ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 Справа № 904/1147/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", м.Нікополь Дніпропетровська область

про стягнення 110 038 949,91 грн

Представники:

Від Позивача: Бєлєвцова О.С., свідоцтво №2185, адвокат

Від Відповідача: Гільбурд Р.Ю., посвідчення №0770, адвокат

Від Відповідача: Колесова О.Е., посвідчення №0770, адвокат

Вільний слухач: Захарченко Р.С., паспорт АН217228

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (далі-Позивач) 15.03.2024 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь пеню у розмірі 77 453 425,61 грн та штраф у розмірі 32 585 524,30 грн та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем у встановлені строки зобов`язань за Договором поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 від 31.01.2022 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

20.03.2024 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі.

14.06.2024 через "Електронний суд" представник Позивача подав клопотання про залишення без розгляду доказів, поданих Відповідачем і з порушенням встановленого законом строку (арк.с. 27-28 Т.5), а саме просить суд залишити без розгляду поданий ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" лист компанії Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG від 23.06.2022.

З приводу долучення до матеріалів справи заяв по суті справи та доказів з порушенням строків, визначених нормами Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає таке.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку, звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

У пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1975 у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства", заява №4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського Суду з прав людини від 17.01.2012 у справі "Станєв проти Болгарії", заява № 36760/06, пункт 230).

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

На переконання суду, в умовах введення в Україні воєнного стану слід уникати надмірного формалізму та з розумінням ставитись до пропуску процесуальних строків учасниками справи для забезпечення їх права на доступ до правосуддя, оскільки протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України, суворе застосування судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 зазначеної Конвенції, на що також звертає увагу Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22.

Судом також враховано, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В аспекті зазначеного господарський суд вважає за доцільне звернутись також до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, пункт 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, пункт 33, 08.12.2016). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Отже, суд не вбачає достатніх правових підстав для неврахування поданих Відповідачем доказів з порушенням строку їх подання, який пояснив, що збір доказів в місці розташування підприємства вимагає більше часу з урахуванням повітряних тревог і обстрілів міста Нікополь.

В судовому засіданні 05.09.2024 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиція Відповідача

04.04.2024 через "Електронний суд" представник Відповідача подав відзив на позовну заяву (арк.с. 214-250 Т.1, арк.с. 1-93 Т.2), в якому посилається на те, що:

прострочка поставки за договором продукції власного виробництва та непоставка товару австрійського виробника пов`язані із форс-мажорними обставинами, а саме із військовою агресією РФ проти України, знаходження підприємства в зоні бойових дій та обставин виробничої діяльності в умовах регулярних обстрілів, що зробило неможливим своєчасне виробництва і відвантаження продукції відповідно до графіку за договором, а також зробило неможливим отримання продукції австрійського виробництва;

Відповідач сповістив Позивача про форс-мажорні обставини, надіславши листа на електронну адресу Позивача;

в подальшому докладало максимальних зусиль задля виконання постачання товару. ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" запропонував здійснити постачання труб та з`єднань власного виробництва, але враховуючи укладення договору саме через тендерну процедуру, укладення додаткової угоди до договору не погодили з боку АТ "УКРАГАЗВИДОБУВАННЯ";

як тільки стало зрозуміло про неможливість постачання продукції виробництва Voestalpine Тubulars GmbH & Со КG, ТОВ "ІНТРЕПАЙП НІКО ТЬЮБ" невідкладно повідомило про це Покупця за договором (Позивача по справі), та безпосередньо почало шукати та пропонувати контрагенту шляхи вирішення ситуації. Так, замість імпортних товарів було запропоновано здійснити постачання труб та патрубків власного виробництва, які за якістю навіть перевищували ті ТМЦ, які передбачено договором. ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" неодноразово зверталося до АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" листами 22.06.2022, 12.07.2022; 02.09.2022; 20.03.2023 року з інформацією про неможливість постачання імпортних запчастин та пропозицією укласти відповідну додаткову угоду до Договору №УГВ562/30-22 від " 31" січня 2022р. про внесення змін в частині поставки продукції виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ". Факти отримання цих листів з боку Покупця не підлягають сумніву, адже листування відбувалося двосторонньо та листи від АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" містять посилання на відповідні номери та дати листів ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ";

в свою чергу Покупець був зацікавлений та розглядав можливість внесення змін до договору №УГВ562/30-22 від " 31" січня 2022 р. (про що свідчать додані листи), запросив технічну документацію, яка б підтвердила технічну відповідність та навіть перевищення технічних якостей з`єднань, які були запропоновані ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ". На додаток до вищезазначеного, АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" запросило надати знижку на продукцію нашого виробництва (лист 30.6.-022-3037 від 30.08.2022) задля погодження питання про внесення змін до договору. В свою чергу ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" листом 02-09-01 від 02.09.2022 року повідомило про неможливість надання знижки, адже відбулося значне (на 35 % та 82%) здорожчання енергоносіїв та крім того, продукція виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була запропонована до постачання з повним циклом супроводу "польовий сервіс", тобто повністю включені послуги по надзору за встановленням та використань продукції;

ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", не чекаючи оформлення відповідних додаткових угод, з метою недопущення можливих збитків АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", було скомплектовано та направлено на адресу Покупця 8 машин з високогерметичним різьбовим з`єднанням UPI (тобто продукцією власного виробництва - аналогом імпортних товарів, які неможливо поставити);

Відповідач у відзиві на позов просить суд застосувати наслідки пропущеного Позивачем строку позовної давності щодо стягнення пені та штрафу. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

4. Відповідь Позивача на відзив

15.04.2024 через "Електронний суд" представник Позивача подав відповідь на відзив (арк.с. 99, 110-250 Т.2, арк.с. 1-258 Т.3), в якому зазначив щодо обов`язковості договору та правових наслідків порушення зобов`язання; щодо повідомлення про форс-мажорні обставини; щодо обставин непереборної сили та відсутності підстав звільнення відповідальності за порушення договору; щодо доводів Відповідача про відвантаження 7 вагонів труби на станцію Селещина. Також Позивач зазначає, що позиція Відповідача у справі є суперечливою та не узгоджується із тим фактом, що Відповідач брав активну участь у публічним закупівлях протягом періоду дії форс-мажорних обставин згідно із Сертифікатом про форс-мажорні обставини, про що свідчать дані майданчика Prozorro, де опубліковані які цінові пропозиції ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" у період з грудня 2021 по кінець 2023 року, так і укладені останнім договори закупівлі в цей період, де він гарантував постачання трубної продукції вже під час введення воєнного стану в Україні.

5. Додаткові пояснення Позивача

15.04.2024 через "Електронний суд" представник Позивача подав заперечення на клопотання (заяву) про зменшення розміру пені та штрафу (арк.с. 70-75 Т.4).

13.05.2024 через "Електронний суд" представник Позивача подав додаткові пояснення щодо суті спору (арк.с. 209-2015 Т.4).

14.06.2024 через "Електронний суд" представник Позивача подав додаткові пояснення у справі щодо суті спору (арк.с. 31-38 Т.5).

05.09.2024 року через "Електронний суд" представник Позивача подав заяву - промову (заключне слово) (арк.с. 119-123 Т.5), в якій посилається на таке:

Пункт 8.2. Договору не передбачає направлення повідомлення про форс-мажорні обставини в електронному вигляді. Отже, направлення електронною поштою працівникам позивача загального повідомлення про настання форс-мажорних обставин вих. № 075/65-22 від 25 лютого 2022 року з посиланням на лист ТПП України від 28.02.2022 щодо шести договорів із позивачем (у форматі РDF файлу), не підтверджує дотримання відповідачем умов п. 8.2 Договору.

