ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 вересня 2024 року Черкаси справа №925/1103/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши заяву відділу комунального майна Уманської міської ради про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2024 відділ комунального майна Уманської міської ради звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом до приватного підприємства «СОЛОМОН СС» та ОСОБА_1 , у якому просить суд:

визнати недійсним договір купівлі-продажу майна комунальної власності від 08.10.2020, укладений між відділом з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради та приватним підприємством «СОЛОМОН СС», який посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1869, зі змінами, внесеними відповідно до договору від 09.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1875;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Уманської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 177,2 м2, які розміщені у підвалі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108.

У позовній заяві позивач також просить суд судові витрати, які ним понесені у зв`язку із поданням цього позову, покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані недотриманням вимог статті 18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» при здійсненні приватизації нежитлових приміщень, загальною площею 177,2 м2, які розміщені у підвалі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108. Внаслідок допущених порушень, вищевказаний об`єкт вибув з комунальної власності Уманської міської територіальної громади на неконкурентних умовах, а саме без проведення конкурсу (аукціону), за заниженою ціною, чим порушені майнові інтереси Уманської міської територіальної громади.

Разом із позовом, позивач також подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову та заборонити ОСОБА_1 вчиняти наступні дії: відчужувати майно; здійснювати поділ, об`єднання з іншими приміщеннями або проводити будь які будівельні роботи, внаслідок яких буде змінено технічні характеристики об`єкта нерухомого майна щодо нежитлових приміщень загальною площею 177,2 м2, які розміщені у підвалі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.09.2024 позовну заяву відділу комунального майна Уманської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначає, що згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації у майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є те, що 08.10.2020 приватне підприємство «СОЛОМОН СС» здійснило викуп майна комунальної власності на підставі договору купівлі-продажу, який на цей час оспорюються позивачем у цій справі. У подальшому, 20.05.2024 приватне підприємство «СОЛОМОН СС» продало спірне майно ОСОБА_1 , яка є його володільцем на день подання позову, а тому має можливість розпоряджатися об`єктом нерухомого майна на власний розсуд, незважаючи на наявність спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна комунальної власності та витребування спірного майна з незаконного володіння.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункти 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Разом із цим, визначений у процесуальному законі принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 21.12.2020 у справі №916/401/17).

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена постанові від 23.10.2019 у справі №927/432/19).

Обранням належного, відповідно до предмета спору заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Предметом спору цій справі є вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування з чужого незаконного володіння на користь органу місцевого самоврядування нерухомого майна, яке перебуває у власності відповідачки.

З доданих до заяви про забезпечення позову документів, слідує на підставі оспорюваного договору договір купівлі-продажу майно комунальної власності вибуло з власності позивача у власність приватного підприємства «СОЛОМОН СС». У подальшому це майно на підставі договору купівлі-продажу було передано ОСОБА_1 .

Враховуючи предмет спору, а також доводи позивача, суд вважає, що у разі відчуження ОСОБА_1 спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, позивач для захисту інтересів територіальної громади буде вимушений звертатися до суду з іншими позовами, в тому числі і до нових власників.

Виходячи з наведеного, співмірними та справедливими в цьому випадку суд вважає заходи забезпечення позову щодо заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо спірного майно, оскільки, як власник спірного нерухомого майна, вона має можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним об`єктом на користь третіх осіб.

Наведене може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим припущення позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати спірне майно та заборони здійснювати поділ, об`єднання з іншими приміщеннями або проводити будь-які будівельні роботи, внаслідок яких може бути змінено технічні характеристики об`єкта нерухомого майна може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів міської ради, по захист яких позивач звернувся до суду.

При цьому суд вбачає зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову (заборона вчиняти дії щодо відчуження вказаного майна) та предметом позовних вимог про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Уманської міської ради спірних нежитлових приміщень; співмірність вказаних заходів забезпечення позову і предмету позову.

Отже, існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у подальшому ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для ОСОБА_1 є меншими з тими негативними наслідками, які можуть настати для позивача в результаті невжиття цих заходів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вищевказані заходи забезпечення позову відповідають статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Крім того, вжиття вказаних заходів забезпечення цього позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику.

Варто також зауважити, що обрані заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки відповідне майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які запропоновані заявником призведе до істотного ускладнення чи навіть унеможливлення ефективного захисту та відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Запропоновані заходи не призведуть до порушення прав ОСОБА_1 та спрямовані на запобігання негативним наслідкам до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили, тому суд дійшов висновку, що заява відділу комунального майна Уманської міської ради про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити заяву відділу комунального майна Уманської міської ради про забезпечення позову від 09.09.2024.

2.Вжити заходи забезпечення позову у справі №925/1103/24, а саме:

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти наступні дії: відчужувати майно; здійснювати поділ, об`єднання з іншими приміщеннями або проводити будь які будівельні роботи, внаслідок яких буде змінено технічні характеристики об`єкта нерухомого майна щодо нежитлових приміщень загальною площею 177,2 м2, які розміщені у підвалі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108.

Стягувач: відділ комунального майна Уманської міської ради (площа Соборності, 1, місто Умань, Черкаська область, 20301, ідентифікаційний код 45642104).

Боржник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.І.Кучеренко