СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Харків Справа № 913/122/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Ламанової А.В.,

за участю представників сторін:

від боржника (апелянта): Бронова Ю.Г., ордер серія АХ №1189194 від 23.05.2024;

від кредитора АТ "МР Банк": Рибкіна Н.В., довіреність від 27.05.2024;

від кредитора АТ "Ощадбанк": Ковальчук Р.В., довіреність №19/4-02/141 від 17.01.2024;

керуючий реструктуризацією: арбітражна керуюча Тищенко О.І., свідоцтво про право на здійснення діяльності №318 від 28.02.2013;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Сєвєродонецьк Луганської області (вх. № 1329 Л/2)

на ухвалу Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 (повний текст складено 10.04.2024) у справі №913/122/22 (суддя Яресько Б.В.)

за заявою боржника ОСОБА_1 , м. Сєвєродонецьк Луганської області

про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Луганської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в які просив:

- відкрити провадження у справі про неплатоспроможність;

- ввести процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ;

- призначити керуючого реструктуризацією у справі - арбітражну керуючу Тищенко Оксану Іванівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №318 від 28.02.2013).

Вказана заява обґрунтована наявністю:

- прострочених зобов`язань перед кредитором, розмір яких перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

- обставинами припинення погашення кредиту чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів упродовж двох місяців, на яке може бути звернено стягнення;

- існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022 відкрито провадження у справі №913/122/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражну керуючу Тищенко О.І.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.06.2023 визнано кредиторами у справі №913/122/22 по відношенню до боржника: фізичну особу ОСОБА_2 ; АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ "Ощадбанк"; АТ "Міжнародний комерційний банк"; ПП "Лекс". В задоволенні решти вимог кредиторів відмовлено.

06.05.2024 до Господарського суду Луганської області від керуючого реструктуризацією боргів - арбітражної керуючої Тищенко О.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , яке обґрунтоване тим, що 02.05.2024 були скликані збори кредиторів у справі №913/122/22, на яких прийнято рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 у справі №913/122/22, окрім іншого:

- закрито провадження у справі №913/122/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ;

- припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та припинено повноваження арбітражного керуючого Тищенко О.І. як керуючого реструктуризацією боргів боржника;

- припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022 у справі №913/122/22.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наступного:

- провадження у справі №922/122/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022, а отже, трьохмісячний строк на погодження кредиторами плану реструктуризації боргів, визначений ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, сплинув;

- в ході розгляду справи судом було встановлено, що боржник ухилявся від надання повної інформації стосовно наявного майна його та його родини, зокрема, не надав суду інформації про те, що член його сім`ї (син) ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) був власником, а в подальшому продав належний йому автомобіль АВARTH 500, 2016 року випуску, № кузову НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , дата продажу - 27.11.2021;

- надаючи інформацію стосовно свого майна, ОСОБА_1 зазначив, що ніхто з сім`ї боржника після смерті його батька в спадщину не вступав, але у подальшому на вимогу суду боржником була надана копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2023, з якого вбачається, що боржником отримано у спадщину нежитлову будівлю сторожки по АДРЕСА_1 ;

- боржником не було надано інформацію стосовно майна членів його сім`ї які мешкають за межами України, а отримати зазначену інформацію за клопотанням кредитора суду не вдалося;

- з огляду на відсутність компромісу між сторонами щодо погашення боргів боржником та сумлінної співпраці боржника з кредиторами та керуючим реструктуризації, з метою уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, процесуальної бездіяльності боржника щодо надання вичерпної інформації про свій майновий стан та можливостей погашення наявної заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, боржник - ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 у справі №913/122/22.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в ході розгляду справи ним було надано повну та вичерпну інформацію про свій майновий стан та членів родини, уточнювалася інформація в деклараціях, добросовісно виконувалися всі вимоги суду, підготовлено проект плану реструктуризації.

Зокрема, боржник зазначає наступне:

- інформацію щодо транспортних засобів, які перебувають на праві власності у його сина - ОСОБА_3 він отримати не зміг, оскільки такі довідки надаються виключно особі щодо якої робиться запит, про що також було повідомлено суд;

- боржник не мав наміру приховувати будь-яку інформацію (а тим більше інформацію про наявність у власності його сина транспортного засобу), розуміючи, що така інформація може бути отримана на вимогу суду або на запит арбітражного керуючого Тищенко О.І.;

- боржником отримано у спадщину сторожку, розташовану у м. Слов`янску Краматорського району Донецької області, загальною площею 5,8 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, яке було долучено до матеріалів справи; боржник не вносив зміни в декларації щодо цього майна виключно з тих підстав, що вартість сторожки площею, яка не перевищує 6 кв.м. та знаходиться у Донецькій області станом на 2023 рік не перевищувала 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

