ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 вересня 2024 року Справа № 903/622/24

за позовом: Городоцької міської ради, м. Городок, Хмельницький р-н., Хмельницька обл.

до відповідача: Приватного підприємства Універсам, с. Микуличі, Володимир-Волинський р-н., Волинська обл.

про стягнення 1 958 024 грн 90 коп

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від позивача: Савчук Ю.М., ордер від 01.07.2024

від відповідача: Михальченко С.П., довіреність від 26.02.2024

встановив: 01.07.2024 через електронний суд надійшла позовна заява Городоцької міської ради до Приватного підприємства Універсам про стягнення 1 958 024 грн 90 коп.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих згідно договору оренди землі від 10.08.2005 зобов`язань по оплаті орендних платежів.

Ухвалою суду від 04.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.08.2024 об 11 год 00 хв. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; позивачу - відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Відповідач ухвалу суду отримав 04.07.2024.

Строк для подання відзиву по 19.07.2024.

19.07.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача, згідно якого позовні вимоги заперечує. З умов договору, чинного законодавства не вбачається автоматичного внесення змін до договору без укладення додаткових угод, а також, що відповідач повинен був щорічно обраховувати та сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції за попередній рік з наростаючим підсумком. Орендна плата, яка повинна була бути сплачена відповідачем, становить 1 437 191 грн 71 коп за період з грудня 2022 року по січень 2024 року. Фактично сплачено відповідачем за спірний період 3 445 539 грн 10 коп. Позивачем не враховано оплат, які здійснені відповідачем згідно платіжних інструкцій №69 від 29.03.2024 на суму 260 137 грн 54 коп, №151 від 30.04.ж2024 на суму 260 137 грн 54 коп, №300 від 30.05.2024 на суму 138 731 грн 36 коп. Таким чином відповідачем здійснено значну переплату, яка становить 2 667 353 грн 83 коп. Здійснений позивачем у позовній заяві розрахунок суми оренди змінює умови, узгоджені сторонами в договорі, а саме щодо встановленого в п. 9 договору чіткого розміру орендної плати, яка має вноситися відповідачем кожного року в сумі 1 243 722 грн 73 коп. Про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати свідчить довідка контролюючого органу від 10.07.2024. Позивач зазначає, що спірний договір розірваний за рішенням суду №924/976/22 17.01.2024, в той же час орендну плату нараховує за період по 25.01.2024.

Позивач відзив відповідача отримав 18.07.2024.

Строк для подання відповіді на відзив по 22.07.2024.

31.07.2024 надійшли додаткові пояснення позивача, згідно яких позовні вимоги підтримує. Зазначає, що довідка контролюючого органу про відсутність заборгованості по платі за землю сформована на підставі поданих декларацій та сплачених до бюджету сум. Перевірка контролюючим органом на предмет своєчасності та повноти сплати відповідачем податків та обов`язкових платежів не проводилась.

Відповідач пояснення отримав 31.07.2024.

07.08.2024 надійшли заперечення відповідача на пояснення, згідно яких зазначає, що одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 07.08.2024 долучив подані пояснення та заперечення до матеріалів справи, закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 21.08.2024 об 11 год 00 хв.

У судовому засіданні 21.08.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву до 11.09.2024 о 14 год 30 хв.

03.09.2024 надійшли додаткові пояснення позивача, згідно яких повідомляє, що нормативно грошова оцінка в сумі 41 457 424 грн 32 коп визначена, як загальна сума для земельних ділянок з кадастровим номером :15:002:0009 площею 143,4497 га та :14:034:001 площею 1,2022 га. Долучає рішення Господарського суду Хмельницької області №924/448/24 від 29.08.2024, яким відмовлено у задоволенні позову ПП «Універсам» до Городоцької міської ради про визнання недійсним договору оренди.

10.09.2024 надійшла заява відповідача про долучення витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача дали пояснення, доводи, висловили свою думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

10.08.2005 між Городоцькою міською радою (орендодавець) та ПП «Універсам» (орендар) укладено договір оренди землі (а.с. 22-23).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору оренди землі від 10.08.2005.

