що кошти в сумі 199255070,62 грн на підставі пункту 2.9 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 позивач врахував як часткове погашення основного боргу у межах заявлених позовних вимог у справі № 911/1102/23. Позивач стверджує, що незважаючи на наявність у призначенні платежів посилань на виконання своїх зобов`язань за періоди, що розглядаються в межах позовних вимог у справі № 911/2781/23, зазначені платіжні інструкції не є доказами погашення основного боргу за договором № 0423-03015 від 26.06.2019 за період з березня по липень та частково за серпень 2023 року.

Суд установив, що у квітні 2023 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до ПАТ «Центренерго» про стягнення заборгованості у сумі 316850609,41 грн, з яких: 231473338,65 грн боргу, 20180553,63 грн інфляційних втрат, 3643442,94 грн 3% річних, 45039947,15 грн пені, 16513327,55 грн штрафу, а також судових витрат. Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем договору про надання послуг з диспечерського (оперативно-технологічного) управління № 0423-03015 від 26.06.2019 в частині своєчасної оплати наданих послуг за період із січня 2022 року по лютий 2023 року.

Ухвалою від 17.04.2023 Господарський суд Київської області прийняв указану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 911/1102/23.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.07.2023 у справі № 911/1102/23 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ «Центренерго» на користь ПрАТ «Укренерго» 225668241,16 грн боргу, 20180553,63 грн інфляційних втрат, 3643442,94 грн 3% річних, 45039947,15 грн пені, 16513327,55 грн штрафу та 939400,00 грн судового збору. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 5805097,49 грн боргу суд відмовив.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2024 рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2023 у справі № 911/1102/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 45039947,15 грн пені, 16513327,55 грн штрафу та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2023 у справі № 911/1102/23 залишено без змін, що підтверджується наданою позивачем до матеріалів справи належним чином засвідченою копією вступної та резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2024 у справі № 911/1102/23.

Суд під час розгляду справи № 911/1102/23 установив, що 29.06.2023 (після завершення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті) ПАТ «Центренерго» перерахувало на рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго» грошові кошти в сумі 5805097,49 грн відповідно до платіжної інструкції № 1808. У зв`язку з цим суд у справі № 911/1102/23 відмовив у стягненні з ПАТ «Центренерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 5805097,49 грн боргу.

Отже, відповідно до судового рішення у справі № 911/1102/23, станом на 20.07.2023 заборгованість ПАТ «Центренерго» перед ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором № 0423-03015 від 26.06.2019, яка виникла за період із січня 2022 року по лютий 2023 року, становила 225668241,16 грн.

Наразі в матеріалах справи відсутні докази фактичного виконання в повному обсязі рішення суду у справі № 911/1102/23, зокрема в частині стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 225668241,16 грн основної заборгованості.

Як свідчать матеріали цієї справи, у період з 31.07.2023 по 18.12.2023 ПАТ «Центренерго» перерахувало на рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго» 199255070,62 грн, що підтверджується наведеними вище платіжними інструкціями, копії яких відповідач долучив до заяви від 10.07.2024 про погашення основного боргу в повному обсязі. Призначення платежу у платіжних інструкціях № 2945 від 29.08.2023, № 3068 від 14.09.2023, № 3308 від 04.10.2023, № 3608 від 20.10.2023, № 3668 від 30.10.2023, № 3692 від 30.10.2023, № 4235 від 14.12.2023, та № 4259 від 18.12.2023 вказує на те, що ПАТ «Центренерго» здійснювало перерахування грошових коштів в якості оплати послуг, наданих ПрАТ «НЕК «Укренерго» в рамках виконання договору № 0423-03015 від 26.06.2019 у спірний у цій справі період.

Водночас пунктом 2.9 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 (у редакціях додаткових угод від 19.09.2022 та від 27.03.2023) передбачено, зокрема, що за відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, до яких віднесено, зокрема, свободу договору.

Відповідно до положень статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що умови пункту 2.9 договору № 0423-03015 від 26.06.2019 стосовно визначення сторонами порядку зарахування коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення узгоджуються із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, які є обов`язковими для виконання сторонами.

Таким чином, за наявності у ПАТ «Центренерго» непогашеної заборгованості перед ПрАТ «НЕК «Укренерго» в сумі 225668241,16 грн (за період із січня 2022 року по лютий 2023 року), яка підтверджена судовим рішенням у справі № 911/1102/23, що набрало законної сили, з урахуванням умов пункту 2.9 договору № 0423-03015 від 26.06.2019, суд дійшов висновку, що надані відповідачем до заяви від 10.07.2024 про погашення основного боргу в повному обсязі платіжні інструкції на загальну суму 199255070,62 грн не можуть бути враховані судом в якості доказів погашення заборгованості за надані позивачем послуги у спірний в цій справі період.

