ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

19.09.2024м. ДніпроСправа № 904/4087/24
за позовом Солонянської селищної ради, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сел. Солоне

до відповідача-1: Селянського (фермерського) господарства "Замок", Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Широке

відповідача-2: Селянського (фермерського) господарства "Магнат 88", Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи

про скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації іншого речового права

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Солонянська селищна рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Замок" та Селянського (фермерського) господарства "Магнат 88", у якому просить:

- скасувати державну реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки площею 5,3 га з кадастровим номером :02:001:0100, реєстраційний номер об`єкта 250, номер відомостей про речове право 46098234, дата державної реєстрації - 10 січня 2022 року, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62778705 від 10 січня 2022 року;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки), номер запису про інше речове право 46098324, дата державної реєстрації - 10 січня 2022 року щодо земельної ділянки площею 5,3 га з кадастровим номером :02:001:0100, реєстраційний номер об`єкта 250, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62778705 від 10 січня 2022 року;

- скасувати державну реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки площею 10,135 га з кадастровим номером :02:001:0104, реєстраційний номер об`єкта - 250, номер відомостей про речове право 46098548, дата державної реєстрації - 10 січня 2022 року, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62779070 від 10 січня 2022 року;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки), номер запису про інше речове право 46098596, дата державної реєстрації - 10 січня 2022 року щодо земельної ділянки площею 10,135 га з кадастровим номером :02:001:0104, реєстраційний номер об`єкта 250, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62779070 від 10 січня 2022 року;

- скасувати державну реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки площею 28,4967 га з кадастровим номером - :02:001:0105, реєстраційний номер об`єкта 250, номер відомостей про речове право 46097869, дата державної реєстрації - 10 січня 2022 року, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62778270 від 10 січня 2022 року;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки), номер запису про інше речове право 46098009, дата державної реєстрації - 10 січня 2022 року щодо земельної ділянки площею 28,4967 га з кадастровим номером :02:001:0105, реєстраційний номер об`єкта 250, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 62778270 від 10 січня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 отримав у постійне користування землю загальною площею 45,7 га для ведення особистого селянського фермерського господарства на території Широчанської сільської ради Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею № ДН 0000357 від 26.05.1993. ОСОБА_1 , як засновником, створено і зареєстроване Селянське (фермерське) господарство "Замок". 08.01.2022 ОСОБА_1 , помер.

Проте позивачем встановлено, що після смерті ОСОБА_1 його спадкоємицею - ОСОБА_2 (дружина) було встановлено, що ОСОБА_1 01.11.2021 укладено три договори оренди землі б/н із Селянським (фермерським) господарством "Магнат 88", за якими ОСОБА_1 передав С(Ф)Г "Магнат 88" в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами № :02:001:0105, № :02:001:0104, № :02:001:0100 строком на 25 (двадцять п`ять) років для ведення фермерського господарства, розташовані на території Широчанської сільської ради Солонянськогго району Дніпропетровської області.

10.01.2022 (тобто після смерті ОСОБА_1 ) зазначені договори оренди землі б/н від 01.11.2021 посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В. та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номери записів про інше речове право: 46098009, 46098324 та 46098596)

Згідно усталеної судової практики у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, наданою засновнику саме для ведення фермерського господарства, в тому числі право постійного користування земельною ділянкою, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігаються за фермерським господарством, до якого вони перейшло після створення фермерського господарства, до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 23.06.2020 у справі № 922/989/18)

На теперішній час зазначена земельна ділянка складається із трьох частин (земельних ділянок), яким були присвоєні кадастрові номери: :02:001:0105, :02:001:0104, :02:001:0100. Отже, спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0105, :02:001:0104, :02:001:0100 надавалися у постійне користування ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею № ДН 0000357 від 26.05.1993.

Позивач зазначає, що Державний акт на право постійного користування землею № ДН 0000357 від 26.05.1993 не є тим документом, який надавав право користувачу земельної ділянки ( ОСОБА_1 ) надавати третім особам (в тому числі С(Ф)Г "Магнат 88".

У зв`язку із внесенням змін до земельного законодавства щодо розмежування земель державної та комунальної власності на підставі рішення Солонянської селищної ради № 12-33/VII від 30.10.2018 спірні земельні ділянки увійшли до складу земель, прийнятих у комунальну власність Солонянської селищної ради в межах території Солонянської селищної ради.

Разом із тим, у встановленому порядку державна реєстрація права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0105, :02:001:0104, :02:001:0100 проведена не була.