- у своїх запереченнях на клопотання про витребування доказів та в судових засіданнях боржник зазначав, що ані в нього, ані в членів його родини немає будь-яких активів/майна на території США, а тому надати таку інформацію неможливо.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2024, у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 у справі №913/122/22; встановлено учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №913/122/22 на 10.07.2024 о 11:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 задоволено клопотання керуючої реструктуризацією - арбітражної керуючої Тищенко О.І. про участь у судових засіданнях по справі №913/122/22, у т.ч. призначеному на 10.07.2024 об 11:00 год у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду від АТ "МР Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

20.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив АТ "МР Банк", за змістом якого боржник зазначає, що він не має стабільного заробітку, що підтверджується випискою з банківського рахунку щодо руху коштів по рахунку ФОП Близнюка В.Є., з якої вбачається, що виручка боржника за першу половину 2024 року склала 6800,00грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 задоволено клопотання представниці АТ "МР Банк" адвоката Рибкіної Н.В. про участь у судових засіданнях по справі №913/122/22, у т.ч. призначеному на 10.07.2024 об 11:00 год у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_4 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 задоволено клопотання представника АТ "Ощадбанк" в особі головного управління по м. Києву адвоката Ковальчука Р.В. про участь у судових засіданнях по справі №913/122/22, у т.ч. призначеному на 10.07.2024 об 11:00 год у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №913/122/22 до 02.09.2024 о 11:00 год.

08.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від АТ "Ощадбанк" надійшли письмові пояснення, в яких кредитор заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги боржника, просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

10.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від представниці боржника надійшли додаткові пояснення по справі, в яких наведено розширені пояснення щодо коштів на рахунку боржника та повідомлено про прийняття Північним апеляційним господарським судом постанови від 19.06.2024 у справі №Б8/183-11, в якій встановлено факт того, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед ПП "Лекс" за рішенням Солом`янського суду м. Києва від 11.01.2010 у справі №2-621/10.

17.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від представниці боржника надійшла заява про долучення матеріалів справи (в доповнення до додаткових пояснень від 10.07.2024) копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі №Б8/183-11.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 02.09.2024 приймала участь представниця боржника (апелянта), яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Наголосила на тому, що у постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі №Б/18311 було встановлено відсутність у ОСОБА_1 та компанії "Pacific Harbor Corp" заборгованості перед ПП "Лекс" (яке є кредитором у межах даної справи) за рішенням Солом`янського суду м. Києва від 11.01.2010 у справі №2-621/10, а тому не існує майнового права, яке могло бути реалізовано. Тобто, за твердженням представника, у вказаному судовому рішенні було встановлено факт припинення грошового зобов`язання ОСОБА_1 перед кредитором ПП "Лекс".

Представники кредиторів АТ "МР банк", АТ "Ощадбанк" та арбітражна керуюча Тищенко О.І. у судовому засіданні апеляційної інстанції 02.09.2024 заперечували проти доводів апеляційної скарги боржника, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Уповноважені представники інших кредиторів ( ОСОБА_2 та ПП "Лекс") у судове засідання 02.09.2024 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги всі учасники справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників вказаних учасників справи, у зв`язку з чим переходить до їх розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши у судовому засіданні пояснення присутніх представників боржника (апелянта), кредиторів та арбітражної керуючої, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до Господарського суду Луганської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, заявник ОСОБА_1 посилався на те, що загальний розмір прострочених зобов`язань перед кредиторами становить 129992629,42грн, що перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати; ОСОБА_1 не здійснює погашення заборгованості упродовж більш ніж двох місяців; в межах виконавчого провадження №23415564 державним виконавцем ухвалено постанову про відсутність у заявника майна, на яке може бути звернене стягнення.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022 відкрито провадження у справі №913/122/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражну керуючу Тищенко О.І.

Здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі Судової влади України (веб-сайті Вищого господарського суду України) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

У межах встановленого строку до Господарського суду Луганської області від ПП "Лекс", АТ "МР Банк", АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ "Ощадбанк" та від фізичної особи ОСОБА_2 надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою Господарського суду Луганської област від 06.06.2023 визнано кредиторами у справі №913/122/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

1) фізичну особу ОСОБА_2 на суму 24962,00грн, з яких:

- 4962,00грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 20000,00 грн - друга черга;

2) АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ "Ощадбанк" на суму 7004006,24грн, з яких:

- 4962,00грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 6362861,07грн - грошові вимоги забезпечені рухомим майном - транспортним засобом Mercedes-Benz S600, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно договору застави №1254 від 04.07.2007;

- 572657,50грн - друга черга;

- 63526,24грн - третя черга;

3) АТ "МР Банк" на суму 684901718,78грн, з яких:

- 4962,00грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 673406413,52грн - друга черга;

- 6170238,39грн - третя черга;

4) ПП "Лекс" на суму 78700546,22грн, з яких:

- 4962,00грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 78700546,22грн - друга черга.