Згідно умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування цілісного майнового комплексу, яка знаходиться в м. Городок, вул. Заводська Площа, вул. Саксаганського, площею 2087860 кв.м. (п.п. 1, 2). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 27 623 104 грн 68 коп (п. 5). Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п. 8). Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі рік у грошовій формі у гривнях 414 346 грн 56 коп (п. 9). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10). Орендна плата вноситься у такі строки: кожний місяць до 10-го числа поточного місяця (п. 11). Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (п. 12). Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 13). Позивач має право, зокрема, вимагати своєчасного внесення орендної плати, а Відповідач зобов`язався своєчасно розраховуватися по орендній платі за землю (п.п. 28, 31). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 36).

Додатковою угодою від 30.11.2012 сторони виклали пункти договору у новій редакції: п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 158,5079 га, з яких: з кадастровим номером :15:045:0001 площею 157,3057 га; з кадастровим номером :14:034:0001 площею 1,2022 га; п. 5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 46 980 369 грн 15 коп; п. 9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в рік у грошовій формі у гривнях 1 409 411 грн 08 коп 3% від нормативної грошової оцінки (а.с. 25).

Додатковою угодою від 28.12.2007 сторони виклали пункт 2 договору у новій редакції: в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 208,6939 га (а.с. 26).

Додатковою угодою від 01.08.2011 сторони виклали пункти договору у новій редакції: п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 61 383 751 грн 15 коп; п. 9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в рік у грошовій формі у гривнях 1 841 512 грн 54 коп 3% від нормативної грошової оцінки; п. 11 орендна плата вноситься у такі строки: щомісяця рівними частинами протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (а.с. 27).

Додатковою угодою від 30.11.2012 сторони виклали пункти договору у новій редакції: п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 158,5079 га, з яких: з кадастровим номером :15:045:0001 площею 157,3057 га; з кадастровим номером :14:034:0001 площею 1,2022 га; п. 5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 46 980 369 грн 15 коп; п. 9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в рік у грошовій формі у гривнях 1 409 411 грн 08 коп 3% від нормативної грошової оцінки (а.с. 25).

Додатковою угодою від 09.01.2014 сторони виклали пункти договору у новій редакції: п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 144,6519 га, з яких: з кадастровим номером :15:002:0009 площею 143,4497 га; з кадастровим номером :14:034:0001 площею 1,2022 га; п. 5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 41 457 424 грн 32 коп; п. 9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в рік у грошовій формі у гривнях 1 243 722 грн 73 коп 3% від нормативної грошової оцінки (а.с. 24).

Додаткова угода від 09.01.2014 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 28).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області №924/186/22 від 19.05.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у позові Приватного підприємства "Універсам" с. Микуличі Володимир-Волинського району Волинської області до Городоцької міської ради м. Городок про визнання недійсним договору оренди землі від 10.08.2005 відмовлено.

Під час розгляду справи №924/186/23 суд встановив, що договір на момент укладення відповідав істотним умовам, визначеним згідно чинного на час укладення договору законодавства, в подальшому, у зв`язку зі зміною чинного законодавства, договір від 10 серпня 2005 року з додатковими угодами приведено у відповідність до визначених законом обов`язкових вимог щодо договору оренди землі. Тому суд у вказаному судовому рішенні дійшов висновку, що підприємством не доведено наявність обставин, які визначені у позовній заяві як підстава для визнання спірного договору недійсним

Рішенням Господарського суду Хмельницької області №924/976/22 від 02.11.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2024, стягнуто з Приватного підприємства „Універсам" на користь Городоцької міської ради Хмельницької області 4 242 560,66 грн заборгованості по орендній платі, 68 600,41 грн витрат по оплаті судового збору. Розірвано договір оренди землі від 10.08.2005, із змінами та доповненнями, укладений між Городоцькою міською радою Хмельницької області та Приватним підприємством „Універсам". Постановлено Приватному підприємству „Універсам" повернути Городоцькій міській раді Хмельницької області земельні ділянки площею 143,4497 га з кадастровим номером :15:002:0009 та площею 1,2022 га з кадастровим номером :14:034:0001.

