ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"16" вересня 2024 р. Справа № 916/3995/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед про вжиття заходів забезпечення позову, у справі

за позовом: Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) (54/F, Hopeell Centre, 183 Qeen`s Road East, Wanchai, Hong Kong),

до відповідача-1: Компанії Омега Термінал С.А. (OMEGA TERMINAL SA) (бульвар Пероллес 7, через Ме Седрік Пейдж, Етюд Хартманн Дреєр, 1700, м.Фрібург, Швейцарія),

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю САНОЛТА ОУ (PRIVATE LIMITED COMPANY SUNOLTA OU) (Республіка Естонія, Хар`юрський повіт, 10151, місто Таллінн, район Кесклінна, вулиця Йне, 4с),

про застосування наслідки недійсності пункту договору та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Компанія Медісон Пасіфік Траст Лімітед звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Компанії Омега Термінал С.А., Товариства з обмеженою відповідальністю САНОЛТА ОУ, в якій просить:

- Застосувати наслідки недійсності нікчемного пункту 1 Додатку 1 до Договору оренди нерухомого майна та обладнання №24/08/23/1 від 24.08.2023, укладеного між КОМПАНІЄЮ «ОМЕГА ТЕРМІНАЛ С.А.» (OMEGA TERMINAL SA) та Товариством з обмеженою відповідальністю САНОЛТА ОУ (PRIVATE LIMITED COMPANY «SUNOLTA OU»), про передачу в оренду: (1) нежитлової будівлі «виробнича башня», загальною площею 766,2 кв.м., що розташована за адресою: Площа Митна, 1/11, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 01 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно); (2) комплексу для перевезення, розвантаження та зберігання сипучих вантажів загальною площею 2858,8 кв.м., що розташований за адресою: Площа Митна, 1, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 17367108 за Реєстром прав власності на нерухоме майно), а саме зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю САНОЛТА ОУ (PRIVATE LIMITED COMPANY «SUNOLTA OU») повернути вказані об`єкти нерухомості КОМПАНІЇ «ОМЕГА ТЕРМІНАЛ С.А.» (OMEGA TERMINAL SA);

- Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю САНОЛТА ОУ (PRIVATE LIMITED COMPANY «SUNOLTA OU») припинити дію, яка порушує права Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED), шляхом звільнення Об`єкта оренди, а саме: (1) нежитлової будівлі «виробнича башня», загальною площею 766,2 кв.м., що розташована за адресою: Площа Митна, 1/11, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 01 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно); (2) комплексу для перевезення, розвантаження та зберігання сипучих вантажів загальною площею 2858,8 кв.м., що розташований за адресою: Площа Митна, 1, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 17367108 за Реєстром прав власності на нерухоме майно).

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Компанія Медісон Пасіфік Траст Лімітед (вх. № 2-1456/24 від 12.09.2024) було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- Встановлення заборони Товариство з обмеженою відповідальністю САНОЛТА ОУ (реєстраційний номер 14785565, місцезнаходження: Республіка Естонія, Хар юрський повіт, 10151, місто Таллінн, район Кесклінна, вулиця Ине, 4с) вчиняти дії з передачі (здачі) у суборенду іншим особам, підприємствам, установам чи організаціям наступне нерухоме майно: (1) нежитлову будівлю «виробнича башня», загальною площею 766,2 кв.м., що розташована за адресою: Площа Митна, 1/11, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 01 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно); (2) комплекс для перевезення, розвантаження та зберігання сипучих вантажів загальною площею 2858,8 кв.м., що розташований за адресою: Площа Митна, 1, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 17367108 за Реєстром прав власності на нерухоме майно); підписувати відповідні акти приймання-передачі (приймання-здачі) за договором суборенди.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 28 листопада 2019 року між Компанією Медісон Пасіфік Траст Лімітед та Компанії Омега Термінал С.А. був укладений Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 3953 та № 3954.

За умовами Договору іпотеки, відповідач-1 є іпотекодавцем, а позивач - іпотекодержателем предмета іпотеки. Згідно Додатку № 1 Договору іпотеки, до предмета іпотеки входять:

- (1) нежитлова будівля «виробнича башня», загальною площею 766,2 кв.м., що розташована за адресою: Площа Митна, 1/11, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 01 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та (2) комплекс для перевезення, розвантаження та зберігання сипучих вантажів загальною площею 2858,8 кв.м., що розташований за адресою: Площа Митна, 1, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 17367108 за Реєстром прав власності на нерухоме майно).

Відповідно до положень Договору іпотеки:

- 7.2.4 Іпотекодавець повинен не відчужувати та іншим чином не передавапш або відступати, та не дозволяти будь-яке відчуження або іншу передачу Предмета іпотеки чи будь-яку його частину будь-якій третій особі;

- 7.3.2. Іпотекодавець не має права без попередньої письмової згоди Іпотекодержателя продати, передати, відступити, розпоряджатися будь-яким чином чи надавати будь-яке право, право власності або користування на або частку в Предметі іпотеки, чи укласти будь-який договір відносно Предмета іпотеки, який надає будь-якій особі будь-яке право придбати чи отримати Предмет іпотеки або будь-яку його частину.