Попри це, згідно із п. 11.14 Договору, якщо Договором передбачено направлення листів, повідомлень в електронному вигляді на електронні адреси Сторін, такі листи, повідомлення вважаються належним чином направленими, якщо вони направлені в електронному вигляді на всі електронні адреси одночасно, вказані в розділі XIV даного Договору.

Водночас, в розділі 14 Договору зазначено дві електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7.

Разом з тим, на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 Відповідач не направив вищезгадане повідомлення про форс-мажорні обставини.

Тому, навіть направлення повідомлення електронною поштою, проте лише на одну з двох узгоджених у Договорі адрес, не підтверджує дотримання Відповідачем умов п. 8.2 Договору.

Крім того, Відповідач не виконав і власного зобов`язання у примітках свого листа вих. №075/65-22 від 25.02.2022 "Повідомлення про настання форс-мажорних обставин", що це повідомлення направляється засобами електронного зв`язку та після відновлення (стабілізації) роботи засобів поштового зв`язку/кур`єрської доставки також буде направлено на паперових носіях із застосуванням цих засобів.

У матеріалах справи відсутні докази неможливості направити повідомлення про форс-мажорні обставини у письмовій формі засобами поштового зв`язку/кур`єрської доставки.

Таким чином, надані відповідачем докази не підтверджують дотримання ним умов п. 8.2 Договору:

1) скриншот електронного повідомлення від 01.03.2022 та довідка про направлення повідомлення електронною поштою (оскільки п.8.2 Договору не передбачає направлення повідомлення про форс-мажорні обставини в електронному вигляді);

2) накладна Skynet Worldwild Express 0216 061017 від 02.03.2022 не містить інформації про вручення/невручення відправлення позивачу, не містить ідентифікуючих даних кур`єра, відсутній розрахунковий документ, а на сайті https://skynet.net/ дане відправлення не відстежується взагалі, про що позивач надав докази суду разом із відповіддю на відзив.

При цьому, посилаючись також на лист австрійського партнера від 20.06.2022, Відповідач вказує про наявність обставин непереборної сили, тоді як стверджує про їх настання з 24.02.2022.

Отже, про настання форс-мажорних обставин у частині постачання товару австрійського виробництва Відповідач взагалі не повідомляв Позивача.

Згідно умов Договору Товар мав бути поставлений Відповідачем партіями до: 31.05.2022, 30.06.2022, 30.07.2022, 29.08.2022, тому доказуванню у даній справі підлягають обставини наявності форс-мажору саме у період узгоджених Договором граничних строків поставки товару: з 31.05.2022 по 29.08.2022, а не поза його межами.

Із наданих Відповідачем до відзиву доказів слідує, що вони стосуються обстрілів і пошкоджень певних об`єктів, починаючи з 16.07.2022, проте доказів щодо обстрілів у період з 31.05.2022 по 15.07.2022 матеріали справи не містять.

Відповідач надав Витяги з ЄРДР, які фіксують обстріли: 16.07.2022, 18.07.2022, 09.08.2022, 26.08.2022.

Разом з тим, Витяги з ЄРДР щодо обстрілів 16.09.2022, 27.09.2022, 11.10.2022, 12.10.2022, 07.11.2022, 29.01.2023, 28.02.2023, 10.05.2023 не стосуються предмету доказування у справі.

Накази по товариству "Про зупинку роботи підприємства в умовах воєнного стану" №№778, 927/1, 936/1, 1223, 1337, 1339, 1524 також містять інформацію про обстріли 16.07.2022, 18.07.2022, 09.08.2022, 26.08.2022, з яких накази щодо обстрілів 16.09.2022, 27.09.2022, 11.10.2022, 12.10.2022, 07.11.2022 не стосуються предмету доказування у справі.

Акти комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації містять аналогічні орієнтовні дати пошкодження 16.07.2022, 18.07.2022, 08 і 09.08.2022, з яких акти щодо обстрілів 16 і 17.09.2022, 26 і 27.09.2022, 12.10.2022, 13.10.2022, 07 і 08.11.2022, 29.01.2023, 28.02.2023, 10.05.2023 не стосуються предмету доказування у справі.

При цьому Товар поставлявся відповідачем у період з 09.06.2022 по 10.07.2023, тобто обстріли не вплинули на можливість ТОВ "НІКО" поставляти Товар АТ "Укргазвидобування".

Відтак, Сертифікат не підтверджує наявність форс-мажорних обставин у такому разі.

Позиція відповідача є суперечливою, позаяк з одного боку, останній посилається на обставини непереборної сили, які по суті унеможливлюють виконання зобов`язання в принципі, а з іншого боку, незважаючи на вказані обставини "непереборної сили", Відповідач виконав зобов`язання з поставки товару власного виробництва, але не виконав зобов`язання з поставки товару австрійського виробництва, посилаючись на порушення зобов`язань контрагентом, що в силу норм ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України, а також ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" не є обставинами непереборної сили.

6. Додаткові пояснення Відповідача

26.04.2024 через "Електронний суд" представник Відповідача подав заяву, в якій просить зменшити розмір пені та штрафу, що підлягає стягненню до 1 гривні (арк.с. 25-28 Т.4).

26.04.2024 через "Електронний суд" представник Відповідача подав заперечення щодо обов`язковості договору та правових наслідків порушення зобов`язання, зазначивши, що при укладенні спірного договору сторони виходили з обставин навколишнього світу, які існували на час укладення договору та відповідно зазначали свої права та обов`язки, виходячи з тих умов; щодо повідомлення Покупця про настання форс-мажорних обставин Позивач зазначив, що жодних додаткових вимог щодо способу повідомлення (як вказує Позивач - у паперовому вигляді, засобами поштового зв`язку) сторонами не погоджувалось; щодо підстав звільнення від відповідальності внаслідок дії непереборної сили (форс-мажору); щодо аспектів взаємовідносин у відношенні банківської гарантії; щодо відвантаження 7 вагонів на станцію Селещина; щодо аргументів Позивача про наявність інших договорів; щодо не поставки продукції виробництва Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG (арк.с. 32-40 Т.4).

05.06.2024 через "Електронний суд" та через електронну пошту суду представник Відповідача подав додаткові пояснення (арк.с. 239-240 Т.4, арк.с. 1 Т.5), в яких просить врахувати дані пояснення та долучені докази під час розгляду справи та відмовити у повному обсязі в задоволені позовних вимог АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ".

03.07.2024 через "Електронний суд" представник Відповідача подав клопотання щодо аргументів Позивача про наявність інших договорів; щодо питання про здатність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) впливати на господарські зобов`язання таким чином, який призводить до неналежного виконання; щодо обставин, що мають бути враховані судом під час розгляду даної справи; щодо строків подання доказів та додаткових пояснень та клопотання Позивача про залишення відзиву на позову без розгляду (арк.с. 59-65 Т.5).

7. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

31.01.2022 року між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (далі-Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (далі-Постачальник) укладено Договір поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Труби насосно-компресорні, допускні патрубки та перехідники до насосно-компресорних труб в асортименті (далі - Товар), зазначений в специфікаціі/-ях, що додається/ються до Договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

1.2. Найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна ціна Договору вказується у специфікаціі/-ях (далі - Специфікація/-ії), яка є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару, який є Додатком №3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

5.1. Строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації/-ях та Графіку поставки до цього Договору.