В задоволенні решти вимог кредиторів суд відмовив.

У подальшому, арбітражною керуючою Тищенко О.І. було складено реєстр вимог кредиторів, проведено перші збори кредиторів, подано суду відповідні звіти та протоколи зборів кредиторів.

25.07.2023 до Господарського суду Луганської області від кредитора АТ "МР Банк" надійшло клопотання про витребування доказів. Зазначене клопотання мотивовано тим, що у декларації про майновий стан боржника зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, у зв`язку з чим, останній просив зобов`язати боржника - ОСОБА_1 усунути недоліки в заповненні декларації про майновий стан. З цією метою кредитор просив суд звернутись до компетентного органу Сполучених Штатів Америки - Office of International Judicial Assistance U.S. Department of Justice (1100 L Street, NW, Room 8102 Washington, DC 20005 United States of America) через Міністерство юстиції України з судовим дорученням про надання правової допомоги з отримання доказів від компетентних органів США.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.09.2023 задоволено клопотання АТ "МР Банк" про витребування доказів; зупинено провадження у справі №913/122/22 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу США на судове доручення Господарського суду Луганської області про витребування доказів.

29.01.2024 до господарського суду першої інстанції надійшов лист Міністерства юстиції України з листом від компетентного органу США.

15.02.2024 від боржника по справі надійшли додаткові матеріали, а саме:

- нотаріально засвідчений переклад листа U.S. Department of Justice від 09.01.2024, згідно якого компетентний орган США відмовився від здійснення пошукових заходів для надання витребуваної інформації;

- копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2023 (спадкова справа №47/2022, номер у реєстрі 1118) відповідно до якого боржником отримано у спадщину нежитлову будівлю (сторожка), розташована по АДРЕСА_1 ;

- копія листа Головного управління ДПС у Житомирської області № 770/Б/06-30-12-01-05, з якого вбачається, що боржник перебуває на податкову обліку в ГУ ДПС Радомишльської ДПІ як фізична особа підприємець з 29.09.2022, та у нього відкрити банківські рахунки у АТ "Універсал Банк".

26.02.2024 до Господарського суду Луганської області надійшло клопотання керуючого реструктуризацією Тищенко О.І. про дострокове припинення повноважень керуючого реструктуризацією у справі, в якому остання просить суд достроково припинити повноваження керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , що покладені на арбітражного керуючого Тищенко О.І., з наведеним обґрунтуванням щодо великої завантаженості та втратою комунікації із боржником.

04.03.2024 до господарського суду від керуючого рестуктурізацією ОСОБА_5 надійшла заява з інформацією про те, що 01.03.2024 відбулись збори кредиторів у справі №913/122/22, на яких були прийняті наступні рішення:

- відкласти вирішення порядку денного до надання відповіді Управлінням міжнародної судової допомоги (США) по компанії "Pacific Harbor Corp" та виписок про рух коштів по рахункам боржника ОСОБА_1 за час проведення процедур неплатоспроможності та інших питань, що поставлені на попередніх зборах кредиторів;

- зняти з розгляду питання щодо кандидатури арбiтражних керуючих щодо погодження та звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реалiзацiєю.

10.03.2024 до суду від боржника надійшла заява з доданими матеріалами, а саме:

- виписка по рахункам ОСОБА_1 в АТ "Універсал Банк";

- виписка по рахунку UA0027953 за 2023, 2024 рік отриману боржником через додаток;

- податкова декларація платника єдиного податку (боржника) за 2023 рік;

- відомості про суми нарахованого єдиного внеску;

- звітна податкова декларація платника єдиного внеску за 2023 рік.

29.03.2024 до Господарського суду Луганської області від кредитора АТ "МР Банк" надійшло клопотання, в якому останній просив суд відкласти розгляд справи №913/122/22 в частині вирішення питання про перехід до наступної судової процедури або закриття провадження у справі до надходження відповіді від Управління міжнародної судової допомоги щодо розгляду запиту, який стосується отримання доказів від компанії "Pacific Harbor Corp" та до вирішення питання щодо призначення кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі №913/122/22 про неплатоспроможність боржника. Також, кредитор просив зобов`язати боржника підготувати та надати на розгляд зборам кредиторів план реструктуризації боргів боржника, зокрема, з урахуванням середньомісячного обігу коштів по його рахунку, відкритому в АТ "Універсал Банк" за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

16.04.2024 до Господарського суду Луганської області надійшов лист Міністерства юстиції України з листом від компетентного органу США.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.04.2024 зобов`язано боржника надати до Господарського суду Луганської області нотаріально засвідчений переклад листа U.S. Department of Justice від 24.01.2024.

