ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024м. ХарківСправа № 922/2393/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул.Гоголя, буд. 10, м. Харків, 61057; )
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (пр. Героїв Харкова, буд. 199, м. Харків, 61037; )
про стягнення 3654515,02 грн
за участю представників:

позивача - Корж А.О.,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" () 10.07.2024 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" () про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018 в сумі 3249803,04 грн; 3% річних у сумі 131016,35 грн; інфляційних втрат у сумі 273 695,63 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату за спожиту електричну енергію у період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.07.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/2393/24 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 31.07.2024, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем невірно визначено юридичну особу в якості відповідача, оскільки АТ "Завод Електроважмаш", який як сторона спірного договору, споживав електричну енергію, на даний час знаходиться в стані припинення; відомості відносно того, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником АТ "Завод Електроважмаш" в Єдиному державному реєстрі відсутні. Також відповідач зазначив, що позивачем нараховано на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати без урахування того, що заборгованість виникла у період дії воєнного стану, що перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати господарську діяльність та вплинуло на спроможність виконання договірних обов`язків. АТ "Укренергомашини" наразі перебуває у скрутному (тяжкому) фінансовому становищі, яке склалося незалежно від волевиявлення самого підприємства відповідача через бойові дії на території місцезнаходження виробничих і адміністративних будівель відповідача, спричинення внаслідок ворожих обстрілів значної матеріальної шкоди і руйнувань великої кількості будівель. Відповідач вважає, що у його діях відсутня вина (провина) у затримці розрахунків з позивачем за надані послуги за Договором із початку військової агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану з 24.02.2022, оскільки відповідач не мав змоги здійснити вчасний розрахунок через існування об`єктивних і незалежних від нього обставин, а саме обставин непереборної сили. Факт виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідач підтверджує, зокрема, Сертифікатом Харківської торгово-промислової палати за вих. № 114/63.01-6 від 30.09.2022, яким засвідчено виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

У відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про зменшення господарсько-правової відповідальності із застосуванням принципу справедливості, а саме відповідач просить не застосовувати до нього відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді стягнення відсотків річних та інфляційних втрат у розмірі більше, ніж 1 % (один відсоток) від підрахованих позивачем, оскільки з боку відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для їх застосування.

Також відповідачем у відзиві заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення на один рік згідно зі статтею 331 ГПК України, у разі його ухвалення, у зв`язку із скрутним фінансовим становищем відповідача.

06.08.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач не погодився з висновками відповідача та надав свої пояснення з цього приводу. При цьому позивач звернув увагу суду на те що, відповідачем до відзиву на позовну заяву не додано належних доказів на підтвердження своїх доводів, у зв`язку з чим їх суть зводиться до спроби уникнення відповідальності.

Протокольною ухвалою господарського суду від 27.08.2024 підготовче провадження у справі № 922/2393/24 закрито; розгляд справи по суті призначено на 10.09.2024 о 14:50.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.09.2024, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений через електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону, у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Таким чином, правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ "Харківобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Відповідно до статті 4 Закону, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як свідчать матеріали справи, між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (постачальник) та Акціонерним товариством "Завод "Електроважмаш" (), повним правонаступником якого є "Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (споживач, відповідач у справі) було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018, підписано заяву-приєднання на умовах Комерційної пропозиції № 9.

Отже, порядок розрахунків за Договором № 195УП визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 9, яка є невід`ємним додатком до Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору № 195 УП, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору № 195 УП, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору № 195 УП передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Відповідно до п. 6.2 Договору № 195 УП, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

За умовами п. 5.10 Договору № 195 УП, оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції (публічній), яка є додатком 3 до цього Договору.

Згідно з п. 3 Комерційної пропозиції № 9 (Додаток 3 до Договору № 195 УП) (далі - Комерційна пропозиція), розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії, в тому числі послуг з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті Призначення платежу посилань на період за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (передплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії, зараховується Споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Відповідно до п. 4 Публічної комерційної пропозиції № 9, рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5-ти робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Оплата вартості електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 6.2 Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п.п. 4.12, 4.13 розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 Постанови, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Відповідно до п. 4.3 Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Згідно з переданими даними від АТ Харківобленерго, відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:

- за серпень 2020 року - на суму разом з ПДВ 288 955,40 грн. Відповідачем за серпень 2020 спожито 172022 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за серпень 2020 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2020 було отримано 16.09.2020 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 23.09.2020.