5.2. Датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку №4 до цього Договору, який с його невід`ємною частиною (для Постачальників, що не є резидентами України) або видаткової накладної. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної, (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

6.3.1. Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

7.9. У разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки Товару у строки, зазначені у Графіку поставки Товару до даного Договору, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

8.1. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежна виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

8.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

8.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин, У випадку, якщо Постачальник надає документи, що є доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії, видані іншим уповноваженим органом, ніж Торгово-промислова палата, Постачальник зобов`язаний надати документи, що підтверджують повноваження такого органу.

8.4. У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із сторін має право розірвати цей Договір шляхом направлення повідомлення (цінним листом з описом вкладення) про відмову від Договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин, яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. В такому випадку Договір припиняє свою дію з дати зазначеної у повідомленні про відмову від Договору але не раніше дати отримання повідомлення.

10.1. Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності), за умови надання Постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по Договору, які відповідають вимогам, вказаний у п. 10.2 цього Договору і діє до 27.11.2023 року .

11.1. Зміни та доповнення в цей Договір можуть бути внесені лише за взаємною згодою Сторін, шляхом укладання додаткової угоди до цього Договору .

11.14. Якщо Договором передбачено направлення листів, повідомлень в електронному вигляді на електронні адреси Сторін, такі листи, повідомлення вважаються належним чином направленими, якщо вони направлені в електронному вигляді на всі електронні адреси одночасно, вказані в розділі XIV даного Договору.

31.01.2022 року Позивач та Відповідач підписали Специфікацією №1 (Додаток №1 до Договору №УГВ562/30-22 від 31.01.2022) (арк.с. 35-40 Т.1), в якій, зокрема, визначені найменування, кількість, ціна і вартість Товару.

Згідно з п.3 цієї Специфікації Сторонами узгоджено строк поставки Товару: відповідно до Графіка поставки Товару. У п.6 цієї Специфікації Сторонами погоджено виробник Товару: Україна, ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб", Австрія, Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG, а в п. 10.1 - місце поставки.

Умовами Графіка поставки Товару (Додаток №3 до Договору №УГВ562/30-22 від 31.01.2022) (арк.с. 42-52 Т.1) визначено строк поставки Товару: 25% - до 120 календарних днів з дати укладання Договору; 25% - до 150 календарних днів з дати укладання Договору; 25% - до 180 календарних днів з дати укладання Договору; 25% - до 210 календарних днів з дати укладання Договору. Дострокова поставка дозволяється.

Отже, за домовленістю Сторін Договору, граничним строком поставки Товару є:

1) 31.05.2022 (25% - до 120 календарних днів з дати укладання Договору);

2) 30.06.2022(25% - до 150 календарних днів з дати укладання Договору);

3) 30.07.2022 (25% - до 180 календарних днів з дати укладання Договору);

4) 29.08.2022 (25% - до 210 календарних днів з дати укладання Договору).

Матеріали справи свідчать про те, що Відповідач несвоєчасно виконав свої зобов`язання з поставки Товару власного виробництва за Договором на суму 408 997 915,25 грн., про що свідчать видаткові накладні з урахуванням умов п.5.2 Договору: 76Г0403 від 09.06.2022; 76Г0474 від 21.06.2022; 76Г0471 від 21.06.2022; 76Г0463 від 21.06.2022; 76Г0462 від 21.06.2022; 76Г0461 від 21.06.2022; 76Г0475 від 21.06.2022; 76Г0458 від 27.06.2022; 76Г0460 від 30.06.2022; 85Г1231 від 08.07.2022; 85Г1232 від 08.07.2022; 85Г1230 від 08.07.2022; 85Г1233 від 08.07.2022; 85Г1234 від 08.07.2022; 76Г0555 від 25.07.2022; 76Г0554 від 25.07.2022; 76Г0560 від 01.08.2022; 76ГО561 від 01.08.2022; 76Г0568 від 03.08.2022; 76Г0567 від 03.08.2022; 76Г0566 від 03.08.2022; 76ГО565 від 03.08.2022; 76Г0563 від 03.08.2022; 76Г0562 від 03.08.2022; 76Г0564 від 16.08.2022; 76Г0661 від 03.10.2022; 85Г1416 від 03.10.2022; 85Г1417 від 03.10.2022; 76Г0664 від 06.10.2022; 76Г0718 від 27.10.2022; 76Г0719 від 27.10.2022; 76Г0814 від 17.11.2022; 76Г0816 від 17.11.2022; 76Г0817 від 17.11.2022; 85Г1586 від 17.11.2022; 85Г1585 від 17.11.2022; 85Г1585 від 17.11.2022; 85Г1584 від 17.11.2022; 76Г0826 від 17.11.2022; 76Г0822 від 17.11.2022; 76Г0821 від 17.11.2022; 76Г0820 від 17.11.2022; 85Г1597 від 18.11.2022; 85Г1595 від 18.11.2022; 85Г1594 від 18.11.2022; 76Г0829 від 18.11.2022; 76Г0976 від 26.12.2022; 76Г0960 від 27.12.2022; 76Г0966 від 30.12.2022; 76Г1011 від 09.01.2023; 76Г1016 від 09.01.2023; 76ГО005 від 11.01.2023; 76Г0006 від 11.01.2023; 76Г0009 від 11.01.2023; 76Г0008 від 11.01.2023; 76П0007 від 19.01.2023; 76Г0974 від 24.01.2023; 76Г0066 від 02.02.2023; 76Г0064 від 02.02.2023; 76Г0061 від 02.02.2023; 76Г0212 від 13.03.2023; 76Г0213 від 13.03.2023; 76Г0214 від 13.03-2023; 76Г0215 від 13-03.2023; 76Г0222 від 16.03.2023; 85Г0282 від 27.03.2023; 85Г0283 від 27.03.2023; 85Г0254 від 29.03.2023; 85ГО255 від 29.03.2023; 76Г0258 від 29.03.2023; 76Г0269 від 29.03.2023; 85Г0293 від 31.03.2023; 85Г0294 від 31.03.2023; 85Г0288 від 31.03.2023; 85Г0281 від 31.03.2023; 76Г0329 від 24.04.2023; 76Г0330 від 24.04.2023; 85Г0417 від 25.04.2023; 85Ґ0419 від 25.04.2023; 85Г0419 від 25.04.2023; 76Г0364 від 09.05.2023; 76Г0365 від 09.05.2023; 76Г0369 від 12.05.2023; 76Г0372 від 12.05.2023; 76Г0370 від 12.05.2023; 76ГО373 від 12,05.2023; 76Г0374 від 22.05.2023; 76Г0375 від 22.05.2023; 76Г0378 від 29.05.2023; 76Г0379 від 29.05.2023; 76Г0380 від 29.05.2023; 76Г0386 від 29.05.2023; 76Г0388 від 29.05.2023; 76Г0389 від 26.05.2023; 76Г0378 від 29.05.2023; 76Ґ0379 від 29.05.2023; 76Г0380 від 29.05.2023; 76Г0386 від 29.05.2023; 76Г0388 від 29.05.2023; 76Г0410 від 01.06.2023; 76Г0411 від 02.06.2023; 76Г0412 від 06.06.2023; 76Г0413 від 06.06.2023; 76Г0415 від 06.06.2023; 85Г0716 від 06.06.2023; 85Г0716 від 06.06.2023; 85Г0717 від 06.06.2023; 76Г0431 від 07.06.2023; 76Г0430 від 07.06.2023; 76Г0454 від 23.06.2023; 76Г0453 від 23.06.2023; 76Г0448 від 27.06.2023; 99Г1350 від 27.06.2023; 99Г1349 від 27.06.2023; 99Г1348 від 27.06.2023; 76Г0445 від 01.07.2023; 76Г0444 від 01.07.2023; 76Г0460 від 01.07.2023; 76Г0447 від 01.07.2023; 76ГО323 від 04.07.2023; 76Г0527 від 10.07.2023; 76Г0536 від 10.07.2023; 76Г0537 від 10.07.2023; 99Г1409 від 10.07.2023; 99Г1410 від 10.07.2023.