06.05.2024 до господарського суду від керуючого реструктуризацією боргів боржника, арбітражної керуючої Тищенко О.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому вона повідомила, що 02.05.2024 нею були скликані збори кредиторів у справі №913/122/22, на яких були прийняті наступні рішення, зокрема, про:

- зняття із порядку денного перше питання щодо розгляду плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 ;

- звернення до Господарського суду Луганської області у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ;

Як вже зазначалося, Господарським судом Луганської області 13.05.2024 постановлено оскаржувану ухвалу, якою: закрито провадження у справі №913/122/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та припинено повноваження арбітражної керуючої Тищенко О.І. як керуючого реструктуризацією боргів боржника; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.08.2022 у справі №913/122/22, з підстав, зазначених раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Об`єктом апеляційної скарги є ухвала господарського суду першої інстанції про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Предметом апеляційного перегляду є питання встановлення наявності або відсутності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі норм вищевказаної статті Кодексу з процедур банкрутства у зв`язку з цим апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За приписами ч. 2 ст. 6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з ч. 5 ст. 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст. 1 КУзПБ).

Саме тому до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

За змістом ст. 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, одним з яких відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 116 цього Кодексу є декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/6639/20 зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Також Верховний Суд у постанові від 05.10.2023, прийнятій за результатами розгляду справи №922/2788/21 зауважив, що Кодексом України з процедур банкрутства запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа-боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах ст.ст. 3, 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При цьому, у випадку об`єктивної неможливості погашення вимог кредиторів, закриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність, фізична особа-боржник має легітимні підстави для очікування, зокрема, на застосування судом процедури звільнення її від боргів.

За змістом положень ст.ст. 90, 123, 126, 128, 129 КУзПБ разом зі ст.ст. 2, 113 КУзПБ закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи під час судової процедури реструктуризації боргів боржника можливе:

- зі спеціальних підстав, визначених ч. 7 ст. 123 КУзПБ, ч. 11 ст. 126 КУзПБ;

- із загальних підстав, визначених п.п. 1 - 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ (тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи);

- в інших випадках, передбачених законом (п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ), зокрема визначених п.п. 1 - 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в тих межах, що стосуються судової процедури неплатоспроможності фізичної особи.

Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої КУзПБ свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.

Так, ч. 7 ст. 123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Тобто, вказана норма права є процесуальним запобіжником від недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником з метою розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що конструкція ч. 7 ст. 123 КУзПБ побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування ч. 7 ст. 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за ч. 7 ст. 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що спеціальна норма (п.п. 1-3 ч. 7 ст. 123 КУзПБ) стосується виключних трьох підстав для закриття провадження у справі щодо відкритого провадження про неплатоспроможність саме фізичної особи боржника.

За приписами ч.ч. 1-3, 7, 8 ст. 126 КУзПБ керуючий реструктуризацією протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів подає до господарського суду заяву про затвердження плану реструктуризації боргів.

До заяви про затвердження плану реструктуризації боргів боржника додаються:

1) план реструктуризації боргів боржника;

2) протокол засідання зборів кредиторів;

3) письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні чи проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника (за наявності).

Господарський суд розглядає заяву про затвердження плану реструктуризації боргів боржника протягом 10 днів з дня її отримання.

Господарський суд зобов`язаний затвердити план реструктуризації боргів боржника, якщо такий план схвалений кредиторами та боржником.

Господарський суд має право за вмотивованим клопотанням боржника чи кредитора змінити план погашення боргів у частині збільшення чи зменшення строку його виконання або розміру суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів, чи суми, яка щомісяця залишається боржнику на задоволення побутових потреб (не менше розміру, встановленого ст. 124 цього Кодексу).

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо:

1) порушено порядок розроблення, схвалення та погодження плану реструктуризації боргів, встановлений цим Кодексом;

2) умови реструктуризації боргів суперечать законодавству;

3) при схваленні плану реструктуризації боргів були допущені порушення законодавства, що вплинули на результат голосування;

4) кредитор, який не брав участі в голосуванні чи проголосував проти схвалення плану реструктуризації боргів, доведе, що в разі визнання боржника банкрутом у порядку, визначеному цим Кодексом, його вимоги були б задоволені у розмірі, що перевищує розмір вимог, які будуть задоволені відповідно до умов плану реструктуризації боргів;

5) боржник не погасив борги щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплати інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо така заборгованість існувала до моменту подання плану реструктуризації боргів боржника на затвердження до господарського суду;

6) боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом;

7) план реструктуризації боргів не погоджено боржником.