- за вересень 2020 року - на суму разом з ПДВ 307 384,56 грн. Відповідачем за вересень 2020 спожито 182967 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за вересень 2020 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2020 було отримано 09.10.2020 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 19.10.2020.

- за жовтень 2020 року - на суму разом з ПДВ 326 331,60 грн. Відповідачем за жовтень 2020 спожито 194245 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2020 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2020 було отримано 09.11.2020 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.11.2020.

- за листопад 2020 року - на суму разом з ПДВ 408 727,20 грн. Відповідачем за листопад 2020 спожито 243290 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за листопад 2020 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2020 було отримано 08.12.2020 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 15.12.2020.

- за грудень 2020 року - на суму разом з ПДВ 516 391,68 грн. Відповідачем за грудень 2020 спожито 307376 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам (витяг додається) та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2020 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2020 було отримано 11.01.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.01.2021.

- за січень 2021 року - на суму разом з ПДВ 373 897,44 грн. Відповідачем за січень 2021 спожито 222558 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за січень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2021 було отримано 08.02.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 №236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 15.02.2021.

- за лютий 2021 року - на суму разом з ПДВ 401 521,68 грн. Відповідачем за лютий 2021 спожито 239001 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за лютий 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2021 було отримано 04.03.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 №236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 12.03.2021.

- за березень 2021 року - на суму разом з ПДВ 247 146,48 грн. Відповідачем за березень 2021 спожито 147111 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за березень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2021 було отримано 07.04.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 14.04.2021.

- за квітень 2021 року - на суму разом з ПДВ 372 083,04 грн. Відповідачем за квітень 2021 спожито 221478 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за квітень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2021 було отримано 11.05.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 18.05.2021.

- за травень 2021 року - на суму разом з ПДВ 263 366,88 грн. Відповідачем за травень 2021 спожито 156766 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за травень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2021 було отримано 09.06.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 16.09.2019 № 236-07-15 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.06.2021.

- за червень 2021 року - на суму разом з ПДВ 318 082,80 грн. Відповідачем за червень 2021 спожито 189335 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за червень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2021 було отримано 08.07.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 15.07.2021.

- за липень 2021 року - на суму разом з ПДВ 282 110,64 грн. Відповідачем за липень 2021 спожито 167923 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за липень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2021, було отримано 09.08.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.08.2021.

- за серпень 2021 року - на суму разом з ПДВ 282 359,28 грн. Відповідачем за серпень 2021 спожито 168071 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за серпень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2021 було отримано 09.09.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.09.2021.

- за вересень 2021 року - на суму разом з ПДВ 156 023,28 грн. Відповідачем за вересень 2021 спожито 92871 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за вересень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2021 було отримано 08.10.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 19.10.2021.

- за жовтень 2021 року - на суму разом з ПДВ 516746,16 грн. Відповідачем за жовтень 2021 спожито 307587 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2021, було отримано 09.11.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.11.2021.

- за листопад 2021 року - на суму разом з ПДВ 228 170,88 грн. Відповідачем за листопад 2021 спожито 135816 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за листопад 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2021 було отримано 09.12.2021 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.12.2021.

- за грудень 2021 року - на суму разом з ПДВ 448 686,00 грн. Відповідачем за грудень 2021 спожито 267075 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2021 року. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2021 було отримано 11.01.2022 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 06.07.2021 № 110 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку до 18.01.2022.

- за січень 2022 року - на суму 362 675,04 грн. Відповідачем за січень 2022 спожито 215878 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2022 року було отримано 09.02.2022 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 12.01.2022 № 236/30-9 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.02.2022.

- за лютий 2022 року - на суму разом з ПДВ 241 584,00 грн. Відповідачем за лютий 2022 спожито 143800 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022 року, було відправлено засобами поштового зв`язку 04.10.2022. Строк оплати рахунку - до 11.10.2022.

- за червень 2022 року - на суму разом з ПДВ 151 228,56 грн. Відповідачем за червень 2022 спожито 90017 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за червень 2022. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2022 року було отримано 08.07.2022 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 12.01.2022 № 236/30-9 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 15.07.2022.

