РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2024Справа № 910/5641/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13Б, ідентифікаційний код 41963985)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20, ідентифікаційний код 43257546)

про визнання недійсним одностороннього правочину,

за участю представників

від позивача: не з`явився

від відповідача: Багдасарова Г.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" (далі - відповідач) про визнання недійсним одностороннього правочину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було одержано від відповідача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.02.2024 вих. №1202/1.1-2, згідно якої останній на підставі ст. 601 ЦК України та 203 ГК України вчинив односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог за договором про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020, однак позивач вважає, що вказаний односторонній правочин підлягає визнанню недійсним, оскільки у правовідносинах, що склались між сторонами, зарахування зустрічних однорідних вимог є недопустимим в силу закону та Правил ринку, з огляду на відсутність взаємної згоди сторін, крім того заборгованість позивача перед відповідачем виникла в інші періоди, ніж заборгованість відповідача перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

14.05.2024 через підсистему "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/5641/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.06.2024.

31.05.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає, в задоволенні просить відмовити з тих підстав, що позивачем не зазначено, яких саме вимог ст. 203 ЦК України не було дотримано при вчиненні одностороннього правочину, в той же час ані положення договору про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020, ані норми ЗУ "Про ринок електричної енергії", ані Правила ринку не містять заборони щодо припинення зобов`язання шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, також не є такою підставою незгода позивача на припинення зобов`язання.

26.06.2024 через підсистему "Електронний суд" відповідачем подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його представника.

У судовому засіданні 26.06.2024, у зв`язку з неявкою представника відповідача, суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 31.07.2024.

У судовому засіданні 31.07.2024, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, на місці ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу для розгляду по суті на 04.09.2024.

27.08.2024 через підсистему "Електронний суд" позивачем подано заяву, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" позовні вимоги підтримує та просить провести судове засідання без участі його представника.

У судовому засіданні 04.09.2024, суд на місці ухвалив проводити засідання без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.09.2024 проти задоволення позову заперечив, просив відмовити.

У судовому засіданні 04.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

30.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (далі - сторона, відповідальна за баланс (СВБ)) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" (далі - учасник балансуючої групи (учасник)) укладено договір про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 (далі - договір), відповідно до якого сторони об`єднались у балансуючу групу, та за умовами якого СВБ зобов`язується нести фінансову відповідальність перед ОСП за небаланси електричної енергії усіх учасників ринку, які увійшли до балансуючої групи, а учасник зобов`язується нести фінансову відповідальність в рамках своїх небалансів електричної енергії перед СВБ, а також своєчасно та в повному обсязі виконувати інші зобов`язання, визначені договором.

Додатковими угодами №1 від 29.01.2021, №14/06/21 від 15.07.2021 сторони дійшли згоди внести зміни до договору із додатками шляхом викладення їх у новій редакції.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.5., договору, у редакції додаткової угоди №14/06/21 від 15.07.2021, врегулювання небалансів балансуючої групи є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП (оператор систем постачання) в обсягах та за цінами, визначеними відповідно до Правил ринку. Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів здійснюється упродовж розрахункового періоду, виходячи з підтвердженого Системою MMS обсягу електричної енергії, якщо цим договором не передбачено інше.

Умовами пункту 4.8. договору, у редакції додаткової угоди №14/06/21 від 15.07.2021, визначено, що фактичні обсяги купiвлi-продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою стороною з метою врегулювання небалансів визначаються в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, акті коригування (врегулювання) до акта купiвлi-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та в змінах до акта коригування (врегулювання) до акта купiвлi-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, які оформлюються сторонами в порядку, визначеному цим договором.

Якщо учасник має заперечення до iнформацiї, яка міститься в актах купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або в актах коригування (врегулювання) до акта купiвлi-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або в змінах до актів коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або у відповідних рахунках, він зобов`язаний повідомити про це СВБ шляхом надання письмових заперечень на наступних робочий день після їх направлення СВБ учаснику в порядку, передбачену п. 1.5. договору (пункт 4.16 договору, у редакції додаткової угоди №14/06/21 від 15.07.2021).