Передбачений позиціями 3, 3.1 - 3.5, 5, 5.1 - 5.5, 6 та 7 таблиці Специфікації № 1 від 31.01.2022 р. (Додаток № 1 до Договору) Товар виробництва Voestalpine Тubulars GmbH & Со КG, Австрія на суму 72 407 069,27 грн Відповідач не поставив.

Таким чином, Відповідач Товар поставив з порушенням строку поставки на загальну суму 408 997 915,25 грн

Решту Товару на суму 72 407 069,27 грн Відповідач не поставив.

01 березня 2022 року в 12-52 з електронної адреси ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронні адреси ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_5) було направлено повідомлення з темою відправлення: "повідомлення про надання форс-мажорних обставин" (арк.с. 232 Т.1). До даного повідомлення у вигляді вкладень додано в PDF форматі повідомлення про настання форс-мажорних обставин на адресу керівництва АТ "Укргазвидобування", викладеного у паперовому вигляді на бланку ТОВ "ІНТЕРПАИП НІКО ТЬЮБ", підписаного підписом Генерального директора ТОВ "ІНТЕРПАИП НІКО ТЬЮБ" та з відбитком печатки цього підприємства (арк.с. 233 Т.1). Другий документ - викладений в PDF форматі лист ТПП України №2024-02.0-7.1 від 28.02.2022р. щодо підтвердження настання форс-мажорних обставин (арк.с. 234 Т.1).

Відповідно до даних поштового сервера відправлення електронного повідомлення відбулося успішно, та отримання даного повідомлення підтверджено серверами усіх шести отримувачів даного повідомлення (арк.с. 235 Т.1).

Відповідач стверджує, що враховуючи паралізацію праці більшості поштових компаній в перші дні війни, повідомлення про настання форс-мажорних обставин вих. № 075/65-22 від 25 лютого 2022 року було направлено засобами кур`єрської доставки 02 березня 2022 року, на підтвердження чого надав квитанцію за № трекінгу (арк.с. 239 Т.1).

Позивач спростував факт направлення зазначеного листа, надавши до справи скрін за пошуковим запитом на сайті Skynet Worldwild Express (арк.с. 127 Т.2), який не містить жодних відміток про доставку (вручення/отримання) Позивачу листа від 25.02.2022. Крім того, за пошуковим запитом на сайті Skynet Worldwild Express відправлення по трекінгу - не знайдено.

За умовами договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 від 31.01.2022р., частина труб та з`єднань мала бути виготовлена та поставлена Австрійським виробником Voestalpine Тubulars GmbH & Со КG.

Листом від 20.06.2022 року (арк.с. 66-67 Т.2) зазначений виробник повідомив, що зважаючи на тривалі воєнні дії, ускладнення логістики, значне збільшення витрат на сировину, замовлений обсяг труб та з`єднань не може бути виконаний.

ТОВ"ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" направило на адресу АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" листи від 22.06.2022; 12.07.2022; 02.09.2022; 20.03.2023 року (арк.с. 68, 71, 78, 81 Т.2) з інформацією про неможливість постачання імпортних запчастин та пропозицією укласти відповідну додаткову угоду до Договору №УГВ562/30-22 від 31.01.2022р. про внесення змін в частині поставки продукції виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ".

Позивач в листах від 24.06.2022, від 15.07.2022 (арк.с. 70, 72 Т.2) запросив у ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" технічну документацію, яка б підтвердила технічну відповідність технічних якостей з`єднань, які були запропоновані ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ".

02.08.2022 року АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на адресу ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" направило лист щодо надання графіку поставок НКТ (арк.с. 218 Т.4)

Листом від 30.08.2022 (арк.с. 76 Т.2) АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" запросило у ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" надати знижку на продукцію виробництва задля погодження питання про внесення змін до договору.

ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" листом 02-09-01 від 02.09.2022 року (арк.с. 77-78 Т.2) повідомило про неможливість надання знижки, посилаючись на значне (на 35 % та 82%) подорожчання енергоносіїв та, крім того, продукція виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була запропонована до постачання з повним циклом супроводу "польовий сервіс", тобто повністю включені послуги по нагляду за встановленням та використанням продукції.

Після продовження військового стану на наступні 30 днів, 17 березня 2022 року об 14-45 з електронної адреси ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронні адреси ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 'ОСОБА_8' ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_6 ; ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ); ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) було направлено повідомлення з найменуванням "продовження форс-мажорних обставин" (арк.с. 237 Т.1) та вкладенням Повідомлення про продовження форс-мажорних обставин вих. №075/69-22 від 17.03.2022р., яким повідомлено про продовження дії форс-мажорних обставин ще на 30 днів (арк.с. 238 Т.1).

Відповідно до даних поштового сервера відправлення електронного повідомлення відбулося успішно, та отримання даного повідомлення підтверджено серверами усіх шести отримувачів даного повідомлення (арк.с. 236 Т.1).

11.08.2023 року Відповідачем було отримано Сертифікат №1200-23-3552 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (арк.с. 82-83 Т.2), який видано Дніпропетровською торгово-промисловою палатою.

Вказаним Сертифікатом засвідчено форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, які спричинили загальну військову мобілізацію, розташування ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" на території активних бойових дій, військові дії, а саме: обстріли з РСЗВ та ствольної артилерії, Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" місцезнаходження: проспект Трубніков, 56, місто Нікополь, Дніпропетровська область, щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставити Труби насосно-компресорні, допускні патрубки та перехідники до насосно-компресорних труб в асортименті, зазначеному в Специфікації №1 до Договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 від 31.01.2022р., у термін до 01.06.2022р., до 01.07.2022р., до 31.07.2022р., до 30.08.2022р.; за Договором поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 від 31.01.2022 укладеним з Акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", відповідно до:

- Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. №389-VIII, із змінами і доповненнями;

- Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введенні воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, із змінами і доповненнями;

- Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Україну від 22 12 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зі змінами і доповненнями;

- Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. № 2024/02.0-7.1.;

- Рішення Ради оборони Дніпропетровської області №2 "Про запровадження комендантської години на території Дніпропетровської області";

- Розпорядження Нікопольської районної військової адміністрації №14 «Про світломаскування», №36 від 28.03.2022р. «Про внесення змін до рішення і Нікопольського району територіальної оборони» щодо запровадження комендантської години;

- Копії Договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 31.01.2022р., укладеного між ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" та "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", з Додатками №№ 2,4-9;

- Копії Специфікації № 1 (Додаток № 1) до Договору поставки трубної продукції (згідно графіком) № УГВ562/30-22 від 31.01.2022р.;

- Копії Графіку поставки Товару (Додаток № 3) до Договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) № УГВ562/30-22 від 31.01.2022р.;

- Копії Повідомлення ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 075/65-22 від 25.02.2022р. на адресу АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про настання форс-мажорних обставин;

- Копії Наказу ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 445 від 24.02.2022р. «Про режим роботи підприємства в умовах воєнного стану» щодо тимчасового призупинення виробничої діяльності та оголошення простою в усіх структурних підрозділах з 24.02.2022р.;