Тому суд відхиляє доводи відповідача про погашення в повному обсязі спірної в цій справі заборгованості та вважає вимогу ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення з ПАТ «Центренерго» 151798140,08 грн основного боргу такою, що підлягає задоволенню повністю.

Крім вимоги про стягнення основного боргу, позивач також заявив у позові про стягнення з відповідача 11962924,94 грн пені та 9379167,19 грн штрафу за порушення встановлених договором № 0423-03015 від 26.06.2019 строків внесення платежів.

Водночас, в рамках підготовчого провадження, позивач подав до суду заяву від 05.07.2024 про залишення позову без розгляду (в частині позовних вимог), у якій просить суд залишити без розгляду позовну заяву ПрАТ «НЕК «Укренерго» в частині стягнення з ПАТ «Центренерго» 11962924,94 грн пені та 9379167,19 грн штрафу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За приписами статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зважаючи на те, що до початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, на підставі пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України суд вирішив зазначену заяву задовольнити та залишити позов без розгляду в частині вимог про стягнення з відповідача 11962924,94 грн пені та 9379167,19 грн штрафу.

Крім того, з підстав порушення строків оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, наданих у період з березня по липень 2023 року, а також часткової попередньої оплати за серпень 2023 року позивач просив суд стягнути з відповідача 913516,55 грн 3% річних, нарахованих за загальний період з 11.03.2023 по 31.08.2023, та 433638,32 грн інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з березня по липень 2023 року.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення своєчасних розрахунків за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Варто зауважити, що передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, інфляційні втрати і 3% річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц та підтримані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіривши долучені до позовної заяви розрахунки інфляційних втрат і 3% річних, суд установив, що вони виконані арифметично правильно, з огляду на що вимоги про стягнення з відповідача 913516,55 грн 3% річних і 433638,32 грн інфляційних втрат є обґрунтованими.

Водночас відповідач у своєму відзиві звертав увагу на те, що позивач неправильно визначив строк виконання обов`язку з оплати за послугу - 10-е, 20-е та останнє число поточного місяця, як наслідок, на думку відповідача, позивач неправильно визначив строки нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а відповідні розрахунки є хибними.

Однак суд вважає такі доводи відповідача необгрунтованими і зауважує, що договором № 0423-03015 від 26.06.2019 для розрахунку за ним встановлено такі види обсягу послуги: плановий та фактичний, які використовуються одночасно та не виключають один одного.

Плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця в три етапи: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості послуги; фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця та оплачується до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). У разі, якщо оплачений плановий обсяг виявився вище фактичного, то вказана різниця або повертається користувачу, або враховується як оплата в наступні розрахункові періоди.

При розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21).

Згідно з таблицею розрахунків суми основного боргу, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, яка є додатком до позовної заяви, у стовпці 2 визначено дату, коли повинна здійснюватися оплата, а саме коли відповідач мав сплатити або часткову попередню оплату за договором (у строки, передбачені пунктом 2.5 договору № 0423-03015 від 26.06.2019), або здійснити розрахунок за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (у строк, передбачений пунктом 2.7 договору № 0423-03015 від 26.06.2019). Відповідно до зазначеного розрахунку, 3% річних та інфляційні втрати позивач розпочинав нараховувати починаючи з наступного календарного дня після дати, визначеної у стовпці 2 зазначеної таблиці.

Крім того, як свідчить наданий позивачем розрахунок, після коригування фактичних обсягів у бік зменшення вартості наданої послуги зменшувалась сума основної заборгованості у місяці, в якому таке коригування здійснювалось, що також було враховано під час розрахунку суми основної заборгованості і, зокрема, нарахованих 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд установив, що позивач не допустив помилкового розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, як про це стверджує відповідач.

Варто також зауважити, що відповідач, заперечуючи проти правильності нарахувань позивачем 3% річних та інфляційних втрат, не спростовуючи при цьому факту отримання спірних послуг, не навів у відзиві власного контррозрахунку, який, на думку відповідача, є правильним.

Отже суд відхиляє доводи відповідача про неправильність здійснених позивачем нарахувань та вважає позовні вимоги ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення з ПАТ «Центренерго» 913516,55 грн 3% річних і 433638,32 грн інфляційних втрат такими, що підлягають задоволенню повністю.

Водночас ПАТ «Центренерго» у відзиві на позовну заяву просило суд зменшити розмір інфляційних втрат і 3% річних на 90%, а також відстрочити на один рік сплату основної суми заборгованості, інфляційних втрат і 3% річних, що за своєю правовою природою є заявою відповідача про відстрочення виконання судового рішення.