Пунктом 4.18. договору, у редакції додаткової угоди №14/06/21 від 15.07.2021 сторони погодили, що у випадку не підписання та не направлення учасником СВБ в порядку, передбаченому п. 1.5. договору, протягом 2 (двох) робочих днів без обґрунтованих заперечень (викладених у письмовому вигляді в порядку, передбаченому п. 4.16. договору) акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або акта коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або змін до акта коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної для врегулювання небалансів у строки, визначені договором, направлені СВБ для учасника відповідні акти та рахунки вважаються погодженими та прийнятими учасником та є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за договором.

Учасник оплачує рахунок на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів СВБ на її банківський рахунок, зазначений у розділі 12 договору, не пізніше 1600 год другого робочого дня, наступного за днем, у якому СВБ надіслано такий рахунок учаснику у порядку, передбаченому п. 15. договору, або за днем додаткового погодження вищезазначеного рахунку в порядку, передбаченому п. 4.16. договору (пункт 4.19 договору, у редакції додаткової угоди №14/06/21 від 15.07.2021).

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.02.2024 вих. №1202/1.2-2 (далі - заява).

У заяві, зазначено, що згідно акту звіряння взаємних розрахунків заборгованість ТОВ "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ", як учасника, перед ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" за договором №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020 становить 161 209 958, 60 грн, що складається з сум підтверджених наступними документами: міни №3758 від 16.11.2021 до акту-коригування (врегулювання) №965 від 31.03.2021 у сумі 51 541, 37 грн на зменшення, міни №3990 від 06.12.2021 до акту-коригування (врегулювання) №1331 від 30.04.2021 у сумі 61 944, 52 грн, міни №4230 від 17.12.2021 до акту-коригування (врегулювання) №1713 від 31.05.2021 у сумі 21 4042, 39 грн, міни №4416 від 30.12.2021 до акту-коригування (врегулювання) №2106 від 30.06.2021 у сумі 3340, 10 грн на збільшення, акту-коригування (врегулювання) №4715 від 31.12.2021 у сумі 2 526 443, 20 грн, акту-коригування (врегулювання) №405 від 31.01.2022 у сумі 31.01.2022 у сумі 5 096 657, 77 грн, зміни №130 від 02.02.2022 до акту-коригування (врегулювання) №2509 від 31.07.2021 у сумі 3565, 85 грн, акту-коригування (врегулювання) №853 від 28.02.2022 у сумі 121 958 801, 22 грн, зміни №662 від 09.03.2022 до акту-коригування (врегулювання) №3314 від 30.09.2021 у сумі 109, 79 грн на збільшення, акту-коригування (врегулювання) №1223 від 31.03.2022 у сумі 31 418 882, 41 грн, зміни №1391 від 24.05.2022 до акту-коригування (врегулювання) №4271 від 30.11.2021 у сумі 475, 57 грн на збільшення, зміни №1435 від 08.06.2022 до акту-коригування (врегулювання) №4715 від 31.12.2021 у сумі 206, 44 грн на зменшення, зміни №1621 від 11.08.2022 до акту-коригування (врегулювання) №1223 від 11.08.2022 у сумі 20 870, 81 грн на зменшення, зміни №120 від 15.05.2023 до акту змін №1621 від 11.08.2022 у сумі 1685, 59 грн на зменшення;

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ", як СВБ, має заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" за договором у сумі 5 630 126, 21 грн, що підтверджується актом звірки розрахунки при проведенні річної інвентаризації та складається з сум, підтверджених наступними документами: актом коригування (врегулювання) №4715 від 31.12.2021 частково у сумі 3 452 952, 67 грн, актом-коригування (врегулювання) №405 від 31.01.2022 у сумі 31.01.2022 у сумі 409 216, 02 грн, зміною №130 від 02.02.2022 до акту-коригування (врегулювання) №2509 від 31.07.2021 у сумі 1348, 60 грн на збільшення, актом-коригування (врегулювання) №853 від 28.02.2022 у сумі 780 640, 69 грн, зміною №662 від 09.03.2022 до акту-коригування (врегулювання) №3314 від 30.09.2021 у сумі 1264, 01 грн на зменшення, актом-коригування (врегулювання) №1223 від 31.03.2022 у сумі 997 367, 50 грн, зміною №1391 від 24.05.2022 до акту-коригування (врегулювання) №4271 від 30.11.2021 у сумі 737, 40 грн на зменшення, зміною №1435 від 08.06.2022 до акту-коригування (врегулювання) №4715 від 31.12.2021 у сумі 10 305, 72 грн на зменшення, зміною №1621 від 11.08.2022 до акту-коригування (врегулювання) №1223 від 11.08.2022 у сумі 1002, 94 грн на збільшення, зміною №120 від 15.05.2023 до акту зміни №1621 від 11.08.2022 у сумі 95, 08 грн на зменшення.