- Копій Наказів ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 778 від 18.07.2022р., № 927/1 від 09.08.2022р., № 963/1 від 17.09.2022р., № 1223 від 27.09.2022р., № 1337 від 12.10.2022р., № 1339 від 13.10.2022р., №1524 від 08.11.2022р., №338 від 01.03.2023р., №781/1 від 10.05.2023р. про зупинку виробництва продукції в цехах підприємства, в зв`язку з обстрілами і необхідністю визначення їх наслідків;

- Копії Наказу ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" №783 від 20.07.2022р. про заходи безпеки персоналу підприємства від збройних уражень у воєнний час, з Інструкціями щодо дій персоналу (Додатки 1,2);

- Копії Наказу ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" №1646 від 28.11.2022р. про оголошення простою внаслідок аварійної зупинки виробництва у зв`язку з аварійним відключенням світла;

- Копій документів на придбання трубної продукції: Договору № 2022/02-09-НФ від 09.02.2022р., укладеного між ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" та ТОВ "НАФТОСЕРВІС"; Дистриб`юторського договору та Контракту №444 від 07.02.2022р., укладеного між ТОВ "НАФТОСЕРВІС" та фірмою VOESTALPNE TUBULARS GMBH & Co KG; Листа VOESTALPNE TUBULARS GMBH & Co KG від 20.06.2022р. на адресу АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про неможливість поставити замовлені труби, в зв`язку з форс-мажорними обставинами;

- Копій документів на придбання 6-ти валкової правильної машини: Контракту №20210102 від 01.02.2021р., укладеного між ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" та Компанією SMS group S.p.A., Італія; Листа Компанії SMS group S.p.A. на адресу ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" щодо неможливості виконання зобов`язань по Контракту №20210102 від 01.02.2021р., в зв`язку з вторгненням Російської Федерації до України;

- Копій документів на виготовлення (виробництво) безперервно литої заготовки: Договору підряду № 21/2051 від 20.12.2021р., укладеного між ТОВ «МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСТАЛЬ» та ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ"; Наказу ТОВ «МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСТАЛЬ» №70 від 24.02.2022р. про тимчасове призупинення виробничої діяльності у всіх структурних підрозділах з 24.02.2022р., в зв`язку з введенням воєнного стану; Повідомлення ТОВ «МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСТАЛЬ» №66 від 28.02.2022р. на адресу ТОВ "ІНТРЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" про настання форс-мажорних обставин;

- Копій Витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо відкриття Нікопольським РУП ГУНП України в Дніпропетровській області кримінальних проваджень 0000766 від 16.07.2022р., 0000770 від 18.07.2022р., 000077 від 19.07.2022р.., 0000890 від 09.08.2022р., 0000952 від 26.08.2022р.;

- Копій Витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо відкриття СВ УСБУ у Дніпропетровській області кримінальних проваджень: 0000248 від 27.09.2022р., 0292 від 12.10.2022р., 0000295 від 13.10.2022р., 0000361 від 08.11.2022р., 0000096 від 29.01.2023р., 0000211 від 01.03.2023р., 0000375 від 10.05.2023р. за фактами обстрілів збройними формуваннями рф з РСЗВ та ствольної артилерії по території ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ»;

- Копій Актів комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії №№ 344-352, №№ 1513-1517, №№ 1609-1612, №№ 1741-1746, №№ 1751-1753 за період з 12.08.2022р. по 27.12.2022р.;

- Копій Довідок ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» про кількість звільнених співробітників у період з 01.03.2022р. по 31.12.2022р. та увільнених, в зв`язку з призовом на військову службу, за період з 24.02,2022р. по 31.12.2022р.;

- Описової частини до Заяви про засвідчення форс-мажорних обставин, поданої ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» до ДТПП, щодо укладення та виконання Договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) № УГВ562/30-22 від 31.01.2022р.;

- Довідки ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» №2 від 04.08.2023р. щодо стану виконання договірних зобов`язань за Договором №УГВ562/30-22 від 31.01.2022р. з Реєстром видаткових накладних, які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили):

- дата настання: 24 лютого 2022 року;

- дата закінчення: тривають на 11 серпня 2023 року.

На підтвердження наявності форс-мажорних обставин Відповідач додатково надав до справи: копію наказу №445 від 24.02.2022 року про зупинення виробничої діяльності; повідомлення з електронної пошти від 01.03.2022 року; копію повідомлення № 075/65-22 від 25.02.2022р.; копію листа № 2024/02.0-7.1 від ТПП України; довідку про дані поштового сервера; роздруківка повідомлення з електронної пошти від 17.03.2022р.; копію Повідомлення №075/69-22 від 17.03.2022р.; копію накладної ; копії Актів комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії №344 від 12.08.2022, №345 від 12.08.2022, №346 від 12.08.2022, №347 від 12.08.2022, №348 від 12.08.2022, №349 від 12.08.2022, №350 від 12.08.2022, №351 від 12.08.2022, №352 від 12.08.2022, №1513 від 09.09.2022, №1514 від 09.09.2022, №1515 від 09.09.2022, №1516 від 09.09.2022, №1517 від 09.09.2022, №1609 від 20.10.2022, №1610 від 20.10.2022, №1611 від 20.10.2022, №1612 від 20.10.2022, №1741 від 20.12.2022, №1742 від 20.12.2022, №1743 від 20.12.2022, №1744 від 20.12.2022, №1745 від 20.12.2022, №1746 від 20.12.2022, №1751 від 27.12.2022, №1752 від 27.12.2022, №1753 від 27.12.2022; висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1223 від 31.01.2023; копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000766 від 16.07.2022, 0000770 від 18.07.2022, 0000774 від 19.07.2022, 0000890 від 09.08.2022, 0000952 від 26.08.202, 0001049 від 17.09.2022, 0000248 від 27.09.2022, 0000292 від 12.10.2022, 0000295 від 13.10.2022, 0000361 від 08.11.2022, 0000096 від 29.01.2023, 0000211 від 01.03.2023, 0000375 від 10.05.2023, копії наказів по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 502 від 18.04.2022, № 778 від 18.07.2022, № 927/1 від 09.08.2022, № 963/1 від 17.09.2022, № 1223 від 27.09.2022, № 1337 від 12.10.2022, № 1339 від 13.10.2022, № 1524 від 08.11.2022, № 1646 від 28.11.2022, копію повідомлення від ДТЕК про застосування графіку обмежень використання електричної енергії від 26.08.2022, Про введення в дію графіків обмеження споживання електричної потужності від 20.10.2022 року; Про введення в дію графіків обмеження споживання електричної енергії та електричної потужності від 28.10.2022 року; довідку щодо кількості звільненого персоналу ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» за період лютий-грудень 2022 року; довідку щодо кількості мобілізованого персоналу за період ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» за період лютий-грудень 2022 року; копію Рішення Ради оборони №2 від 22.02.2022 року про запровадження комендантської години; копію Розпорядження Нікопольської військової адміністрації №14 від 02.03.2022 про світломаскування; науково-правовий висновок фахівців у галузі права на запит ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» від 12.04.2024, лист від 02.08.2022 №30.6-022-2730 щодо графіку поставок НКТ, статистику повітряних тривог Нікопольська територіальна громада; висновок науково-правової експертизи від 05.06.2024 тощо.

За фактом прострочки поставки Позивач, на підставі п.7.9 Договору Позивач нарахував Відповідачу пеню та штраф, а саме пеню у розмірі 77 453 425,61 грн за періоди з 01.06.2022 по 17.11.2022, з 01.07.2022 по 30.12.2022, з 31.07.2022 по 30.01.2023, з 30.08.2022 по 01.03.2023 та штраф на суму 110 038 959,91 грн. у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого Товару.

