ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" вересня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/582/24
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши заяву представника відповідача Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмакс" (LMAX ATL SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA
до Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича
про стягнення 1 550,00 євро,
за участю представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Елмакс" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича (відповідач) про стягнення 1 550,00 євро за договором транспортного експедирування № 2610-0431 від 26.10.2021.
Ухвалою суду від 21.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15.07.2024.
Ухвалою суду від 15.07.2024 розгляд справи відкладено на 31.07.2024.
Ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмакс" (LMAX ATL SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA) до Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича про стягнення 1 550,00 євро залишено без розгляду.
02.08.2024 від представника Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича надійшла заява про постановлення додаткового рішення у справі, у якій останній просить відшкодувати витрати на професійну правову допомогу.
Ухвалою суду від 02.09.2024 розгляд вказаної заяви призначено на 16.09.2024.
У судове засідання 16.09.2024 представники сторін не з`явилися, 16.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, розглянувши заяву представника Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича, вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Представником відповідача у відзиві на позовну заяву надано попередній орієнтовний розрахунок суми на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
02.08.2024 представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат, у якій останній просив суд стягнути з позивача 20 000,00 грн правничої допомоги.
На підтвердження витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, представником відповідача надано договір доручення на представництво інтересів та надання правничої (правової) допомоги від 13.07.2024 (договір), укладений між відповідачем (Клієнт) та адвокатом Усачуком Андрієм Васильовчем (Адвокат), додаткову угоду від 15.07.2024 № 1 до договору доручення на представництво інтересів та надання правничої (правової) допомоги від 13.07.2024, ордер серія ВК № 1135764 від 14.07.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 1858 від 26.06.2020, рахунок - фактура від 31.07.2024 № 58 на суму 20 00,00 грн, акт приймання - передачі наданих послуг від 31.07.2024 № 58.
За п. 1.1. договору Адвокат уповноважений надавати правничу (правову) допомогу та представляти інтереси Клієнта в усіх: державних органах; органах місцевого самоврядування (включаючи виконавчі органи); в органах, уповноважених здійснювати примусове виконання судових рішень і рішень інших органів; інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування; перед фізичними особами та фізичними особами підприємцями, в судах будь-якої інстанції, включаючи загальні, господарські, адміністративні, а також третейські суди.
Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та укладений строком на три роки (п.8 договору).
Відповідно до п. 2, 3 договору для представництва інтересів Клієнта, Адвокат наділяється усіма необхідними для цього повноваженнями, зокрема, але не виключно, правом: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Для представництва інтересів Клієнта в судах, Адвокат вправі реалізовувати процесуальні повноваження сторін у судовому процесі, зокрема, але не виключно: відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог); визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; подати зустрічний позов у строки, встановлені процесуальним законом; змінити предмет або підстави позову в строки, передбачені процесуальним законом; укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу. Сторони домовились, що вказані у п. 2 цього договору переліки повноважень не є вичерпними. Адвокат також наділяється всіма іншими повноваженнями, передбаченими чинним законодавством України.
Згідно з п. 4 договору Адвокат вправі підписувати та подавані від імені Клієнта будь-які документи, в тому числі заяви, запити, клопотання, скарги, позовні заяви тощо; отримувати необхідні документи та чи їх копії, за умови, що таке отримання не суперечить закону; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень, які, на думку Адвоката, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання нього договору.
Клієнт зобов`язується забезпечити Адвоката усіма необхідними документами та засобами для здійснення вказаного представництва, а також відшкодувати Адвокату витрати, пов`язані з виконанням доручень (п. 5 договору).
Відповідно до п. 7. договору обсяг та вартість виконаних доручень за цим договором фіксується в Акті приймання наданих послуг, що підписується сторонами або їх повноважними представниками.
За умовами п. 7.1. - 7.3. договору сума коштів, що вказана в п. 7 договору, є гонораром Адвоката за надання правової допомоги. Сплачена Адвокату сума гонорару за надання послуги з представництва інтересів Клієнта у суді, підготовки всіх необхідних для нього документів, надання пов`язаних з судовою справою консультацій може бути відшкодована Клієнту в порядку, визначеному відповідними процесуальним законом. Клієнт сплачує на користь Адвоката суму коштів за надання послуг/правової допомоги протягом 30 днів з дня підписання сторонами Акту приймання надання послуг та ухвалення Господарським судом Рівненської області рішення (по суті; закриття провадження по справі; залишення позову без розгляду) у справі № 918/582/24 за позовом ТОВ «Елкакс» (ШАХ ATI SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA) до Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича про стягнення боргу. Сторони погодили, що гонорар Адвоката обчислюється у фіксованому розмірі за підготовку та ведення конкретної судової справи та/або надання відповідної правничої (правової) допомоги.