Обгрунтовуючи зазначені клопотання, відповідач посилається на те, що теплові електростанції, які входять до складу ПАТ «Центренерго», а саме Зміївська ТЕС, Трипільська ТЕС та Вуглегірська ТЕС, у зв`язку із військовою агресією російської федерації з 24.02.2022 неодноразово припиняли своє функціонування. Функціонування Вуглегірської ТЕС зупинене з 23.05.2022 по теперішній час, а інші дві ТЕС зазнавали ракетних обстрілів з боку ворога. ПАТ «Центренерго» зазнало майнових втрат (збитків) внаслідок збройної агресії.

Також відповідач зазначає, що через військові дії та, в тому числі, закриття морських портів, руйнування залізничної інфраструктури, ПАТ «Центренерго» зіткнулось із дефіцитом вугілля та порушеною логістикою його доставлення до ТЕС. Внаслідок чого, зокрема Трипільська ТЕС, вимушена була перейти на альтернативні джерела пального, а саме природний газ, що зумовило різке підвищення собівартості вироблення електричної енергії, адже споживання природного газу, на відміну від вугілля, виходить для відповідача в рази дорожче.

Відповідач зауважує, що відповідно до звіту про фінансові результати 2022 рік, копія якого долучена до відзиву, збиток товариства становить 7144829 тис. грн. За твердженнями відповідача, це пов`язано з підвищенням собівартості електричної енергії, а також недоотримання внаслідок збройної агресії доходу, у порівнянні з аналогічним періодом попереднього року.

Відповідач звертає увагу, що ПАТ «Центренерго» є ключовим та стратегічно важливим підприємством для суспільства, що забезпечує потреби в енергетиці, вносить вагомий вклад в обороноздатність нашої держави у боротьбі з агресором - російською федерацією та працює фактично не для задоволення власних комерційних інтересів, а виключно на потреби нашої держави у такий надважкий час.

На думку відповідача, наявна ситуація, в якій опинилось ПАТ «Центренерго», фактично виконуючи критично важливі функції в інтересах Держави - в розумінні статті 233 Господарського кодексу України - є обставинами, що вказують як на тяжкий майновий стан ПАТ «Центренерго», так і на особливо важливий статус ПАТ «Центренерго» у період військового стану, тому занадто великі суми штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3% річних, які можуть бути стягнуті за результатом розгляду цієї справи, призведуть до наслідків у вигляді необхідності витрачання коштів не на відновлення критичної інфраструктури, забезпечення безперервного електроживлення України, виплату заробітних плат співробітникам, а на оплату вказаних санкцій, що у свою чергу вплине на життєдіяльність та обороноздатність України.

Клопотання відповідача про зменшення на 90% інфляційних втрат і 3% річних ґрунтується, у тому числі на висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Крім того відповідач також зауважує на те, що внаслідок ракетних обстрілів в енергетичній системі України був значний дефіцит електричної енергії. Зазначений дефіцит покривався за рахунок балансуючого ринку електричної енергії, а саме внаслідок диспетчерських команд ПрАТ «НЕК «Укренерго» запустити на балансуючий ринок більше електричної енергії з боку теплових електростанцій відповідача.

Упродовж грудня 2022 року та першого кварталу 2023 року ПАТ «Центренерго» вимушене було відпускати електричну енергію в Об`єднану енергосистему України задля зменшення її дефіциту, при чому вимушено запускаючи енергоблоки на природному газу, що призвело до фактичної збитковості вироблення електроенергії через: 1) підвищення собівартості виробництва та 2) встановленого прайс-кепу вартості електричної енергії на балансуючому ринку.

Відповідач зазначає, що ПАТ «Центренерго» є учасником балансуючого ринку електричної енергії, вартість якої не є ринковою вартістю та є граничною (прайс-кеп), більше за яку продана не може бути, що є вкрай невигідним для відповідача, але останній був вимушений працювати в збиток для задоволення потреб в електричній енергії споживачів.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення належних до стягнення з відповідача відсотків річних та інфляційних, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як вже зазначалось, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України не мають характеру штрафних санкцій, водночас є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Звертаючись із вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Однак суд не погоджується з доводами відповідача про наявність підстав для зменшення належних до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, виходячи з такого.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 902/417/18 виходила з критеріїв розумності, справедливості та пропорційності з огляду на очевидну неспіврозмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, а саме - встановлення процентної ставки річних на рівні 40% та 96% і її явної невідповідності принципу справедливості, визнала за можливе зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Нарахована у справі № 902/417/18 сума річних була більшою за суму основного боргу, в той час як у справі № 911/2781/23 річні нараховані на рівні 3%, тобто в розмірі, визначеному у статтею 625 Цивільного кодексу України.