Під час розгляду справи №924/976/22 судом стягнуто з ПП «Універсам» орендну плату в сумі 4 242 560,66 грн за період з січня 2018 року по листопад 2022 року.

В межах даної справи позивач просить стягнути з відповідача 1 958 024 грн 90 коп орендної плати за період з грудня 2022 року по січень 2024 року.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Положеннями статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу дії пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Вказане кореспондується з положеннями частини першої статті 96 Земельного кодексу України та розділом 13 Податкового кодексу України, відповідно до яких, землекористувач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за користування земельними ділянками, у розмірі, визначеному законодавцем.

Відповідно до Податкового Кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платник орендної плати - орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 Податкового кодексу України).

За змістом статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

З вищезазначених норм права вбачається, що саме договором оренди сторони визначають розмір та умови внесення орендної плати, а Податковий кодекс України встановлює лише строки внесення та порядок визначення орендної плати.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України „Про оренду землі, підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 1 958 024 грн 90 коп орендної плати за період з грудня 2022 року по січень 2024 року, а саме:

- за грудень 2022 року 97 747 грн 42 коп, з врахуванням того, що орендна плата становить 312 977 грн 26 коп, сплачена відповідачем - 215 229 грн 84 коп;

- за 2023 рік 1 784 578 грн 81 коп, нарахована в сумі 4 754 750 грн 53 коп, сплачена відповідачем в сумі 2 970 171 грн 72 коп;

- за січень 2024 року 75 698 грн 67 коп, нарахована в сумі 335 836 грн 21 коп, сплачена 260 137 грн 54 коп.

При цьому розмір орендної плати позивачем розраховувався з урахуванням індексу інфляції за попередній рік з наростаючим підсумком та не враховано розірвання договору згідно рішення Господарського суду Хмельницької області №924/976/22 від 02.11.2023, яке набрало чинності згідно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2024.

Суд, дослідивши розрахунок орендної плати за землю Городоцької міської ради, вважає, що методологія його проведення є неправильною, з огляду на таке.

Підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України „Про оренду землі, пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

За змістом частини другої статті 21 Закону України „Про оренду землі» Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в пункті 288.4 статті 288 цього Кодексу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 925/258/17, від 31 жовтня 2021 року в справі №910/14176/20.

Пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Земельний податок згідно статті 247 Податкового кодексу України встановлений в розмірі не більше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про оцінку земель» та статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 березня 2020 року в справі №922/1658/19, від 31 жовтня 2021 року в справі №910/14176/20.

Сторонами у пункті 9 договору (в редакції додаткової угоди від 9 січня 2014 року) визначено розмір орендної плати в рік, який вноситься відповідачем у грошовій формі у гривнях та становить 1 243 722 грн 73 коп. 3% відсотки від нормативної грошової оцінки (а.с. 24).

Відповідно до пункту 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 11 договору (в редакції додаткової угоди від 1 серпня 2011 року) передбачено, що орендна плата вноситься щомісяця рівними частинами протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) періоду місяця.

В силу дії пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

У постанові Верховного Суду у складі Палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16 березня 2020 року в справі №922/1658/19 викладено такий правовий висновок: "Нормами статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України "Про оренду землі" та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися".

Зважаючи на вищенаведену позицію Верховного Суду та дослідивши умови договору судом встановлено, що сторонами в договорі оренди чітко визначено обрахунок розміру орендної плати за землю, який здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Судом встановлено, що розмір орендної плати додатковою угодою від 09.01.2014 визначений в сумі 1 243 722 грн 73 коп за рік (а.с. 24).

Таким чином, виходячи із вищенаведених норм законодавства та умов договору, за розрахунком суду ПП «Універсам», як орендар за договором, мало сплачувати орендну плату за зобов`язаннями:

- грудня 2022 року в сумі 104 369 грн 06 коп, шляхом множення розміру місячної орендної плати згідно договору (103 643,56 грн) на індекс інфляції за грудень 2022 року (100,70%);

- за 2023 рік в сумі 1 250 977 грн 77 коп, шляхом множення розміру місячної орендної плати згідно договору (103 643,56 грн) на індекс інфляції за січень-грудень 2022 року з врахуванням того, що орендна плата в період дефляції не може бути нижчою ніж встановлена в додатковій угоді (100,80%, 100,70%, 100,20%, 100,50%, 100,80%, -99,40%, -98,60%, 100,50%, 100,80%, 100,50%, 100,70%);