- за липень 2022 року - на суму разом з ПДВ 494 951,52 грн. Відповідачем за липень 2022 спожито 294 614 кВт*год відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції № 6 Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за липень 2022. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2022 року, було відправлено засобами поштового зв`язку 12.08.2022. Строк оплати рахунку - до 19.08.2022.

- за серпень 2022 року - на суму разом з ПДВ 593 503,68 грн. Відповідачем за серпень 2022 спожито 353 276 кВт*год відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції № 6 Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії та двосторонньо підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії за серпень 2022. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 14.09.2022. Строк оплати рахунку - до 21.09.2022.

- за вересень 2022 року - на суму разом з ПДВ 198 492,00 грн. Відповідачем за вересень 2022 спожито 118 150 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 11.10.2022. Строк оплати рахунку - до 18.10.2022.

- за жовтень 2023 року - на суму разом з ПДВ 474 981,60 грн. Відповідачем за жовтень 2023 спожито 179690 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2023 року було отримано 09.11.2023 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 01.11.2022 № 96 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 16.11.2023.

- за листопад 2023 року - на суму разом з ПДВ 459 626,64 грн. Відповідачем за листопад 2023 спожито 174101 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2023 року, було отримано 06.12.2023 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 23.11.2023 № 292 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 13.12.2023.

- за грудень 2023 року - на суму разом з ПДВ 515 201,28 грн. Відповідачем за грудень 2023 спожито 195125 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2023 року було отримано 05.01.2024 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 23.11.2023 № 292 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 12.01.2024.

- за січень 2024 року - на суму разом з ПДВ 581 309,52 грн. Відповідачем за січень 2024 спожито 220193 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2024 року було отримано 07.02.2024 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 23.11.2023 № 292 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 14.02.2024.

- за лютий 2024 року - на суму разом з ПДВ 473 592,24 грн. Відповідачем за лютий 2024 спожито 179391 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2024 року було отримано 05.03.2024 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 23.11.2023 № 292 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 12.03.2024.

- за березень 2024 року - на суму разом з ПДВ 415 382,88 грн. Відповідачем за березень 2024 спожито 157342 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2024 року, було отримано 04.04.2024 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 23.11.2023 № 292 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 11.04.2024.

- за квітень 2024 року - на суму разом з ПДВ 330 308,88 грн. Відповідачем за квітень 2024 спожито 125117 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2024 року було отримано 08.05.2024 уповноваженою особою відповідно до Розпорядження від 23.11.2023 № 292 про призначення відповідальної особи на отримання рахунків. Строк оплати рахунку - до 15.05.2024.

Заборгованість за спожиту електричну енергію за період з серпня 2020 року по червень 2021 року визнана рішенням Господарського суду Харківської області від 19.10.2021 по справі № 922/3366/21.

Заборгованість за спожиту електричну енергію за період з липня 2021 року по вересень 2021 року визнана рішення Господарського суду Харківської області від 21.06.2022 по справі № 922/4540/21.

Заборгованість за спожиту електричну енергію за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року визнана рішенням Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 по справі № 922/534/23.

Предметом розгляду у справі № 922/2393/24 є заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором № 195УП від 21.12.2018 за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року у розмірі 3 249 803,04 грн; інші періоди вказані позивачем для пояснення нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати електричної енергії за Договором не виконав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт постачання відповідачу електричної енергії та її вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Строк оплати за спожиту електричну енергію, відповідно до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 3249803,04 грн основного боргу.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором № 195УП від 21.12.2018 сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 9 визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

ПрАТ Харківенергозбут, як постачальник, виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, проте відповідач умови Договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені Договором строки не виконав, внаслідок чого позивачем станом на 01.05.2024 нараховано відповідачу 3% річних у розмірі 131 016,35 грн та інфляційні втрати у розмірі 273 695,63 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат у вищевказаному розмірі законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 3654515,02 грн, у тому числі: заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 195УП від 21.12.2018 в сумі 3249803,04 грн; 3% річних у сумі 131016,35 грн; інфляційні втрати у сумі 273 695,63 грн.

Щодо посилань відповідача на те, що Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є неналежним відповідачем у справі, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2021 Фондом державного майна було проведено позачергові збори акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", за результатами яких затверджено передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" до акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Відповідно до передавального акта, всі активи, зобов`язання, майно, права та обов`язки товариства, що приєднується, передаються товариству - правонаступнику в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1.4 Статуту Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових загальних зборів Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" та Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" від 23.12.2021 № 32/2021, Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р "Про погодження реорганізації Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Турбоатом".