З огляду на розрахунок пені та штрафу: за несвоєчасно поставлений товар нараховані пені на суму 64 130 524, 86 грн та штраф на суму 27 517 029,45 грн.

Сума пені за непоставлений товар становить - 13 322 900,75 грн, штрафу - 5 068 494,85 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензію вих.№306-022-4124 від 30.08.2023 (арк.с. 183-185 Т.1).

08.09.2023 року Відповідач направив на адресу Позивача відповідь на претензію (арк.с. 186 Т.1), в якій зазначив, що претензія не підлягає задоволенню, посилаючись на норми ч.1 ст. 617 ЦК України, ч.2 ст. 218 ГК України, ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", п.п. 8.1, 8.3. Договору та Сертифікат №1200-23-3553 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 11.08.2023 №625/08-15.

Спір у справі полягає у розбіжностях сторін щодо наявності форс-мажорних обставин як причини неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за договором поставки товару.

8. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі, складають: наявність порушення зобов`язань Відповідачем, наявність правових підстав для стягнення штрафних санкцій; наявність або відсутність форс-мажорних обставин як причини неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за договором; наявність факту своєчасного та належного сповіщення Відповідачем Позивача про наявність форс-мажорних обставин; наявність підстав для зменшення штрафних санкцій тощо.

Спірні правовідносини сторін виникли на підставі договору поставки.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами за результатами тендеру UA-2021-09-14-007828-b, оголошеного та проведеного у системі Прозоро, було укладено Договір поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 від "31" січня 2022р., згідно з п. 1.1 якого Постачальник (Відповідач) зобов`язався поставити Покупцеві (Позивачу) труби насосно-компресорні, допускні патрубки та перехідники до насосно-компресорних труб, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Відповідно до п.1.2 Договору строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару, який є Додатком №3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Копії видаткових накладних (арк.с.122-182 Т.1) свідчать про те, що поставка визначеного сторонами у Договорі Товару у передбачені Договором строки не була здійснена своєчасно та у повному обсязі, що не заперечується Відповідачем.

У разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки Товару у строки, зазначені у Графіку поставки Товару до даного Договору, пунктом 7.9 договору передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

Отже, наявність порушення Відповідачем зобов`язань за договором та встановлення договором штрафних санкцій підтверджуються матеріалами справи

Щодо наявності або відсутності форс-мажорних обставин як причини неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за договором, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Поняття форс-мажорних обставин визначене статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», згідно з яким форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (пункт 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

При цьому, в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22).

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Судом встановлено, що 11.08.2023 року Відповідачем було отримано Сертифікат №1200-23-3552 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (арк.с. 82-83 Т.2), який виданий Дніпропетровською торгово-промисловою палатою. Даним Сертифікатом засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які унеможливили виконання Договору №УГВ562/30-22 від 31.01.2022 року у терміни до 01.06.2022, до 01.07.2022, до 31.07.2022, до 30.08.2022.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21, від 29.06.2023 у справі № 922/999/22, від 27.02.2024 у справі № 916/530/23).

Так, відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши надані Відповідачем докази у сукупності, суд бере до уваги таке.

Між сторонами Договір укладений 31.01.2022р. до виникнення повномасштабного вторгнення російських військ на територію України. З огляду на це суд погоджується з аргументами Відповідача, який не міг передбачити, запобігти спірним обставинам, або врахувати заздалегідь у власній виробничій діяльності.

24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було введено в Україні воєнний стан, у зв`язку з широкомасштабним вторгненням РФ. У подальшому, відповідними Указами Президента України було продовжено дію воєнного стану на території України, який триває на момент розгляду справи також в активній фазі.

Є загальновідомим фактом те, що 03.03.2022р. Запорізька АЕС разом з містом-супутником Енергодар (відстань до яких від м.Нікополь складає 4-6 км) було окуповано військовими силами Російської Федерації, встановлений контроль над атомною станцією, перетворивши її на військову базу, розмістивши там озброєння та замінувавши місцевість, а також постійно обстрілюючи з її території сусідні міста Нікополь і Марганець.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року №169) 23.07.2022р. Нікопольська міська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). В подальшому даний наказ був скасований наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 (із змінами відповідно Наказу № 19 від 25 січня 2024 року), яким Нікопольська територіальна громада включена до розділу 3 "Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси", з датою завершення бойових дій - "не зазначено", тож бойові дії на цій території тривають станом на дату ухвалення цього рішення.

Судом взято до уваги, що за Договором №УГВ562/30-22 від 31.01.2022 року постачанню підлягав Товар у переважній більшості і це було узгоджено умовами договорами - власного виробництва, у вигляді труб насосно-компресорних, допускних патрубки та перехідників до насосно-компресорних труб в асортименті. При цьому, графік поставки враховував саме виробничі потужності Відповідача. Крім того, Додатком №7 сторони узгодили План виробництва і контролю якості Товару, у тому числі план проведення перевірок та випробувань. Виробництво Відповідача розташоване в місті Нікополі.

Очевидними також є обставини, що задля виробництва трубної продукції необхідно наявність та поєднання багатьох сукупних складових, як-от наявність трубної заготовки, працююче відповідне обладнання, кваліфікований персонал у відповідній кількості, наявність та якість забезпечення енергоносіїв тощо.

Відповідачем надані докази впливу спірних обставин на усі складові виробництва:

на підставі наказу №445 від 24.02.2022 року виробнича діяльність ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" через військову агресію Російської Федерації була призупинена в усіх структурних підрозділах підприємства з 24.02.2022 року, а увесь персонал підприємства переведений у режим простою з місцезнаходженням поза територією підприємства. Повна зупинка виробничих процесів на підприємстві тривала до 15 квітня 2022 року;

отже, виробничий процес з виготовлення продукції для Позивача був перерваний у перші дні повномасштабного вторгнення російських військ на територію України;

згідно з довідкою чисельність персоналу за період березень-грудень 2022 року зменшилась на 312 осіб (арк.с. 49 Т.2), що складає понад 10 % (з причин полишення населенням небезпечного регіону);

згідно з довідкою чисельність мобілізованого персоналу відповідача за період з 24.02.2022 року до кінця 2022 року (арк.с. 48 Т.2) склала 374 особи, які обліковувалися за відповідачем, але не виконували свої посадові обов`язки;

при цьому суд погоджується з тим, що в умовах військового часу відсутня швидка та своєчасна можливість заміни звільненого та мобілізованого персоналу працівниками, які б мали необхідні професійно-технічні кваліфікації у зв`язку з тим що люди масово виїхали за межі Нікополя та Нікопольського району;

наказом №502 від 18.04.2022 року "Про заходи безпеки персоналу підприємства від збройних уражень у воєнний час" Відповідачем введено в дію "Інструкцію щодо дій персоналу ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" у воєнний час", відповідно якої при спрацюванні сигналу повітряної тривоги, працівникам належить здійснити відключення електроенергії, здійснити зупинку транспортуючих пристроїв, агрегатів, перекриття газових комунікацій, зібрати особисті документи, залишити робоче місце, та не користуючись ліфтами, спуститися до захисних споруд;

з прийняттям зазначеної Інструкції Відповідач вживав заходи з поновлення виробництва в умовах війни, але забезпечення довоєнного рівня та темпів виробництва було неможливо через воєнні дії російської армії;

статистика повітряних тривог Нікопольської територіальної громади вказує на те, що у спірний період - з 15.05.2022 по 31.08.2022 повітряні тривоги в громаді оголошувались кожного дня, по декілька разів (арк.с. 248-259 Т.4);