З огляду на системний аналіз положень ст.ст. 44, 48, 50, 58 КУзПБ, об`єктом процедури банкрутства (неплатоспроможності) є пасив (борги) боржника, погашення якого і відбувається в процедурах банкрутства (неплатоспроможності). Це ж саме стосується і неплатоспроможності фізичних осіб.

Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою КУзПБ, закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за ч. 11 ст. 126 КУзПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Щодо застосування ч. 11 ст. 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених ст.ст. 123, 126, 128 КУзПБ. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Аналіз п. 11 ч. 3 ст. 116 та п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме: боржник подає суду декларації; керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту; отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.

При цьому, нормами вказаного Кодексу не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №918/127/20, за змістом п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ, у разі встановлення обставин зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї ці недоліки не є підставою, зокрема, для закриття провадження у справі за умови, що вони усунуті упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації шляхом надання суду виправленої декларації про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Таким чином, якщо боржник не скористається наданим йому правом упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією усунути виявлені недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, то настають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі, водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУзПБ основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що керуюча реструктуризацією боржника арбітражна керуюча Тищенко О.І. вживала заходи щодо перевірки майнового стану боржника, звітувала кредиторам про виконану нею роботу та надавала звіти про результати перевірки декларації про майновий стан боржника.

Однак, матеріали справи не містять схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

Зі звітів керуючого реструктуризацією Тищенко О.І. вбачається, що боржник - ОСОБА_1 не погодив умови плану реструктуризації, відповідно план реструктуризації не підготовлений та на розгляд зборів кредиторів не подається, боржником не наданий (а.с. 233, т.2).

Разом з цим, апеляційним господарським судом встановлено, що боржником надавалися пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) (а.с. 234, т.2).

Системний аналіз положень ст. 1, ч. 2 ст. 6, ч. 5 ст. 119 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів. При цьому, враховується його об`єктивні можливості і прагнення до розрахунку з кредиторами, а також забезпечуються гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб, прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Збори кредиторів не позбавлені права заявити клопотання про перехід до процедури погашення боргів чи закриття провадження у справі в порядку ч. 11 ст. 126 КУзПБ з обґрунтуванням відповідних підстав.

Водночас, судова колегія зазначає, що спеціальні норми КУзПБ не обмежують кредиторів боржника - фізичної особи у виборі позиції у справі, проте, за їх пасивної участі в провадженні, зволіканні з реалізацією правомочностей чи невчиненні ними необхідних процесуальних дій, ризики такої бездіяльності покладаються саме на кредиторів та не повинні зашкодити законним інтересам боржника (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2023 у справі №910/14852/21).

Апеляційний господарський суд зазначає, що план реструктуризації боргів боржника не був схвалений або відхилений у встановленому порядку на зборах кредиторів з вини керуючого реструктуризацією боргів боржника, оскільки керуюча реструктуризацією Тищенко О.І. не надала план реструктуризації боргів боржника на розгляд кредиторам, а суд першої інстанції не перевірив причини такого неподання.

Матеріали справи не містять доказів того, що план реструктуризації боргів наданий боржником взагалі був переданий керуючим реструктуризацією боржника Тищенко О.І. на розгляд (аналізування, дослідження) кредиторами, у зв`язку з чим кредитори не могли винести будь-яке рішення по ньому (схвалити його або відмовити), а також обговорити, змінити та розглянути по суті його умови та пропозиції як з боку кредиторів, так і боржника і керуючого реструктуризацією.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасними висновки господарського суду першої інстанції про закриття провадження у справі на піставі ч. 11 ст. 126 КУзПБ, оскільки проекти плану реструктуризації, які неодноразовано подавалися боржником, не були винесені керуючим реструктуризацією боржника на розгляд зборів кредиторів та не були розглянуті (погоджені або відхилені) кредиторами, і будь-яке рішення з цього питання щодо запропонованих боржником в проектах заходів реструктуризації боргів не було прийнято кредиторами.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що одним із основних завдань зборів кредиторів є, у тому числі, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, що має суттєве значення при вирішенні судом питанням про перехід до наступної судової процедури (відновлення платоспроможності реструктуризації або визнання банкрутом і погашення боргів боржника) у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Однак, у даному випадку керуючим реструктуризацією взагалі не було винесено на розгляд зборів кредиторів проект плану реструктуризації боргів боржника та відповідно ніякого рішення з цього питання кредиторами прийнято не було.

Будь-яке обґрунтоване рішення про відсутність реальних та ефективних заходів погашення боргів, запропонованих боржником в проетках плану реструктуризації, зборами кредиторів не приймалося та в матеріалах справи відсутнє.