Так, 20.01.2022 між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" було укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.12.2018 № 195 УП, відповідно до якої змінено назву споживача з "Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" () на назву "Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" ().

За таких обставин, посилання відповідача на те, що позивачем невірно визначений відповідач у справі, є безпідставним та не відповідає дійсності.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на дію форс-мажорних обставин. В обґрунтування своїх доводів відповідач наголошує на запровадженні в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений на її офіційному сайті, яким військову агресію Російської Федерації проти України визнано форс-мажорними обставинами.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частина друга статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства (п. 12.4 договору від 21.12.2018 №195УП).

Проте відповідачем, в порушення вказаних вище умов договору, не надано доказів повідомлення позивача про виникнення форс-мажорних обставин, а тому посилання позивача на неможливість своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами є необґрунтованим та не підтверджено належними доказами.

Також слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим Рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40 (3) (далі - Регламент) встановлено єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України (п.п. 1.1 п. 1 Регламенту).

Відповідно до п.п. 3.3 п. 3 Регламенту, Сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, чинним Регламентом не передбачено засвідчення настання форс-мажорних обставин у формі листа, тому у позивача відсутні підстави вважати невиконання відповідачем умов Договору такими, що сталися внаслідок обставин непереборної сили.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.03.2023 № 922/1093/22, відмовляючи у задоволені касаційної скарги комунального підприємства "Харківводоканал" про наявність/відсутність підстав для стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за договором про закупівлю товару, підтримав висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо неможливості використання вказаного листа ТПП у якості доказу наявності форс-мажорних обставин.

Також п. 3.2 Регламенту визначено, що не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо.

Наданий відповідачем до матеріалів справи Сертифікат Харківської торгово-промислової палати від 30.09.2022 № 114/63.01-6 не може вважатися належним доказом на підтвердження існування форс-мажорних обставин у даній справі, оскільки за його змістом він засвідчує форс-мажорні обставини щодо обов`язку сплати податку на прибуток за 1 квартал 2022 року на 1 півріччя 2022 року у термін 29.07.2022, 19.08.2022.

Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи не надано сертифіката Торгово-промислової палати України, яким би засвідчувалася дія обставин непереборної сили щодо виконання умов Договору від 21.12.2018 № 195УП про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином, відповідачем не надано доказів повідомлення постачальника про виникнення форс-мажорних обставин у відповідності до чинного законодавства, які б унеможливлювали своєчасне виконання умов Договору № 195 УП від 21.12.2018, а тому посилання відповідача на неможливість своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами" є необґрунтованим та не підтверджено належними доказами.

Заперечуючи проти позову, відповідач, крім іншого, посилається на те, що АТ "Укренергомашини" перебуває у скрутному (тяжкому) фінансовому становищі.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з Додатком 3 Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою НКРЕКП від 26.10.2018 №1268. на ПрАТ "Харківенергозбут" було покладено виконання функції універсальної послуги на території Харківської області, що передбачають, зокрема, надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів з метою забезпечення стабільності, належної якості та доступності електричної енергії, підтримання належного рівня безпеки її постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку електричної енергії, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів прозорості та недискримінації.

Відповідно до п. 4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483, спеціальні обов`язки покладаються, у тому числі, на постачальників універсальних послуг (далі - ПУП).

Отже, Кабінетом Міністрів України на ПрАТ "Харківенергозбут" покладено забезпечення загальносуспільних інтересів.

За приписами ст. 4 Закону, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 ст. 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Таким чином, всі побутові споживачі Харківської області є споживачами універсальної послуги, обов`язок надавати яку Кабінетом Міністрів України покладено на виключно на ПрАТ "Харківенергозбут".

Як вказує позивач, у процесі здійснення господарської діяльності з постачання електричної енергії, у ПрАТ "Харківенергозбут" постійно виникає заборгованість перед оператором системи передачі (далі - ОСП), у зв`язку з нерівномірними умовами розрахунків побутових споживачів з ПУП та розрахунків ПУП з ОСП за послуги з передачі.