24 серпня 2023 року між відповідачем-2 та відповідачем-1, який також є іпотекодавцем за Договором іпотеки, було укладено Договір оренди нерухомого майна та обладнання № 24/08/23/1 від 24.08.2023 року (далі - «Договір оренди»), на умовах якого першому було надано в строкове платне користування, зокрема, нерухоме майно, визначене в Додатку № 1 Договору оренди (далі - «Об`єкт оренди»). Зі змісту положень пункту 1 Додатку № 1 до Договору оренди, вбачається, що до Об`єкта оренди входили: (1) нежитлова будівля «виробнича башня», загальною площею 766,2 кв.м., що розташована за адресою: Площа Митна, 1/11, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 01 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та (2) комплекс для перевезення, розвантаження та зберігання сипучих вантажів загальною площею 2858,8 кв.м., що розташований за адресою: Площа Митна, 1, м. Одеса, Україна (реєстраційний номер 17367108 за Реєстром прав власності на нерухоме майно).

Таким чином, заявник вважає, що відповідач-1 незаконно, без згоди позивача, надав право користування нерухомим майном, яке є предметом іпотеки, а відповідач-2 неправомірно отримав це майно у користування, на підставі нікчемного Договору оренди.

Дізнавшись про факт передачі предмета іпотеки в оренду, 24 червня 2024 року представник позивача надіслав відповідачу-2 вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Цією вимогою відповідача-2 було повідомлено про нікчемність Договору оренди та необхідність повернути орендоване майно.

Попри отриману вимогу, відповідач-2 ігнорує законні вимоги позивача як іпотекодержателя та продовжує неправомірно користуватися майном, використовувати його в цілях своєї діяльності. Така поведінка відповідача-2 демонструє його недобросовісність і викликає обґрунтовані сумніви щодо відповідності поточних характеристик предмета іпотеки його опису за Договором іпотеки, впливу цих характеристик на його вартість. Крім цього, така поведінка відповідача-2 унеможливлює виникнення до нього довіри як до учасника господарських відносин, що дотримується вимог розумності, справедливості та доброчесності, та викликає побоювання щодо долі цього майна та можливості повернення предмета іпотеки цілісним в натурі.

Позивач зазначає, що в межах даної справи є достатньо обґрунтоване припущення того, що відповідач-2 може продовжувати здійснювати незаконні дії з Об`єктом оренди, яке водночас є предметом іпотеки, зокрема: здійснити неправомірну передачу майна, що є предметом іпотеки, іншим особам; пристосувати Об`єкт оренди (предмет іпотеки) до цілей діяльності відповідача-2 шляхом його зміни або реконструкції таким чином, що знизить його ринкову вартість; здійснювати перебудову чи перепланування, що в подальшому позбавить позивача безперешкодного доступу предмета іпотеки; вчинити інші неправомірні дії, які призведуть до позбавлення можливості позивача захистити своє порушене право в даному судовому процесі.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та можливість поновлення порушених прав та інтересів позивача як іпотекодержателя у межах однієї судової справи про застосування наслідків недійсності нікчемного договору оренди та припинення дії, яка порушує право.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що посилання позивача на достатньо обґрунтоване припущення того, що відповідач-2 може продовжувати здійснювати незаконні дії з об`єктом оренди, яке є предметом іпотеки, самі по собі не створюють підстав для заборони відповідачу-2 вчиняти певні дії стосовно нерухомого майна, про які просить позивач, оскільки обставини щодо порушення відповідачами прав позивача, як іпотекодержателя, будуть встановлюватись судом під час розгляду справи по суті. Позивачем також і не доведено суду вчинення/наміру вчинення відповідачем-2 дій, спрямованих на передачу в суборенду нерухомого майна.

Крім того, суд вважає, що заявником не обґрунтовано того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості чи утруднення виконання судового рішення або позбавлення можливості позивача захистити своє порушене право в цьому судовому процесі. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем-2 дій, які призведуть до позбавлення можливості позивача захистити своє порушене право, без наведення відповідного обґрунтування та надання відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас сама наявність судового спору між сторонами за відсутності доведення необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову не може бути підставою для забезпечення позову, самі лише твердження позивача в даному випадку не є достатніми та обґрунтованими підставами для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Проаналізувавши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову у запропонованому вигляді, суд не вбачає посилань на те, які докази вказують на наявність обставин, з якими пов`язується застосування заходу до забезпечення позову та в чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення у разі невжиття судом відповідних заходів.

До того ж, суд відзначає, що заходи забезпечення позову не можуть підміняти собою рішення суду по суті позовних вимог, та суд, оцінивши доводи заявника, співмірність заявлених заходів до забезпечення позову, не вбачає підстав для задоволення поданої Компанією Медісон Пасіфік Траст Лімітед (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) заяви про забезпечення позову, без доведення заявником відповідних підстав для забезпечення позову, про яке просить заявник.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед у задоволенні заяви (вх. суду № 2-1456/24 від 12.09.2024) про вжиття заходів забезпечення позову.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Суддя Нікітенко С.В.