Як вже вказувалося, боржником було неодноразово подано проекти плану реструктуризації боргів, однак керуючою реструктуризацією це питання на розгляд зборів кредиторів не виносилось та кредиторами не вирішувалося.

З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи означене вище нормативне регулювання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необгрунтованість та передчасність висновків суду першої інстанції про нереальність виконання запропонованого плану реструктуризації боргів боржника, поданого разом із заявою про відкриття провадження у справі, та в подальшому під час провадження у справі до того часу, поки він не був схвалений чи відхилений належним чином скликаними і проведеними зборами кредиторів і надісланий на розгляд до суду.

Колегія суддів зазначає, що саме по собі клопотання зборів кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав і обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання.

Враховуючи, що господарським судом першої інстанції не було встановлено того, що збори кредиторів розглядали (відхилили у встановленому законом порядку) запропонований боржником план реструктуризації боргів та не досліджено питання щодо обґрунтованості відхилення такого плану, тому висновки суду щодо недоброчесної поведінки боржника (відсутності сумлінної співпраці боржника та процесуальної бездіяльності боржника) ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.

Добросовісність боржника фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, з якими КУзПБ пов`язує можливість альтернативного вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника, у сукупності з іншими обставинами справи підлягають урахуванню господарським судом при ухваленні рішення про закриття провадження у справі замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Щодо висновків місцевого господарського суду про недостовірність інформації щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї, колегія суддів зазначає наступне.

Дослідженими матеріалами справи підтверджується, що стосовно боржника та його родичів судом першої інстанції було витребувано:

- у державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно;

- з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, що містить актуальні на дату і час її надання відомості з Державного реєстру прав, а також відомості з його невід`ємної архівної складової частини або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, обтяжень речових прав, а також відомості про набутої, зміну і припинення речових прав, обтяжень речових прав, а також про внесені зміни до відповідних відомостей Державного реєстру прав та його невід`ємної архівної складової частини у хронологічному порядку;

- відомості з Державного земельного кадастру про наявність зареєстрованих земельних ділянок на праві власності чи праві оренди, які зареєстровані до 2013 року;

- з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в історичній ретроспектив відомості за період із 01.01.2019 по поточну дату щодо перебування у власності, відчуження, в тому числі примусової реалізації транспортних засобів, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів;

- у Головного управління Держпродспоживслужби в історичній ретроспективі відомості з період з 01.01.2019 року по поточну дату щодо сільськогосподарської техніки (інші транспортні засоби) в обліковій системі "Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожніх і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів" щодо перебування у власності, в оренді чи на іншому праві користування;

- у ДПС інформацію про доходи і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону протягом трьох років.

Однак, зазначені відомості відсутні в матеріалах справи, як і відсутня інформація про те, що син боржника - ОСОБА_3 був власником, а в подальшому 27.11.2021 продав належний йому автомобіль ABARTH 500, 2016 року випуску.

В оскаржуваній ухвалі про закриття провадження місцевий господарський суд зазначив, що боржником не було надано інформацію стосовно майна членів його сім`ї, які мешкають за межами України, а отримати зазначену інформацію за клопотанням кредитора суду не вдалося.

В свою чергу, апеляційним господарським судом встановлено, що боржник у своїх запереченнях на клопотання кредитора АТ "МР Банк" про витребування доказів зазначав, що а ні в нього, а ні в членів його сім`ї немає активів / майна на території США, а тому надати таку інформацію неможливо.

Зазначеним поясненням скаржника суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Зміст п. 9 приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність встановлює, що боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлюючі документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Отже, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлюючі документи, відповідні державні реєстри).

Разом з цим, боржником отримано інформацію, яка міститься у відкритих для всіх користувачів державних реєстрів, а саме: Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно, тощо, за результатом перевірки встановлено відсутність інформації стосовно майна, яке належить членам сім`ї боржника.

Інформації стосовно майна, яке належить членам сім`ї боржника, а також інших можливих джерел доходів або майна членів сім`ї боржника, також не було встановлено керуючою реструктуризації боргів ОСОБА_5 .

Наведене свідчить про те, що боржником у визначений чинним законодавством спосіб отримано з офіційних джерел усю наявну інформацію щодо наявності/відсутності у членів сім`ї боржника майна та доходів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що учасниками справи про банкрутство, зокрема, кредиторами не було зазначено, а наявні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на підтвердження наявності у боржника та/або членів його сім`ї будь-яких інших доходів, майна, витрат тощо, які були приховані боржником від учасників справи та суду та не були вказані у деклараціях про майновий стан, що б свою чергу могло свідчить про недобросовісну поведінку останнього.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, судова колегія зауважує, що незважаючи на те, що боржник знаходиться в скрутному матеріальному становищі, що підтверджується тим, що останній був вимушений звернутись до господарського суду з заявою про визнання його неплатоспроможнім, а витрати на засвідчення нотаріальних перекладів ухвал суду призвели до додаткового фінансового тягаря, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 добросовісно виконував всі вимоги ухвал суду та невідкладно надавав нотаріально засвідчені переклади на англійську мову ухвали суду, судового доручення та листа Міністерства юстиції України.

