ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024м. ДніпроСправа № 904/1809/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Манько Г.В. за участю секретаря судового засідання Махортової Д.Р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ"

про стягнення 173 472 829 грн. 67 коп.

Представники:

від позивача: Пясецький Д.В.

від відповідача: Гончаренко І.Б., Медяний О.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" 173472829 грн. у тому числі: основний борг 127 463 358 грн. 46 коп., пені у сумі 31 603 997 грн. 45 коп., інфляційних втрат 9 315 513 грн. 03 коп. та судових витрат у справі.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Надав відповідь на відзив у якій підтримав позовні вимоги. Заперечував щодо зупинення провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Надав відзив на позов у якому зазначив, що договір, що є підставою позовних вимог - нікчемний та не може породжувати для сторін правових наслідків. Розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат є невірними. Заявив клопотання про зупинення провадження у справі. Надав заперечення на відповідь на відзив. Звертав увагу суду, що рахунок №25819 від 10.10.2022р. на сплату 127413039 грн. 64 коп. не отримував.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором, а Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Позивача визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Згідно приписів ст.ст. 1, 12, 13 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу. Споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір про постачання природного газу,- 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу,-5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Відповідно до приписів "Правил постачання природного газу" постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії". Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним, не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи. За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобовхязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Текст Типового Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджено Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2501 від 30.09.2015р. та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 06.11.2015р.

За умовами Типового Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу постачальником «останньої надії» (далі - Постачальник) (п. 1.1 Типового договору).

Цей Договір є договором приєднання. При укладенні цього Договору зі Споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника (п. 1.3 Типового Договору).

За цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (п. 2.1 Типового Договору).

Відносини Сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493 (далі - Кодекс газотранспортної системи), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 2.3 Типового Договору).

Постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 3.1 Типового Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті (п. 4.1 Типового Договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2 Типового Договору).

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3 Типового Договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (4.4 Типового Договору).

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 4.5 Типового Договору).

Позивач та Відповідач, як суб`єкти ринку природного газу мають право на доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей. Оскільки у Оператора ГРМ (як споживача природного газу) були відсутні постачальники природного газу (не перебував у реєстрі споживачів будь-якого із постачальників), то у відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС такого споживача (Оператора ГРМ) було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", тобто Позивача.

Положеннями Кодексу ГТС визначено, що дата початку постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначається в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі. Оператором ГТС об`єми природного газу, спожитого Відповідачем автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Позивача і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем. Відповідно до умов Кодексу ГТС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

В інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56Х02К (Відповідач) був закріплений за постачальником "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС-код 56Х80В) (Позивач) у період з 01.08.2022р. по 30.09.2022р. Обсяг природного газу, використаний Відповідачем у вказаний період та внесений в алокацію Позивача як постачальника "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС-код 56Х80В), становить: з 01.08.2022 по 31.08.2022 - 332,38 м3; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 1 175 546,90 тис.м3.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів Позивача як постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля Позивача як постачальника "останньої надії" підтверджується листом оператора ГТС від 04.07.2023 № ТОВВИХ-23-9006 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56Х02К.

Позивач проводить нарахування вартості спожитого відповідачем природного газу на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач з вимогами щодо припинення газопостачання у спірному періоді до позивача не звертався.

Укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань.

За умовами п.п. 4.3, 4.4 Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" та відповідно до приписів ст. 629 Цивільного кодексу України підставою для здійснення розрахунків є отримання відповідачем відповідного рахунку позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи рахунок на оплату №23433 від 12.09.2022р. на сплату 50318 грн. 82 коп. та №25819 від 10.10.2022р. на сплату 127413039 грн. 64 коп.

Позивачем надано належні докази направлення на адресу відповідача рахунку на сплату 50318 грн. за №23433 від 12.09.2022р. (т. 1 а.с. 23, 24, 25).

В обгрунтування направлення на адресу відповідача рахунку №25819 від 10.10.2022р. на сплату 127413039 грн. 64 коп. позивачем долучено до матеріалів справи список №20.10.2022р. Вказаний список містить номер відправлення кореспонденції на адресу АТ "Дніпрогаз". Вказаним списком не визначено, яку кореспонденцію було відправлено на адресу відповідача.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не виконано обов`язок, визначений п.4.3 Договору щодо направлення на адресу відповідача рахунку на оплату, а саме рахунок №25819 від 10.10.2022р. на сплату 127413039 грн. 64 коп.

Рахунок №25819 від 10.10.2022р. на сплату 127413039 грн. 64 коп. відповідачем було отримано разом з позовною заявою, яка надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області 23 квітня 2024р.

Згідно розрахунку позовних вимог, наданих позивачем, нарахування 3% річних, інфляційних втрат, пені на суму 127413039 грн. 64 коп. закінчується у лютому 2024р., що виключає право на відповідне стягнення з відповідача, з урахуванням дати надходження позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області.

Господарський суд вважає, що Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", що є підставою позовних вимог, не є недійсним в силу приписів ст. 215 ч. 2 Цивільного кодексу України (нікчемний правочин). Вказаний договір не було визнано судом недійсним, отже він є обов`язковим до виконання сторонами.

Оскільки, Відповідачем не виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь Позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми та пеню нарахованих на вартість спожитого природного газу - 50318 грн. 82 коп.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявні у справі докази є підставою для задоволення позовних вимог частково.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Кониського Олександара, буд. 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь товариства з обмеженою відповільністю "Газорозподільна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 40121452) заборгованість 127 463 358 грн. 46 коп., пені 12545 грн. 24 коп., 3% річних 2137 грн. 52 коп., інфляційних втрат 5026 грн. грн. 85 коп., судовий збір 623067 грн. 28 коп.

В решті відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.09.2024

Суддя Г.В. Манько