- за січень 2024 року (16 днів, оскільки договір оренди розірвано рішенням Господарського суду Хмельницької області №924/976/22 від 02.11.2023, яке набрало законної сили 17.01.2024 (дата постанови Північно-західного апеляційного господарського суду) в сумі 53 707 грн 42 коп, шляхом множення розміру місячної орендної плати згідно договору (103 643,56 грн) на індекс інфляції за січень 2024 року (100,40%);

При проведенні розрахунку судом взято до уваги методологію проведення розрахунку розміру орендної плати, застосовану у справі № 922/1137/19 (постанова Верховного Суду від 19.12.2019), у якій договір оренди також передбачав, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Щодо невідповідності розрахунку позивача та недотримання методологічних принципів нарахування орендної плати судом також взято до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13, такого змісту: враховуючи положення статей 3, 509, 625 ЦК України, за змістом яких передбачається правомірне нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період, колегія суддів не приймає до уваги недоречні аргументи скаржника про те, що без урахування пунктів 1.1, 2.1 мирової угоди № 212 суд першої інстанції безпідставно змінив базу та період нарахування інфляційних втрат і 3% річних, а також при їх розрахунках неправомірно застосував методологію, згідно з якою "інфляційні на інфляційні не нараховуються".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач безпідставно застосував щорічні коефіцієнти інфляції за попередні періоди року з наростаючим підсумком, оскільки докази внесення сторонами таких змін до договору оренди в частині розрахунку орендної плати в матеріалах справи відсутні.

Щодо посилання позивача на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду №924/976/22 від 17.01.2024 суд зазначає, що судом апеляційної інстанції у мотивувальній частині постанови зазначено: «Що ж стосується доводів апеляційної скарги Відповідача про не застосування практики Верховного Суду щодо помісячного застосування індексів інфляції до незмінної щомісячної суми орендної плати 103 643 грн 56 коп, то колегія суду зауважує, що дослідивши таку практику судом встановлено, що така практика не є релевантною до даних правовідносин, при цьому суд погоджується з тим, що індекс інфляції застосовується до щомісячних платежів, однак, дане не позбавляє суд права зважаючи на тривале не застосування індексів інфляції до орендних платежів застосовувати добуток щомісячних індексів інфляції за попередній період. Окрім того, колегія суду звертає увагу, що в справі №918/3233/16 обставинами дослідження були застосування селищною радою саме коефіцієнтів індексації нормативно грошової оцінки земель. В справі ж 922/3321/18 мова йде про річний період заборгованості, а саме з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2016 року, відповідно судом застосовано індекс інфляції щодо кожного окремого місяця.»

При цьому позивачем вказано, відповідачем не оспорено часткову оплату відповідачем орендної плати в загальній сумі 3 445 539 грн 10 коп:

- за грудень 2022 року 215 229 грн 84 коп;

- за 2023 рік 2 970 171 грн 72 коп;

- за січень 2024 року 260 137 грн 54 коп.

В той же час, згідно розрахунку суду орендна плата за період з грудня 2022 року по 16 січня 2024 року становить 1 409 054 грн 25 коп.

Таким чином, позивачем здійснено переплату орендних платежів за період з грудня 2022 року по січень 2024 року в сумі 2 036 484 грн 85 коп.

Крім того відповідач долучив до матеріалів справи платіжні доручення про сплату ним земельного податку у період з лютого по квітень 2024 року з розрахунку передбачених договором сум на загальну суму 659 006 грн 40 коп.

Сторонами у судовому засіданні підтверджено відсутність будь яких чинних договорів щодо орендних відносин.

Враховуючи вищевикладене, помилковий механізм розрахунку позивача, значну переплату відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, правові підстави визначені ст. 129 ГПК України покладення судового збору на відповідача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Городоцької міської ради до Приватного підприємства Універсам про стягнення 1 958 024 грн 90 коп відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 19.09.2024.

Суддя А. М. Кравчук