ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3114/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №916/3097/24

за позовом: Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, )

про стягнення 15 168 грн.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Іспєнов Леонід Файзуллайович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 15 168 грн. безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2024 у справі №916/2853/23, яке залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024, визнано недійсним пункт 10 Кредитного договору №20.24. від 22.01.2021 за яким позичальником сплачувалася Банку винагорода.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2024 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмово провадження. В ухвалі сторонам встановлено стоки на подання суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст.252 ГПК України.

06.08.2024 за вх.№29395/24 господарським судом одержано відзив на позов.

08.08.2024 за вх.№29623/24 господарським судом одержано відповідь на відзив.

Право подання до суду заперечень на відповідь на відзив не було реалізовано відповідачем як у встановлені в ухвалі суду від 17.07.2024 строки, так і в подальшому, у межах строків розгляду даної справи, встановлених вимогами ст.248 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Стислий виклад позиції позивача

- в межах розгляду справи №916/2853/23 вже було надано оцінку всім доводам, які відповідач дублює у даній справі в якості відзиву.

- представником відповідача не надано заперечень щодо суми сплаченої винагороди, яка заявлена позивачем як така, що підлягає поверненню у зв`язку з недійсністю пункту договору.

Стислий виклад позиції відповідача

- Головним і єдиним аргументом позову, є посилання боржника на недійсність винагороди і посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду по справі №363/1834/17 від 13.07.2022, яка на думку відповідача, є результатом розгляду цивільної справи за споживчим кредитом, і вказана стаття 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» використовується лише комплексно з законодавством про споживче кредитування, і жодним чином не стосується господарських договорів, укладених в метою ведення господарської діяльності.

- відповідач просить звернути увагу на Окрему думку до даної Постанови, в якій чітко зазначається про споживчих характер даної справи та недопустимість її використання до господарських правовідносин і можлива шкода від цього.

Обставини справи, встановлені судом

22.01.2021 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" (Банк, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Іспєновим Леонідом Файзуллайовичем (Позичальник, позивач) укладений Кредитний договір №20.24., згідно з яким Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді строкового кредиту, згідно з п.А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Відповідно до п.1.1 договору строковий кредит (кредит) надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Пунктом А1 договору передбачено вид кредиту: строковий кредит.

Відповідно до п. А2 договору, ліміт цього договору: у розмірі 120000,00 грн. на фінансування поточної діяльності.

Згідно п.А3, термін повернення кредиту: 19.01.2024. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток №1 цього договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума кредиту за договором * (( 1+ Процента ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * Процентна ставка за місяць/((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1);

Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна процентна ставка/кількість днів поточного року) * Кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;

Сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 19.01.2024.

Відповідно до п. А10 договору Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Згідно з п.4.5 договору Позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п.А.10 цього договору.

Додатком №1 до договору №20.24.000000007 від 22.01.2021 є Графік погашення кредиту, відповідно до якого визначено: термін повернення частини кредиту та сплати процентів, розмір частини кредиту, що підлягає поверненню, суму процентів, що підлягає сплаті, суму комісійних винагород.

В матеріалах справи наявна виписка по особовому рахунку позивача з 22.01.2021 по 21.04.2023, з якої вбачається сплата позивачем відповідачу у вказаний період винагороди за кредитне обслуговування на загальну суму 15 168 грн., а саме: 22.02.2021 на суму 948 грн., 22.03.2021 на суму 948 грн., 23.04.2021 на суму 948 грн., 22.05.2021 на суму 45,31 грн., 24.05.2021 на суму 902,69 грн., 22.06.2021 на суму 948 грн., 22.07.2021 на суму 948 грн., 22.08.2021 на суму 948 грн., 22.09.2021 на суму 948 грн., 22.10.2021 на суму 948 грн., 22.11.2021 на суму 948 грн., 22.12.2021 на суму 948 грн., 22.01.2022 на суму 948 грн., 22.02.2022 на суму 948 грн., 02.07.2022 на суму 67,75 грн., 22.09.2022 на суму 2 776,25 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2024 у справі №916/2853/23 за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича про стягнення 108806,63 грн. та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича до Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про визнання недійсним пункту договору, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 20.03.2024:

1. Первісний позов задоволено частково.

2. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" 84810,99 грн. заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 14515,64 грн. заборгованості за процентами, 2450,22 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовлено.

4. Судові витрати в сумі 233,78 грн. судового збору покладено на позивача за первісним позовом.

5. Зустрічний позов задоволено.

6. Визнано недійсним п.10 Кредитного договору №20.24. від 22.01.2021, укладеного між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" та Фізичною особою-підприємцем Іспєновим Леонідом Файзуллайовичем .

7. Стягнуто з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича - 2684 грн. судового збору.

Висновки суду

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 15 168 грн., які одержано відповідачем як винагорода на підставі п.10 Кредитного договору №20.24. від 22.01.2021, який, в свою чергу, визнано недійсним рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2024 у справі №916/2853/23, яке залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу наведеної норми для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи. Тобто обов`язковими передумовами є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Зокрема, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №910/9742/21 (пункти 38-40).

Так, як вище встановлено господарським судом рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2024 у справі №916/2853/23, яке залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024, було, зокрема, визнано недійсним п.10 Кредитного договору №20.24. від 22.01.2021, укладеного між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" та Фізичною особою-підприємцем Іспєновим Леонідом Файзуллайовичем.

Водночас, з наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позивача з 22.01.2021 по 21.04.2023 вбачається сплата позивачем на користь відповідача у вказаний період винагороди за кредитне обслуговування на загальну суму 15 168 грн. на підставі п.10 Кредитного договору №20.24. від 22.01.2021.

За таких обставин, враховуючи визнання п.10 укладеного між сторонами у справі Кредитного договору №20.24. від 22.01.2021 недійсним на підставі рішення господарського суду, яке набрало законної сили, наразі відсутні правові підстави для сплати позивачем винагороди у розмірі 15 168 грн., які було перераховано відповідачу відповідно до вищевказаного пункту Кредитного договору, а тому, виходячи з положень ст.1212 ЦК України, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення відповідачем 15 168 грн. як безпідставно отриманих коштів.

Посилання відповідача, при цьому, на те, що постанова Великої Палати Верховного Суду по справі №363/1834/17 від 13.07.2022, є результатом розгляду цивільної справи за споживчим кредитом, і вказана стаття 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» використовується лише комплексно з законодавством про споживче кредитування, і жодним чином не стосується господарських договорів, укладених в метою ведення господарської діяльності, а також на те, що слід звернути увагу на Окрему думку до даної Постанови, в якій чітко зазначається про споживчих характер даної справи та недопустимість її використання до господарських правовідносин і можлива шкода від цього, господарський суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання фактично зводяться до незгоди з прийнятими судовими рішеннями у справі №916/2853/23 рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2024 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024., які на даний час набрали законної сили, та не були скасовані у встановленому законом порядку.

За таких обставин Господарський суд Одеської області дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича, а отже і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення 15 168 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) на користь Фізичної особи-підприємця Іспєнова Леоніда Файзуллайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 168 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят вісім) грн. безпідставно отриманих коштів та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 17 вересня 2024 р.

Суддя Г.Є. Смелянець