Отже обставини справи, які мають юридичне значення для зменшення загального розміру відсотків річних у справі № 902/417/18 є відмінними від обставин справи, яка розглядається, а тому правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 не може бути врахований під час вирішення цієї справи.

До того ж стягувана у цій справі сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями у вигляді штрафних санкцій у зв`язку із залишенням позову без розгляду в частині стягнення з відповідача 11962924,94 грн пені та 9379167,19 грн штрафу, а нараховані на прострочену суму боргу 3% річних та інфляційні втрати у відсотковому співвідношенні до суми основної заборгованості становлять лише 0,89%, тобто очевидно не є надмірно великими.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з чим відхиляє клопотання відповідача про зменшення на 90% зазначених нарахувань.

Стосовно клопотання відповідача про відстрочення на один рік сплати основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

За приписами статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини четвертої статті 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, ця норма не вимагає і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Тобто в цьому контексті для виправдання затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися й інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які, в тому числі забезпечують потреби в енергетиці, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина друга статті 617 Цивільного кодексу України та частина друга статті 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд вважає, що наведені відповідачем обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають його поточну підприємницьку діяльність, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення. Обставини, на які посилається ПАТ «Центренерго», лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

Водночас відповідач не подав до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо). Надані відповідачем звіти про фінансові результати за 2022 рік та за І квартал 2023 року жодним чином в повній мірі не відображають реального фінансового стану підприємства.

Суд також зазначає, що тяжка економічна ситуація в країні, спричинена військовою агресією, носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Як відповідач, так і позивач несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій. Суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

Суд також враховує, що позивач, як і відповідач, є учасником ринку, на якого покладено виконання обов`язків оператора системи передачі, а також інші, в тому числі і спеціальні обов`язки, відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

ПрАТ «НЕК «Укренерго» належить до Державного сектора економіки та забезпечує роботу об`єктів критичної інфраструктури. Окрім цього ПрАТ «НЕК «Укренерго» входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2020 № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави».

Загальновідомим є факт, що в результаті численних ракетних атак на енергетичні об`єкти магістральних мереж України підприємство позивача (аналогічно як і підприємство відповідача) зазнало пошкоджень значної кількості об`єктів енергосистеми, як наслідок - відновлення енергоспроможності держави потребує великих фінансових витрат.

Тобто як позивач, так само як і відповідач, зазнає значних майнових втрат (збитків) внаслідок збройної агресії, а затримка отримання коштів стратегічним підприємством, особливо в період воєнного стану, які могли бути направлені на відновлення критичної інфраструктури, також створює негативні фінансові ризики.

На думку суду, надання відстрочки виконання рішення у цій справі на максимальний строк (один рік з дня набрання рішенням суду законної сили) буде істотно порушувати майнові інтереси позивача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах, в тому числі враховуючі стрімкі інфляційні процеси в державі.

До того ж відповідач не обґрунтував підстав та обставин, які зміняться чи настануть через один рік та які, відповідно, зумовлять можливість виконати рішення суду.

Суд також зауважує, що клопотання про відстрочення сплати стягуваних у цій справі сум відповідач заявив ще у вересні 2023 року і на момент ухвалення рішення в цій справі, з урахуванням обставин зупинення провадження у справі, заборгованість відповідача за надані позивачем послуги не зменшилась.

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами виняткових обставин, які б зумовлювали неможливість виконання рішення, чи перебування позивача у більш вигідному становищі, порівняно з відповідачем, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав для надання відстрочення виконання рішення суду.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що у разі належного підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідач не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про розстрочення/відстрочення виконання судового рішення з поданням суду відповідних доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 151798140,08 грн основного боргу, 913516,55 грн 3% річних та 433638,32 грн інфляційних втрат; позовні вимоги в частині стягнення 11962924,94 грн пені та 9379167,19 грн штрафу підлягають залишенню без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Виходячи із суми задоволених вимог (153145294,95 грн), розмір судового збору, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 939400,00 грн, тобто обмежується максимальною ставкою.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, пунктом 5 частини першої статті 226, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Залишити позов без розгляду в частині вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 11962924 грн 94 коп. пені та 9379167 грн 19 коп. штрафу.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; код ЄДРПОУ 0010040 (сто п`ятдесят один мільйон сімсот дев`яносто вісім тисяч сто сорок) грн 08 коп. основного боргу, 913516 (дев`ятсот тринадцять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн 55 коп. 3%річних, 433638 (чотириста тридцять три тисячі шістсот тридцять вісім) грн 32 коп. інфляційних втрат та 939400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.09.2024.

Суддя О.В. Щоткін