Позивач вважає, що укладення ОСОБА_1 з С(Ф)Г "Магнат 88" оспорюваних договорів оренди землі б/н від 01.11.2021 призводить до порушення інтересів Солонянської селищної об`єднаної територіальної громади Солонянського району Дніпропетровської області в особі Солонянської селищної ради щодо володіння, розпорядження та користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності, що виявилося у розпорядженні земельними ділянками з порушенням встановленої законом процедури.

Таким чином, при реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0105, :02:001:0104, :02:001:0100, про що у Державному реєстрі речових прав вчинено записи про реєстрацію їх за формою власності як приватні за номерами записів про право власності: 46067869, 46098548, 46098234, порушене земельне законодавства та інтереси територіальної громади.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити Селянському (фермерському) господарству "Замок" (ідентифікаційний код 20259102), Селянському (фермерському) господарству "Магнат" (ідентифікаційний код 42035292) та будь яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна:

- земельної ділянки площею 5,3 га з кадастровим номером :02:001:0100, реєстраційний номер об`єкта 250, номер відомостей про речове право 46098234;

- земельної ділянки площею 10,135 га з кадастровим номером :02:001:0104, реєстраційний номер об`єкта 250, номер відомостей про речове право 46098548;

- земельної ділянки площею 28,4967 га з кадастровим номером :02:001:0105, реєстраційний номер об`єкта 250, номер відомостей про речове право 46097869.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом позову є скасування державної реєстрації права власності щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0105, :02:001:0104, :02:001:0100) та скасування державної реєстрацію іншого речового права (права оренди зазначених земельних ділянок), реєстрація яких була здійснена 10 січня 2022 року (після смерті ОСОБА_1 ) всупереч тому, що останній не мав права розпоряджатися ними.

Тому на думку позивача є достатньо підстав вважати, що Селянським (фермерським) господарством "Замок" або Селянським (фермерським) господарством "Магнат" можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження цих земельних ділянок (права оренди на земельну ділянку) або передачею їх у заставу, оренду, суборенду, емфітевзис, користування іншим особам, що можуть призвести до неможливості без звернення із новими позовними вимогами зареєструвати право комунальної власності на зазначені земельні ділянки за Солонянською селищною радою.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктами 3, 4, 7 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Так, предметом позову заявник вказує скасування державної реєстрації права власності та іншого речового права (оренди) проведених, у тому числі за Селянським (фермерським) господарством "Магнат 88". Між тим, у заяві про забезпечення позову, позивач (заявник) просить заборонити Селянському (фермерському) господарству "Замок" (ідентифікаційний код 20259102), Селянському (фермерському) господарству "Магнат" (ідентифікаційний код 42035292) та будь яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок відповідно до переліку).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційним кодом 42035292, зареєстровано іншу юридичну особу, а саме Селянське (фермерське) господарство "Магнат 88".

Суд звертає увагу, що заявником не обґрунтована необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення позову в частині заборони саме Селянському (фермерському) господарству "Магнат" вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна.

Саме доводи заявника, які повинні бути наведені у заяві, підлягають оцінці судом при вирішенні питання про задоволення заяви чи відмову у вжитті заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що Господарський процесуальний кодекс України (ст.139) передбачає вимоги до змісту заяви про забезпечення позову, зокрема обґрунтування необхідності кожного заходу забезпечення позову, який належить застосувати.

Крім того, пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Додатково, суд звертає увагу, що у випадку, якщо заявник вважає, що підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні, заявник повинен вказати про це з наведенням відповідних мотивів. Саме наведені мотиви і будуть предметом оцінки суду для прийняття рішення про можливість вжиття заходів забезпечення позову без застосування зустрічного забезпечення.

Зазначення у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення або наведення мотивів відсутності підстав для зустрічного забезпечення необхідне для правильного та об`єктивного вирішення судом такої заяви.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в ухвалі від 21.08.2019 у справі №761/35501/17.

Зазначення що позивач спроможний забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, не є пропозицією заявника щодо зустрічного забезпечення.

При цьому відповідно до ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зазначена норма має імперативний характер і передбачає не право суду на повернення заяви, а саме обов`язок такого повернення. Також, невиконання вимог ст. 139 кодексу щодо змісту заяви про забезпечення позову має наслідком повернення заяви, а не прийняття рішення про відмову у забезпеченні позову.

Отже, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Ухвала набирає чинності може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: заява про забезпечення позову, копія розпорядження від 30.08.2024 №К-404 та платіжна інструкція №916 від 11.09.2024 на суму 1514,00 грн.

Суддя О.М. Крижний