На підставі викладеного, відповідач повідомив позивача про наявність між сторонами однорідних зустрічних вимог та часткове припинення своїх зобов`язань за договором в сумі 5 630 126, 21 грн.

Позивач вважає, що вчинений відповідачем односторонній правочин у формі заяви від 12.02.2024 вих. №1202/1.2-2 підлягає визнанню недійсним з огляду на недопустимість зарахування зустрічних вимог в силу прямої заборони законом/договором (п. 5 ч. 1 ст. 602 ЦК України), посилаючись на положення ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 5.14.10., 5.17.5. Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 №307, та Додатку №7 до Правил (Типовий договір про участь у балансуючому ринку), які передбачають врегулювання сторонами взаємних зобов`язань шляхом неттінгу, лише за взаємною згодою сторін, вираженої у підписанні сторонами акта зарахування зустрічних однорідних вимог, чого в даному випадку не відбулось. Також позивач зауважує, що заборгованість позивача перед відповідачем виникла в інші періоди, ніж заборгованість відповідача перед позивачем. Викладене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог вказує, на те, що позивачем не зазначено, яких саме вимог ст. 203 ЦК України не було дотримано при вчиненні одностороннього правочину, в той же час ані положення договору про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020, ані норми ЗУ "Про ринок електричної енергії", ані Правила ринку не містять заборони щодо припинення зобов`язання шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, також не є такою підставою незгода позивача на припинення зобов`язання.

Оцінюючи подані учасниками процесу докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписи статті 202 Цивільного кодексу України встановлюють, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Умови чинності правочинів встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, а саме: законність змісту правочину, наявність у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності, наявність об`єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину, його адекватність внутрішній волі, відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону, спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №911/2768/20, від 30.06.2021 у справі №910/3140/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасниками справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.02.2024 вих. №1202/1.2-2 (далі - заява).

Відповідно до частин 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні положення містяться у частині 3 статті 203 ГК України.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є особливим способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. В такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

При цьому вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено статтею 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Таким чином, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо). (такий правовий висновок сформульовано у пункті 65 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16).

У постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду уточнила висновки Верховного Суду щодо застосування статті 601 ЦК України до подібних правовідносин.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Водночас, вказана постанова містить висновок щодо безпідставності доводів позивача про те, що існування спеціального порядку розрахунків, передбаченого Законом України "Про електроенергетику", перешкоджає здійсненню зарахування зустрічних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що участь позивача та відповідача у балансуючій групі здійснюється на ринку електричної енергії України, а відтак спірні відносини сторін регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307, чинним законодавством, що регулює ринок електричної енергії та умовами укладеного між сторонами Договору про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020.

Закон України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище (преамбула означеного Закону).

Правила ринку, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), визначають порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила агрегації, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України (пункт 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил ринку).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 66 Закону розрахунки за двосторонніми договорами здійснюються виключно у грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу).

Термін неттінг вживається у Правилах ринку у такому значенні: неттінг - електричної енергії зобов`язань шляхом зарахування взаємних зобов`язань та однорідних грошових вимог таких учасників, яке здійснюється згідно з цими Правилами та на умовах договорів про врегулювання небалансів електричної енергії та про участь у балансуючому ринку (пункт 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил ринку (в редакції Постанови НКРЕКП № 458 від 06.05.2022)).

Статтею 75 Закону визначено порядок розрахунків на ринку електричної енергії, зокрема алгоритм розподілу коштів, а саме:

1. Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

2. Покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.

3. Учасники ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, які купують електричну енергію на цих ринках, вносять плату за куплену електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора ринку в одному з уповноважених банків.

Кошти оператора ринку з поточного рахунку із спеціальним режимом використання перераховуються в повному обсязі, у тому числі з урахуванням операцій клірингу (неттінгу), відповідно до правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку на:

1) поточні рахунки учасників ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, крім електропостачальників, за продану електричну енергію на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку;

2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників за продану ними електричну енергію на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку.

4. Постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках.

Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на:

1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників;

2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників;

3) поточний рахунок оператора системи передачі.

З метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка.

5. Кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальника перераховуються згідно з алгоритмом, який встановлюється Регулятором.

Такий алгоритм розподілу коштів з поточного рахунка із спеціальним режимом використання електропостачальника передбачає, за звичайних умов, перерахування всіх коштів, що надходять від покупців на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника, у повному обсязі на поточні рахунки електропостачальника.

Внесення змін до зазначеного алгоритму здійснюється виключно у разі прострочення електропостачальником у строки та порядку, що визначені правилами ринку, оплати вартості його небалансів електричної енергії. Такі зміни до алгоритму діють до повного погашення заборгованості електропостачальника перед оператором системи передачі. Зміни до алгоритму вносяться на підставі подання оператора системи передачі у разі виникнення заборгованості електропостачальника перед оператором системи передачі. Зміни до алгоритму мають передбачати, що кошти з поточного рахунка із спеціальним режимом використання електропостачальника перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора системи передачі до повного погашення недоплати за куплений електропостачальником небаланс електричної енергії.

6. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку затверджується та оприлюднюється Регулятором.

7. На кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями цих учасників ринку.

Операції за поточними рахунками із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку не підлягають зупиненню.

8. У разі перерахування коштів за електричну енергію та послуги на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, у випадках, визначених цією статтею, отримувачі повинні повернути ці кошти у триденний строк з моменту їх отримання.

У разі неповернення у цей строк коштів, сплачених на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають стягненню до державного бюджету як санкція за вчинене правопорушення. Зарахування коштів до державного бюджету не звільняє їхніх отримувачів від повернення цих коштів відповідному учаснику ринку.

9. При здійсненні розрахунків на ринку електричної енергії може застосовуватися кліринг. Порядок застосування клірингу затверджується Регулятором та включає, зокрема, умови залучення клірингової установи.

Правилами ринку (в редакції Постанови НКРЕКП № 458 від 06.05.2022) передбачено:

5.14.10. Врегулювання сторонами взаємних зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку здійснюється шляхом неттінгу на умовах, викладених у договорі про участь у балансуючому ринку;

5.17.5. Врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії здійснюється шляхом неттінгу на умовах, визначених договором про врегулювання небалансів електричної енергії;

Додаток 1 (Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії) до Правил ринку: 5.11. Урегулювання Сторонами взаємних зобов`язань здійснюється згідно з чинним законодавством України, у тому числі Сторонами може бути застосовано неттінг виключно шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Не допускається припинення взаємних зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог:

1) у випадку виникнення зобов`язань щодо купівлі або продажу небалансів електричної енергії в різних декадах;

2) за відсутності взаємної згоди Сторін, яка виражається у підписанні Сторонами Акта зарахування зустрічних однорідних вимог.

Додаток 7 (Типовий договір про участь у балансуючому ринку) до Правил ринку: 4.7. Урегулювання Сторонами взаємних зобов`язань здійснюється згідно з чинним законодавством України, у тому числі Сторонами може бути застосовано неттінг виключно шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Не допускається припинення взаємних зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог:

1) у випадку виникнення зобов`язань щодо купівлі або продажу балансуючої електричної енергії в різних декадах;

2) за відсутності взаємної згоди Сторін, яка виражається у підписанні Сторонами Акта зарахування зустрічних однорідних вимог.

У той же час, суд зазначає, що оспорюваний у даній справі односторонній правочин щодо припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог був пов`язаний не із зобов`язаннями, що виникли на підставі договору приєднання про врегулювання небалансів електричної енергії та договору про участь у балансуючому ринку, а стосується зобов`язань сторін, що виникли на підставі договору саме про участь у балансуючій групі.

При цьому, договір від 30.09.2020 року № БГ20/09/30-6 про участь у балансуючій групі не містить жодних заборон щодо припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Відстуні відповідні положення щодо такої заборони і у Правилах ринку.