Проте, господарський суду першої інстанції закрив провадження у справі до отримання нотаріально засвідченого перекладу листа U.S. Department of Justice від 24.01.2024, не врахувавши того, що станом на момент закриття провадження боржник ще не отримав зазначений лист.

За оцінкою апеляційного суду, всі дії боржника щодо виконання ним вимог суду першої інстанції свідчать про те, що ОСОБА_1 не мав на меті приховувати інформацію, зокрема, щодо майна його сина - ОСОБА_3 , а фактично не міг її отримати у зв`язку з тим, що останній відмовлявся її надати.

Також, боржник у своїх поясненнях вказував про відсутність в нього та членів його сім`ї на території США будь-якого майна, яке їм належить.

В свою чергу, інформація щодо нерухомого майна, а саме сторожки площею 5,8 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 була подана боржником до суду невідкладно після отримання свідоцтва про право на спадщину.

Судова колегія враховує, що боржником при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність була надана вся передбачена законодавством інформація та документи, а саме: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підтвердження статусу ФОП, відомості про всі наявні рахунки боржника, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія трудової книжки, декларація про майновий стан боржника, пропозиції щодо реструктуризації боргів тощо.

03.03.2023, після проведеної керуючим реструктуризацією боргів ОСОБА_5 перевірки декларацій та повідомлення боржника про необхідність усунення деяких недоліків, у встановлений останньою строк ОСОБА_1 було подано:

- виправлені декларації та надано пояснення щодо батьків, колишньої дружини та синів боржника;

- пояснення, що на праві власності за боржником не перебувають транспортні засоби, надано відповідь РСЦ ГСЦ МВС в історичній ретроспективі за період із 2010 року по поточну дату, в яких зазначено, що довідки щодо транспортних засобів які перебувають на праві власності за матір`ю, синами та ОСОБА_6 (колишня дружина боржника) надати не виявляється за можливе, так як довідки надаються виключно особі щодо якої робиться запит;

- виписки по банківським рахункам за період до березня 2023 року, в яких зазначено, що виписки по банківським рахункам матері, синів та ОСОБА_6 (родичів боржника) не надаються, оскільки цю інформацію можуть отримати останні тільки особисто;

- довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_6 та матері боржника;

- пояснення щодо інформації наданої Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, що за ОСОБА_1 зареєстроване самохідне-моторне прогулянкове судно марки Energy M-360, бортовий реєстраційний номер судна КИВ 8336-К, та зазначено, що вартість судна не перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня календарного року, за який подається декларація, а відтак відповідні дані про судно не підлягали внесенню до декларацій;

- пояснення, що син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином США (на підтвердження з заявою про відкриття справи про банкрутство надавалась копія паспорта) та зазначено, що РНОКПП в Україні не отримував та відповідно надати його не може.

Також, 05.07.2023 боржником були подані пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/21 вказано, що до встановленого строку визнання боржника банкрутом за ч. 1 ст. 130 КУзПБ господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з п. 2 ч. 4 ст. 122 КУзПБ зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ч. 11 ст. 126 КУзПБ.

Таким чином, хоча КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами п. 8 ч. 5 ст. 119, ч. 11 ст. 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до ч. 7, п. 2 ч. 8 ст. 123 КУзПБ.

До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.06.2024 у справі №910/9487/23.

Як вже зазначалося, план реструктуризації боргів боржника не був наданий керуючою реструктуризацією на розгляд зборів кредиторів та не був схвалений або відхилений у встановленому порядку зборами кредиторів.

Апеляційним господарським судом також встановлено, що на виконання вимог ухвали Господарського суду Луганської області від 19.09.2023 боржником надано:

- витяг зі спадкового реєстру;

- інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта;

- лист ГСЦ МВС в м. Києві про надання інформації, в якому зазначено, що станом на 28.11.2023 інформація про перебування на реєстраційному обліку на ім`я ОСОБА_1 будь-яких транспортних засобів, а також інформація про їх відчуження в період з 01.01.2019 по 28.11.2023 включно в ЄДР транспортних засобів відсутня;

- лист від Держпродспоживслужби в якому зазначено, що згідно з даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньобудівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми, станом на дату надання відповіді, за ОСОБА_1 не зареєстровані та на обліку раніше не перебували;

- лист Державної податкової служби України ГУ ДПС у Житомирський області з додатком, в якому зазначена інформація щодо відкритих банківських рахунків в 2019 2022 роках;

- витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- виписки по рахункам ОСОБА_1 в АТ "Універсал Банк".