територія та будівлі Відповідача потрапляли у спірний період під обстріли реактивними системами залпового вогню БМ-21 «Град», що призводило до пошкоджень та руйнувань, про що комісією, призначеною розпорядженням начальника військової адміністрації, складались акти комісійного обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації, зокрема: акти №1513 від 09.09.2022, №1514 від 09.09.2022, №1515 від 09.09.2022, №1516 від 09.09.2022, №1517 від 09.09.2022, згідно з якими орієнтовними датами пошкоджень є 16 липня 2022, 08, 09 серпня 2022року (арк.с. 240 Т.1, арк.с.28 Т.2);

копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо розслідування кримінальних правопорушень за фактами обстрілів збройними силами російської федерації та спричинених ними ушкоджень -0000770 від 18.07.2 від 16.07.2022, 40000774 від 19.07.2022, 0000890 від 09.08.2022, 0000952 від 26.08.2022 свідчать про те, що 16.07.2022, 18.07.2022, 09.08.2022, 26.08.2022 зі сторони м.Енергодар Запорізької області засобами й силами військових формувань РФ із застосуванням засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, відбувався обстріл та влучання снарядів РСЗВ по території м.Нікополь Дніпропетровської області, у тому числі по території ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (арк.с.31-41 Т.2);

копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ № 778 від 18.07.2022, копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 927/1 від 09.08.2022 про зупинку роботи підприємства в умовах воєнного стану з 17.07.2022 та з 09.08.2022 до завершення робіт з визначення наслідків руйнувань, працездатності устаткування і обладнання, роботи енергетичних систем і мереж, перевірки підприємства на наявність вибухонебезпечних предметів після нічних обстрілів (арк.с. 59,60 Т.2).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У частині 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що з огляду на очевидність, надзвичайність та невідворотність цих обставин, Відповідач має право посилатися на них як на форс-мажорні та як на правомірну підставу несвоєчасного виконання своїх обов`язків у договірних взаємовідносинах з Позивачем.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, в тому числі, Сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), обставини та умови здійснення господарської діяльності підприємства Відповідача у м.Нікополі, суд вважає, що у даному конкретному випадку військова агресія Російської Федерації проти України і ведення воєнних (бойових) дій, зокрема, на території м. Нікополя є надзвичайною за даних умов подією, яку сторони не могли ані передбачити, ані відвернути.

Зокрема, аналіз доказів у справі свідчить про те, що причиною недотримання Відповідачем графіку поставки продукції стали військові події на території Нікопольської громади, постійні повітряні загрози та фактичні обстріли, влучання снарядів на території підприємства, пошкодження та руйнування його майна, у зв`язку з чим Відповідач змушений був зупиняти і переривати виробництво, переводити працівників, кількість яких у зв`язку із воєнним станом зменшилась внаслідок мобілізації та переселення в інші регіони країни, до захисних споруд. Таким чином, докази у справі дозволяють зробити висновок про те, що обставини, які стали причиною несвоєчасного виконання Відповідачем поставок, носять надзвичайний та невідворотній характер, тобто є форс-мажорними.

Крім того, суд дійшов висновку, що саме військовий чинник став причиною несвоєчасних поставок продукції виробництва Відповідача, отже, причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та прострочкою поставки доводиться матеріалами справи.

Аргументи Позивача про те, що у спірний період з 09.06.2022 по 10.07.2022 Відповідач здійснював часткову поставку, що спростовує принципову неможливість виконання зобов`язань, про що робив висновки Верховний Суд у інших справах, суд відхиляє з огляду на таке.

Положення статті 617 ЦК України та статті 218 ГК України звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили, але не звільняють від обов`язку виконати це зобов`язання.

Той факт, що підприємство Відповідача між повітряними тривогами і обстрілами вживає заходи з поновлення виробництва продукції і частково відвантажив частину продукції для Позивача, свідчить не про відсутність форс-мажорних обставин, і навіть не про утруднення виконання зобов`язань за договором, а про неможливість здійснення підприємством виробничої діяльності і дотримання графіку поставок під час воєнних загроз. Отже, на глибоке переконання суду спірні обставини є не звичайними перешкодами у підприємницькій діяльності, ризик яких має нести на себе Відповідач, а є надзвичайними і невідворотними обставинами, тобто форс-мажорними.

Суд зауважує, що при дослідженні форс-мажорних обставин необхідно враховувати, в тому числі, фактори, що можуть перешкоджати своєчасному та повному засвідченню таких обставин, тому суто формальний підхід в цій частині не можна вважати виправданим та справедливим. Суд оцінює докази у сукупності, враховуючи знаходження виробничих потужностей Відповідача на території бойових дій. Отже, виробництво продукції між обстрілами в зоні бойових дій потребують не формального підходу для визначення форс-мажорних обставин, а надання оцінки, чи перешкоджали спірні обставини належному виконанню Відповідачем зобов`язань за договором та чи міг він цьому запобігти.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду у справах про форс-мажорні обставини у зв`язку із війною, яка почалася 24.02.2022року, суд також враховує, що в цих справах відсутні аналогічні обставини, які мають місце у справі, що розглядаються, зокрема, знаходження виробництва відповідача на території бойових дій.

Посилання Позивача на те, що предметом договору є саме поставка товару, а не підрядні роботи, суд також відхиляє, оскільки сторонами договору було узгоджено, що товар поставляється виробництва Відповідача, графік поставок відповідав виробничим потужностям останнього, а умови договору передбачають план виробництва і контролю якості продукції.

Крім того, оскільки форс-мажор є виключно договірною умовою, яку сторони узгоджують на свій розсуд за принципом свободи договору, слід врахувати, що пунктом 8.1 договору передбачено звільнення сторони від відповідальності не тільки за невиконання, а й за неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили. Отже, неналежне виконання зобов`язання договору у вигляді несвоєчасної поставки також підпадає під дію форс-мажорних обставин за договором.

Водночас суд погоджується з Позивачем, що деякі докази, які надані Відповідачем, не стосуються спірних обставин за часом, а саме: витяги з ЄРДР щодо обстрілів 16.09.2022, 27.09.2022, 11.10.2022, 12.10.2022, 07.11.2022, 29.01.2023, 28.02.2023, 10.05.2023, накази по товариству "Про зупинку роботи підприємства в умовах воєнного стану" №№936/1, 1223, 1337, 1339, 1524 також містять інформацію про обстріли 16.09.2022, 27.09.2022, 11.10.2022, 12.10.2022, 07.11.2022, Акти комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації містять аналогічні орієнтовні дати пошкодження 16 і 17.09.2022, 26 і 27.09.2022, 12.10.2022, 13.10.2022, 07 і 08.11.2022, 29.01.2023, 28.02.2023, 10.05.2023, копії повідомлень від ДТЕК про застосування графіку обмежень використання електричної енергії від 26.08.2022 про введення в дію графіків обмеження споживання електричної потужності від 20.10.2022; про введення в дію графіків обмеження споживання електричної енергії та електричної потужності від 28.10.2022 тощо.

Також матеріали справи свідчать про те, що частина продукції за договором не поставлена взагалі і пов`язано це з іншим виробником продукції, який сповістив про неможливість виконання зобов`язань внаслідок воєнного стану.