Судом також враховано, що Міністерством енергетики України видано наказ № 6 від 08.01.2024 "Про заходи зі зменшення взаємної заборгованості на ринку електричної енергії", відповідно до якого, на виконання підпункту 3 пункту 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 07 листопада 2023 року щодо додаткових заходів з посилення стійкості функціонування енергетичної системи та підготовки національної економіки до роботи в осінньо-зимовий період 2023/24 року, введеного в дію Указом Президента України від 07 листопада 2023 року № 737; відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про функціонування паливно-енергетичного комплексу в особливий період"; Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", та указів Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні; на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 27 серпня 2018 року № 448 "Про затвердження безпеки постачання електричної енергії" (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2018 року за №1076/32528; враховуючи листи Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 27.12.2023 №01/71967 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 грудня 2023 року №14535/22.3.1/7-23; з метою стабілізації роботи ринку електричної енергії та зменшення заборгованості у його окремих сегментах, наказано, зокрема:

1. Оператору системи передачі з учасниками ринку електричної енергії вжити заходів зі зменшення взаємної заборгованості, що утворилась з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2023 року, за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії та договорами про участь у балансуючому ринку, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що скласти та підписати відповідні угоди (акти) з учасниками ринку електричної енергії, та здійснювати врегулювання зобов`язань за платіжними документами.

3. Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії з оператором системи передачі вжити заходів зі зменшення взаємної заборгованості, що утворилася з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2023 року, відповідно до пунктів 1 та 2 цього наказу, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що скласти та підписати відповідні угоди (акти) з оператором системи передачі.

4. Установити що:

зарахуванню підлягає заборгованість, яка виникла на підставі актів купівлі-продажу електричної енергії та (або) приймання-передачі послуг;

у межах здійснення заходів зі зменшення взаємної заборгованості оператором системи передачі та учасниками ринку електричної енергії розмір заборгованості, що припиняється, визначається на дату складання відповідної двосторонньої угоди (акта);

зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами, визначеними цим наказом, відбувається лише у межах заборгованості, яка визнається оператором системи передачі і учасниками ринку електричної енергії на підставі актів купівлі-продажу електроенергії та (або) приймання-передачі послуг, і щодо розміру якої відсутні будь-які спори (суперечки).

Разом із тим, зарахування зустрічних однорідних вимог є не формою розрахунків, а однією з підстав припинення зобов`язань, врегульованих главою 50 Цивільного кодексу "Припинення зобов`язань". Зарахування зустрічних однорідних вимог регулюється статтями 601-602 Цивільного кодексу України, і ця підстава припинення зобов`язання відрізняється від виконання зобов`язання (стаття 599 Цивільного кодексу України) або припинення зобов`язання за домовленістю сторін (стаття 603 Цивільного кодексу України).

Стаття 1087 Цивільного кодексу України "Форми розрахунків" закріплює дві форми розрахунків: готівкову та безготівкову. Відповідно до частини 1 статті 1088 Цивільного кодексу України "Види безготівкових розрахунків" під час здійснення безготівкових розрахунків допускається застосування платіжних інструкцій, передбачених законодавством України, банківськими правилами та звичаями ділового обороту.

Висновок про те, що зарахування зустрічних однорідних вимог не є формою розрахунків, також викладений у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 року в справі №910/11116/19.

При цьому, суд встановив, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020 та її розмір були предметом розгляду справи №910/18693/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" (ТОВ "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ") про стягнення 161 209 958, 61 грн.

Так, під час розгляду справи №910/18693/23 судом були встановлені наступні обставини.