Боржником до судо першої інстанції, також подано:

- податкову декларацію платника єдиного податку за 2023 рік;

- відомості про суми нарахованого єдиного внеску;

- звітна податкова декларація платника єдиного внеску за 2023 рік;

- свідоцтво про право на спадщину за законом.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що як на вимогу суду, так і на вимогу керуючого реструктуризацією та кредиторів, боржником було отримано та надано всю запитувану інформацію. Така поведінка боржника свідчить про те, що останній відповідно до вимог чинного законодавства вчинив всі дії, які від нього залежали для підтвердження відсутності майна у членів його сім`ї, які мешкають за межами території України.

У той же час, висновки господарського суду першої інстанції про те, що боржник ухиляється та не надає таку інформацію, ґрунтуються лише на припущеннях кредитора, які не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Судова колегія також враховує, що окрема інформація, зокрема, виписки по особовим рахункам, інформація з реєстру прав власності, довідка з МВС, тощо, була надана боржником не тільки за три роки до подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а додатково ще і за період розгляду справи. Тобто, дії боржника свічать про те, що останній сприяв розгляду справи, надавав повну та вичерпну інформацію. Боржником також було подано пропозиції щодо плану реструктуризації (проект плану реструктуризації), які кредиторами не розглянуті та не схвалені.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що боржник надав обґрунтовану та повну інформацію, яку він зміг отримати. А тому, висновки суду першої інстанції про бездіяльність боржника щодо надання вичерпної інформації про свій майновий стан та можливостей погашення наявної заборгованості є передчасними.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

Також у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб Кодексом України з процедур банкрутства не встановлена (п.п.18.2-18.6 постанови Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №922/3024/21).

У даній справі, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником було подано до суду всі належні та допустимі докази, які, на його думку, підтверджують його реальну неплатоспроможність. Крім того, боржник добросовісно надав всі, передбачені передбачені ст. 116 КУзПБ докази, нічого не приховуючи. Боржник також надав докази свого реального доходу щомісячно протягом останніх трьох років. Матеріалами справи підтверджується, що боржник має нестабільний заробіток (на підтвердження чого надано виписку з банківського рахунку (а.с. 99, т.12), що свідчить про те, що фінансовий стан ОСОБА_1 характеризується ознаками неплатоспроможності, а також, що в останнього відсутні доходи для погашення заборгованності перед кредиторами в повному обсязі.

У зв`язку з цим, у пропозиції щодо реструктуризації боргів ОСОБА_1 зазначив, що у разі затвердження плану реструктуризації боргів божника, останній буде виплачувати кредиторам частину доходу упродовж п`яти років, а суму, що залишиться після виплати протягом п`яти років, боржник просив суд списати з нього (а.с. 234, т.2).

При цьому апеляційний суд зауважує, що жодним учасником справи про неплатоспроможність у порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 73, 76-77 ГПК України, не було надано доказів, а судом першої інстанції у цій справі не було встановлено обставин умисного затягування процедур боржником, приховування майна та джерел доходів з метою уникнення погашення наявної заборгованості, здійснення інших дій, які б свідчили про недобросовісну поведінку боржника у провадженні про неплатоспроможність.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відповідно до ч. 11 ст. 126 КУзПБ, оскільки за обставин цієї справи вбачається, що саме через зволікання з реалізацією власних правомочностей за результатами розгляду плану реструктуризації боргів боржника збори кредиторів рішення щодо його схвалення/відмови у схваленні не прийняли.

На вказані вище обставини, які були встановлені апеляційним судом, суд першої інстанції уваги не звернув та дійсних обставин, що мають значення для розгляду справи, не з`ясував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність компромісу між сторонами щодо погашення боргів та сумлінної співпраці боржника із кредиторами та керуючим реструктуризації.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає об`єктивних підстав для закриття провадження у цій справі та вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закриття провадження на підставі ч. 11 ст. 126 КУзПБ, оскільки такі висновки зроблені без надання оцінки всім обставинам справи.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 у справі №913/122/22 підлягає скасуванню як така, що прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справа №913/122/22 - направленню до Господарського суду Луганської області для продовження розгляду.

Зважаючи на те, що у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 у справі № 913/122/22 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 13.05.2024 у справі №913/122/22 - скасувати.

Справу №913/122/22 направити для продовження розгляду до Господарського суду Луганської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.09.2024.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.О. Крестьянінов