Незважаючи на те, що АТ "Українські енергетичні машини" систематично порушує строки оплати по Договору про постачання електричної енергії споживачу №195УП від 21.12.2018 та має заборгованість ПрАТ "Харківенергозбут" продовжує постачати відповідачу електричну енергію.

В свою чергу, ПрАТ "Харківенергозбут" все одно повинен закуповувати електричну енергію для своїх споживачів, для чого отримує кредити у банківських установах, оскільки недоотримує власні кошти від всіх боржників.

За таких обставин, оплата боржниками заборгованостей за договорами, укладеними з ПрАТ "Харківенергозбут" впливає також на третіх осіб, у тому числі оператора системи розподілу та оператора системи передачі.

Крім того слід зазначити, що укладений між сторонами договір є підставою для виникнення та існування у його сторін обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України.

Отже, прийнявши на себе зобов`язання за договором, відповідач погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені та погоджені умовами договору строки оплати вартості спожитої електричної енергії та ризики їх недотримання.

У разі здійснення підприємницької діяльності її суб`єкт має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, здійснювати комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від вчинення таких дій.

Як позивач, так і відповідач у справі є самостійними суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики.

Відтак, невиконання або неналежне виконання однією із сторін договірних зобов`язань може завдати істотної шкоди іншій та суперечитиме як законним правам та інтересам відповідної сторони господарських правовідносин, так і вимогам процесуального закону, оскільки не враховує матеріальні інтереси такої сторони.

Отже, укладаючи спірний договір та свідомо погоджуючи всі його істотні умови, відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з оплати вартості спожитої електричної енергії, об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний строк.

При цьому, тяжке фінансове становище підприємства не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності та в умовах фінансової кризи в країні носить загальний характер, як для боржника так і для стягувача.

Щодо клопотання відповідача про зменшення господарсько-правової відповідальності із застосуванням принципу справедливості, суд зазначає наступне.

В обґрунтування свого клопотання відповідач, зокрема, зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 36-р від 16.01.2019 було затверджено Перелік об`єктів великої приватизації державної власності. 26.08.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1005-р доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією: "05762269 Акціонерне товариство "Турбоатом". Відповідно до рішення позачергових загальних зборів, Акціонерне товариство "Турбоатом" перейменовано у Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини", у зв`язку з чим розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1228-р від 06.10.2021 до Переліку об`єктів приватизації внесені відповідні зміни щодо назви Товариства.

Відповідач вказує, що накладення стягнення надмірних сум штрафних санкцій, значно зменшує вартість підприємства, що в результаті приватизації завдасть збитків державі внаслідок недоотримання реальної вартості підприємства, у зв`язку з чим відповідач просить суд зменшити розмір відсотків річних та інфляційних втрат за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України на 99%.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення.

Водночас слід зауважити, що інфляційне нарахування на суму боргу та 3% річних, що нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, отже відповідні суми не підлягають зменшенню за приписами статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України.

Стаття 625 ЦК України, передбачає, що проценти та індекс інфляції, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер.

Проценти та інфляційні втрати, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто вони є гарантією для кредитора у вигляді настання певних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним взятих за договором зобов`язань. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, враховуючи, що проценти та індекс інфляції, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер, доводи відповідача щодо можливості їх зменшення є необґрунтованими.

Щодо посилання відповідача у заявленому клопотанні на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 в якості обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, слід зазначити, що відповідне зменшення відсотків річних Велика Палата Верховного Суду допустила з урахуванням конкретних обставин справи № 902/417/18, а саме встановлення такої процентної ставки в умовах договору на рівні 40% та 96%, і її явної невідповідності принципу справедливості, в той час як у справі №922/2393/24, що розглядається, відсотки річних розраховані за встановленою у статті 625 ЦК України ставкою у розмірі 3%.

Наведене свідчить про нерелевантність обставин справи № 902/417/18 та сформованих у вказаній справі правових висновків до фактичних обставин цієї справи. Разом з тим, суд зауважує, що у справі № 902/417/18 Великою Палатою Верховного Суду не було викладено висновків щодо можливості зменшення розміру інфляційних втрат.

Крім того, відповідач, посилаючись на те, що накладення штрафних санкцій зменшує вартість підприємства та негативно впливає на ділову репутацію боржника, не надав належних і допустимих доказів, які підтверджують обставини, що мають істотне значення для їх зменшення; не надав доказів винятковості обставин, які призвели до порушення ним зобов`язання, невідповідності розміру нарахованих 3% річних наслідкам порушення та інших обставин, з якими законодавець пов`язує право суду на зменшення штрафних санкцій.