Зокрема, за умовами договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ562/30-22 від 31.01.2022р., частина труб та з`єднань мала бути виготовлена та поставлена Австрійським виробником Voestalpine Тubulars GmbH & Со КG. Листом від 20.06.2022 року (арк.с. 66-67 Т.2) зазначений виробник повідомив, що зважаючи на тривалі воєнні дії, ускладнення логістики, значне збільшення витрат на сировину, замовлений обсяг труб та з`єднань не може бути виконаний.

Суд не приймає вищезазначені обставини в якості доказів настання форс-мажору з тих підстав, що ч.2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Оскільки безпосередньою причиною невиконання поставки стали дії іншого контрагента Відповідача, ці обставини за положеннями цивільного та господарського законодавства за загальним правилом є ризиком діяльності саме Відповідача, тому нарахування штрафних санкцій в такому випадку з боку Позивача є правомірним.

Зазначений висновок узгоджується з позицією КГС ВС, викладеною у постановах від 16.05.2024 у справі № 913/308/23, від 25.06.2024 у справі № 904/4103/23.

З тих же причин суд відхиляє посилання Відповідача на повідомлення від виробника трубної заготовки - ТОВ "Металургійний завод "Дніпросталь" про настання форс-мажорних обставин, яке також призупинило виробництво через вплив дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), та копію наказу №70 від 24.02.2022р. ТОВ "МЗ "Дніпросталь" "Про режим роботи підприємства в умовах воєнного стану" (арк.с. 61-63 Т.2), а також докази неможливості використання обладнання термовідділу задля здійснення термічної обробки трубної продукції згідно вимог укладеного Договору через зрив термінів постачання та встановлення нової лінії термічної обробки згідно контракту №20210102 від 01.02.2021р. з виробником SMS group S. P. A.

Щодо наявності факту своєчасного та належного сповіщення Відповідачем Позивача про наявність форс-мажорних обставин.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що Сторона, що не може виконувати свої зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше, ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Про наявність об`єктивних обставин неможливості відповідача виконати свої зобов`язання за Договором (в тому числі в частині своєчасності поставки Товару), Позивача було повідомлено направленням засобами електронної пошти листом-повідомленням про настання форс-мажорних обставин вих. №075/65-22 від 25 лютого 2022 року (арк.с. 233 Т.1).

Чинне законодавства не містить визначення письмової форми документа виключно на папері, оскільки письмова форма документа передусім передбачає застосування саме письмових знаків, які застосовуються і в електронних листах тощо. Слід також зауважити, що положення Цивільного Кодексу України взагалі говорять про таку альтернативу правочину у письмовій формі як усний правочин, а застосування інформаційно-телекомунікаційних систем прирівнюється до письмової форми (статті 205, 639 ЦК України).

Судом встановлено, що сторонами під час укладання договору не було погоджено конкретних додаткових вимог щодо шляхів, засобів та інших вимог до оформлення повідомлення про настання обставин непереборної сили. Отже, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати невідповідаючим листа-повідомлення вих. №075/65-22 від 25.02.2022 року письмовій формі, оскільки направлення цього листа електронним зв`язком не спростовує застосування саме письмової форми.

Крім того, отримання даного повідомлення та відповідне розуміння змісту даного повідомлення підтверджується листами Позивача у відповідь на адресу Відповідача з посиланням на такий лист та його вихідний номер, зокрема у листі № 30.6.2-05-1387 від 25.04.2022 року (арк.с. 69 Т.2).

Аргументи Позивача про те, що Відповідач не направив спірний лист на усі електронні адреси, які вказані у пункті 11.4 договору, суд вважає помилковим, оскільки в цьому пункті йдеться про необхідність направлення в усі електронні адреси, зазначені в договорі, коли є таке застереження в договорі. Зокрема, таке застереження встановлено пунктом 5.4.1 договору (направлення сканованих копій товаро-супровідних документів).

Таким чином факт своєчасного та належного сповіщення Відповідачем Позивача про наявність форс-мажорних обставин суд вважає доведеним.

Також суд критично сприймає подані Позивачем в якості доказів договори, укладені між ним і Відповідачем протягом 2023 року, оскільки ці обставини не спростовують наявність форс-мажору за договором, який розглядається у справі.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунків пені та штрафу, зроблених позивачем (арк.с. 4-6 Т.1), та встановлено, що під час їх проведення Позивачем були правильно визначені суми непоставленого товару та періоди прострочення, арифметично розрахунки проведено також правильно.

Враховуючи викладене, в частині позову про стягнення пені на суму 64 130 524,86 грн та штрафу на суму 27 517 029,45 грн слід відмовити через наявність форс-мажорних обставин, а вимоги Позивача в частині стягнення пені в сумі 13 322 900,75 грн та штрафу в сумі 5 068 494,85 грн визнаються судом обґрунтованими.

В той же час, згідно зі статтею 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 ЦК України та статті 230 ГК України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 ПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов`язання Відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що:

- з 24.02.2022 на території України запроваджено воєнний стан, який істотним чином вплинув на можливість ведення господарської діяльності; у даному випадку сторони при всій своїх турботливості та обачності на момент укладення договору поставки (31.01.2022) не могли передбачити виникнення у подальшому таких обставин, як: запровадження воєнного стану, активні бойові дії на частині території України, заблоковане морське сполучення, аварійні та планові відключення електроенергії, довготривалі повітряні тривоги і т.ін. Отже, вказані обставини у своїх сукупності враховуються судом під час вирішення питання щодо доцільності зменшення штрафних санкцій у даній справі, оскільки періодом прострочення є 01.06.2022 по 01.03.2023, а товар не поставлено з 30.08.2022 по 01.03.2023;

- загальна сума штрафних санкцій за непоставлений Відповідачем товар становить 18391395,60 грн, що свідчить про загальну неспівмірність штрафних санкцій у спірних правовідносинах та не узгоджується з критеріями розумності, адекватності та справедливості штрафних санкцій. У такому розмірі (18 391 395,60 грн), на думку суду, неустойка із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання перетворюється на несправедливо непомірний тягар для Відповідача і стає джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (позивача);

- в матеріалах справи відсутні докази завдання Позивачу збитків, внаслідок допущеного Відповідачем порушенням; відомостей щодо наявності збитків чи інших невідворотних наслідків для позивача від допущеного відповідачем порушення матеріали справи також не містять;

- Відповідач, маючи на меті добросовісну поведінку у спірних правовідносинах, своєчасно повідомляв Позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань за договором у повному обсязі, а також пояснив причини, які це зумовили;

- матеріали справи також свідчать про заходи, які вживав Відповідач для заміни продукції австрійського виробництва, з якими не погодився Позивач з комерційних міркувань.

В той же час, судом також було враховано інтереси Позивача та прийнято до уваги, що Позивач мав правомірні очікування поставки товару у повному обсязі та у строки, узгоджені сторонами.

Отже, беручи до уваги правове призначення штрафних санкцій, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зменшити визнаний судом обґрунтованим розмір пені та штрафу на 90%. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню частково на загальну суму 1 839 139,56 грн.

9. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки з результатами розгляду справи суд встановив наявність форс-мажорних обставин за фактом несвоєчасної поставки продукції, суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення пені на суму 64 130 524,86 грн та штрафу на суму 27 517 029,45 грн.

В решті пені та штрафу, які нараховані за повністю непоставлений товар, суд зменшує їх розмір на 90% та присуджує стягнути з Відповідача на користь Позивача пеню та штраф на загальну суму 1 839 139,56грн.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (53201, Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр-т Трубників, 56, ) на користь Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, ) пеню та штраф на загальну суму 1 839 139,56 грн та витрати по сплаті судового збору на суму 177 130,02 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 16.09.2024

Суддя Н.Б. Кеся