Крім цього, 15.07.2024 між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 (угода) до договору доручення на представництво інтересів та надання правничої (правової) допомоги від 13.07.2024, якою доповнено вказаний договір, зокрема підп. 7.4.1. - 7.4.4. п. 7.4. угоди сторони погодили, що окрім основних процесуальних повноважень, якими наділений Адвокат, на нього також покладаються: визначення позиції Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи № 918/582/24, підготовка та погодження правової позиції з Клієнтом; надання усних та/або письмових консультативних послуг з приводу розгляду справи в Господарському суді Рівненської області та представництва інтересів Клієнта; підготовка всіх необхідних процесуальних документів (в тому числі, але не виключно, заяви по суті справи (відзиву на позовну заяву, заперечень), клопотання, заяви) у цій справі, представництво інтересів (в тому числі участь у всіх судових засіданнях).
У п. 7.5. угоди визначено, що вартість послуг, що надаються Адвокатом в обсязі, визначеному договору, становить 20 000,00 грн.
31.07.2024 між відповідачем та адвокатом А.Усачуком підписано Акт приймання наданих послуг № 58, де вказано, що адвокат надав відповідачу Фізичній особі - підприємцю Усачуку Роману Васильовичу правничу (правову) допомогу в обсягах та на умовах, визначених договором, вартістю 20 000,00 грн, а саме: визначення позиції Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи № 918/582/24, підготовка та погодження правової позиції з Клієнтом; надання усних та/або письмових консультативних послуг з приводу розгляду справи в Господарському суді Рівненської області та представництва інтересів Клієнта; підготовка всіх необхідних процесуальних документів (заяви по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення, клопотання, заяви), представництво інтересів (участь у всіх судових засіданнях.
Крім цього, у Акті зазначено, що Клієнт претензій за об`ємом, якістю та строкам виконання робіт не має.
За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3 та 5 ст. 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги за фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
У ч. 3 ст. 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Однак розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
За змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Проте слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм ст. 3, 11, 15 ГПК України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Як установлено судом із фактичних обставин справи, у цій справі проведено три судових засідання, у яких представник відповідача участі не приймав. Крім того, представником відповідача підготовлено одну заяву по суті спору - відзив, а також заяву про вступ у справу як представника, клопотання про відкладення розгляду справи, дві заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, клопотання про залишення заяви про проведення відеоконфереції без розгляду, заяву про застосування позовної давності. При цьому суд зазначає, що такі послуги, як: визначення позиції Клієнта, ознайомлення з матеріалами справи № 918/582/24, підготовка та погодження правової позиції з Клієнтом; надання усних та/або письмових консультативних послуг з приводу розгляду справи в Господарському суді Рівненської області охоплюється складанням (написанням) відзиву.
Слід зазначити, що не існує єдиного арифметичного алгоритму для визначення (обчислення) витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд повинен у кожному конкретному випадку, керуючись положеннями ст. 126, 129 ГПК України, визначати розмір таких витрат та їх розподіляти, наводячи відповідні мотиви прийнятих рішень стосовно цих витрат.
З огляду на викладене суд, проаналізувавши подані представником відповідача докази стосовно розміру понесених витрат на правову допомогу, ураховуючи доцільність цих витрат з урахуванням складності цієї справи та обсягу наданої послуги, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
У силу вимог п. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених ч. 3-5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 8 ст. 129 цього Кодексу.
Ураховуючи, що ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмакс" (LMAX ATL SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA) до Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича про стягнення 1 550,00 євро залишено без розгляду, оцінивши доводи заяви відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів і судових засідань, тривалість розгляду справи судом, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критеріям пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції. В іншій частині заяви суд покладає такі витрати на позивача.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 130, 244 ГПК України, суд
Заяву представника Фізичної особи - підприємця Усачука Романа Васильовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
У решті вимог заяви відмовити.
Відповідач: Фізична особа - підприємець Усачук Роман Васильович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Повне додаткове судове рішення складене та підписане 16.09.2024.
Суддя О.Андрійчук