Водночас, суд бере до уваги, що позивач, як господарюючий суб`єкт, також вимушений здійснювати свою господарську діяльність в умовах воєнного стану та має правомірні очікування на виконання контрагентом своїх господарських зобов`язань, що сприятиме здійсненню позивачем господарської діяльності в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат.

Суд також враховує, що заборгованість за спожиту електричну енергію відповідачем не сплачена навіть частково, відповідач не звертався до позивача з пропозиціями про реструктуризацію боргу.

Відповідно до п. 5.12 Договору № 195УП, у разі виникнення у Споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

Посилання відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету суд вважає недоречними, оскільки чинним законодавством України не передбачено звільнення від відповідальності, передбаченої ст. 230 ГК України, ст. 549, 625 ЦК України, за неналежне виконання договірних зобов`язань установ та організацій, які фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також слід зауважити, що в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

Відсутність фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Довідка про фінансово-економічний стан, на яку посилається у відзиві на позовну заяву відповідач, інформує лише про збитки в діяльності АТ "Українські енергетичні машини", але не містить даних щодо прибутковості, що, в свою чергу, не можливо встановити про збитковий фінансовий стан відповідача.

З огляду на все викладене у сукупності, суд відмовляє у задоволені в клопотанні відповідача про зменшення господарсько-правової відповідальності та в клопотанні про застосування принципу справедливості.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення на один рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. У зв`язку з тим, що рішення по справі не винесено, зазначенні питання відносяться до іншої стадії судового процесу.

Посилання відповідача на незадовільний фінансовий стан за змістом статті 331 ГПК України не може вважатися тією виключною обставиною, що може слугувати підставою для розстрочення виконання рішення, оскільки статтею 1291 Конституції України.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що обов`язковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Питання про розстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду вимог щодо розстрочення рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Розстрочивши виконання рішення, суд не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє відповідачу в подальшому порушувати свої зобов`язання, оскільки надана розстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси позивача внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах, у тому числі враховуючи стрімкі інфляційні процеси в державі.

Довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Як зазначалося вище, відповідачем не сплачується заборгованість за спожиту електричну енергію, тобто навіть частково не виконуються свої зобов`язання за договором, відповідач не звертався до позивача з пропозиціями про реструктуризацію боргу, що свідчить про недобросовісність по відношенню до позивача.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

На підтвердження фінансового стану і як наслідок неможливості виконання зобов`язання, відповідачем надано Довідку про фінансово-економічний стан, в якій відсутні дані про дохід від реалізації виробленої продукції.

Посилання відповідача на скрутне фінансове становище, відповідно до довідки про фінансово-економічний стан, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.03.2018 по справі № 910/8153/17 зазначив, що складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення. Відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання рішення суду, з врахуванням інфляційних процесів в економіці держави, також порушує матеріальні інтереси позивача.

Так, відповідно до висновків Конституційного Суду України у рішенні №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Окремо слід зазначити, що відповідач не надав жодних доказів того, що після ухвалення рішення він не матиме можливості в повному обсязі погасити заборгованість перед позивачем.

Отже, відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду.

Щодо посилань відповідача на відсутність в матеріалах справи доказів обчислення індексу інфляції центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики та публікацій в офіційних періодичних виданнях останнього, суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Саме таку правову позицію викладено у пунктах 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 так у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд також враховує інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 та постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30, де зазначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому за місяць, тому умовно слід виходити з того, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад квітня, індексується за період з урахуванням квітня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - травня. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають будь-який період, перемножити між собою.

Так, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники, згідно зі статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію", є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем до відзиву на позовну заяву не додано належних доказів на підтвердження своїх доводів. Відтак, заперечення відповідача проти позовних вимог є недоведеними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (просп. Героїв Харкова, буд. 199, м. Харків, 61037; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, 10, м. Харків, 61057; ) - заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг 195УП від 21.12.2018 в розмірі 3 249 803,04 грн; 3% річних у розмірі 131 016,35 грн, інфляційні втрати в розмірі 273 695,63 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 43 854,18 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "12" вересня 2024 р.

Суддя Н.М. Кухар