У період з 30.09.2020 по 14.03.2022 сторони здійснювали діяльність з купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів згідно умов договору, за наслідком чого були підписані відповідні наступні документи, а саме: - акт-коригування (врегулювання) № 1331 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 1269 від 30.04.2021, складений 30.04.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 1713 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 1636 від 31.05.2021, складений 31.05.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 2106 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 2006 від 30.06.2021, складений 30.06.2021; - акт-коригування (врегулювання) № б/н до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 1292 від 31.10.2021, складений 28.07.2021; - акт-коригування (врегулювання) № б/н до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 1473 від 30.11.2021, складений 09.09.2021; - акт-коригування (врегулювання) № б/н до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 1740 від 31.12.2021, складений 21.09.2021; - акт-коригування (врегулювання) № б/н до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 198 від 31.01.2021, складений 07.10.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 2509 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 2417 від 31.07.2021, складений 31.07.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 2915 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 2835 від 31.08.2021, складений 31.08.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 3314 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 3242 від 30.09.2021, складений 30.09.2021; - зміни № 3449 до акту-коригування (врегулювання) № 542 від 28.02.2021, складені 22.10.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 3449 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 542 від 28.02.2021, складений 22.10.2021; - зміни № 3800 до акту-коригування (врегулювання) № 3672 від 31.10.2021, складені 31.10.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 3758 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 965 від 31.03.2021, складений 16.11.2021; - зміни № 4271 до акту-коригування (врегулювання) № 4149 від 30.11.2021, складені 30.11.2021; - зміни № 3990 до акту-коригування (врегулювання) № 1331 від 30.04.2021, складені 06.12.2021; - зміни № 4230 до акту-коригування (врегулювання) № 1713 від 31.05.2021, складені 17.12.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 4416 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 2106 від 30.06.2021, складений 30.12.2021; - акт-коригування (врегулювання) № 4715 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 4649 від 31.12.2021, складений 31.12.2021; - зміни № 405 до акту-коригування (врегулювання) № 316 від 31.01.2022, складені 31.01.2022; - акт-коригування (врегулювання) № 130 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 2509 від 31.07.2021, складений 02.02.2022; - зміни № 853 до акту-коригування (врегулювання) № 778 від 28.02.2022, складені 28.02.2022; - акт-коригування (врегулювання) № 662 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № 3314 від 30.09.2021, складений 09.03.2022; - зміни № 1223 до акту-коригування (врегулювання) № 1132 від 31.03.2022, складені 31.03.2022; - зміни № 1391 до акту-коригування (врегулювання) № 4271 від 30.11.2021, складені 24.05.2022; - зміни № 1435 до акту-коригування (врегулювання) № 4715 від 31.12.2021, складені 08.06.2022; - зміни № 120 до акту Змін № 1621 від 11.08.2022, складені 15.05.2023.

Вказані акти є підставою для здійснення подальших розрахунків.

Відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут") в свою чергу вказував, що ним були вчинені правочини зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 5 630 126,21 грн (заява вих. №1202/1.2-2 від 12.02.2024), що не була враховано позивачем під час звернення до суду із даним позовом. В подальшому сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2023 листопад 2023, а тому сума заборгованості становить в розмірі 155 579 832,40 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що підписавши акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2023 по листопад 2023 та скріпивши його печатками, сторони визнали безспірність вимог, настання строку оплати за зустрічними зобов`язаннями та погодили розмір остаточної заборгованості ТОВ "Південь Енерго Збут" перед позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заборгованість відповідача за договором як станом на момент звернення до суду із даним позовом, так і станом на момент ухвалення рішення становить 155 579 832,40 грн., і строк виконання такого грошового зобов`язання настав.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 у справі №910/18693/23 набрало законної сили.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17.

Отже, наявність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за договором про участь у балансуючій групі №БГ20/09/30-6 від 30.09.2020 у розмірі 155 579 832, 40 грн (з урахуванням заяви вих. №1202/1.2-2 від 12.02.2024), підтверджується рішенням суду у господарській справі №910/18693/23, що набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

Під час розгляду даної справи, доказів того що сума заборгованості кожної зі сторін за договором на дату вчинення одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог була іншою, ніж та, яка зазначена у заяві від 12.02.2024 вих. №1202/1.2-2, доказів часткового чи повного погашення цієї заборгованості, матеріали справи не містять, а відтак суд дійшов висновку про безспірність заборгованості.

Водночас, необґрунтованими є посилання позивача на відмінність періодів, у які виникла заборгованість позивача перед відповідачем і відповідача перед позивачем, оскільки вказане жодним чином не свідчить про неоднорідність вимог, яка стосується їх правової природи, а не підстав виникнення, водночас наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони.

Відтак, суд констатує, що у даному випадку при здійсненні зарахування зустрічних однорідних вимог за спірною заявою відповідачем дотримано усіх умов, передбачених законом для здійснення такого зарахування, враховуючи, зокрема, те, що спірні грошові зобов`язання між сторонами виникли за одним правочином, вимоги сторін на суму 5 630 126, 21 грн є зустрічними, а відповідні зобов`язання - однорідними (грошовими), тоді як ні позивач, ні відповідач не заперечують кількісний показник таких грошових зобов`язань.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого відповідачем у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.02.2024 вих. №1202/1.2-2, позаяк позивачем під час розгляду справи не доведено обставин, з якими закон пов`язує недійсність оспорюваного правочину і судом таких підстав не встановлено.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.09.2024.

Суддя Л.Г. Пукшин