СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Харків Справа № 922/1179/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Плахов О.В. , суддя Слободін М.М.,

в порядку письмового провадження без виклику сторін;

розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (вх. № 1715 Х)

на рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 (повний текст судового рішення складений та підписаний 24.06.2024, суддя Лавренюк Т.А.)

у справі № 922/1179/24

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, м. Харків

до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", м. Харків,

про стягнення 35 599,22грн,

ВСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області звернулася до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки за договором № Т1-УТР21 від 06.01.2021 у сумі 35 599, 22грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі №922/1179/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду із посиланням на норми матеріального права мотивоване недоведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду № Т1-УТР21 від 06.01.2021 та, як наслідок, відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальних збитків на суму 35 599,22грн.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, позивач, непогоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати повністю рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі № 922/1179/24 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633, 60 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилався на те, що:

- місцевим господарським судом в оскаржуваному судовому рішенні не було взято до уваги факт доведеності вини відповідача у виникненні ДТП, адже під час розгляду справи №633/16/22 встановлено факт неналежного утримання дороги, невідповідності стану автодороги вимогам безпеки руху, внаслідок чого транспортний засіб, належний позивачу в наведеній справі, отримав механічні пошкодження;

- судом першої інстанції не враховано, що виконавець за умовами укладеного між сторонами спору договору прийняв від замовника на експлуатаційне утримання автомобільну дорогу загального користування державного значення Т-21-11 (Чугуїв Печеніги Великий Бурлук) та на період дії договору та протягом гарантійного періоду в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини виконавця, а також забезпечує повне майнове відшкодування замовнику у разі заподіяння збитків користувачами дороги, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами автомобільній дорозі, якщо такі збитки завдані з вини виконавця.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.07.2024 для розгляду справи №922/1179/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2024 у справі №922/1179/24 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1179/24; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (вх.№1715Х) на рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі №922/1179/24, до надходження матеріалів справи.

16.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1179/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2024 у справі №922/1179/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (вх. № 1715 Х) на рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі № 922/1179/24; встановлено учасникам справи строк до 01.08.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; розпочато розгляд справи з 02.08.2024 без повідомлення учасників справи.

29.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, погоджуючись з висновками місцевого господарського суду, заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

30.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечує позицію відповідача та просить задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

У зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.09.2024 для розгляду справи №922/1179/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Плахов О.В.

Будь-яких інших заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 № Н-134, затверджено та внесено зміни до Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (далі - Положення) шляхом викладення його у новій редакції, відповідно до п.1.1 якого Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області є державною неприбутковою організацією, яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 № 29 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" перейменовано з Державного агентства автомобільних доріг України на Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України.

Метою діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, за приписами п. 2.1.1 Положення, є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Служба реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення у Харківській області.

За змістом п.2.2.1, п.3.3 Положення основним предметом діяльності позивача є виконання в межах визначених повноважень функцій замовника робіт та послуг з нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонту та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна.

06.01.2021 між позивачем та Дочірнім підприємством "Харківській облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) укладено договір № Т1-УТР/21 від (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим договором, надати послуги: 63710000-9 - Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області), за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим Договором термін, а позивач прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок.

У відповідності до умов п.1.2 договору відповідач приймає по акту від позивача автомобільні дороги загального користування державного значення у Харківській області дорожні споруди на ній для надання послуг з експлуатаційного утримання. Протяжність автомобільної дороги, згідно предмету даного договору становить 2033,518км. Автомобільна дорога передається відповідачу для надання послуг за предметом договору. Інформацію про протяжність та склад автомобільних доріг загального користування державного значення визначено Додатком № 1, що є невід`ємною частиною договору.

Експлуатаційне утримання повинно здійснюватися відповідно до норм чинного законодавства України, нормативно-правових актів, норм та стандартів та іншого нормативно-правового регулювання у сфері дорожнього господарства. У випадку, якщо протягом строку дії цього Договору відбудеться зміна норм законодавства та/або державних будівельних норм, стандартів, технічних умов та інших правил у дорожній сфері (у тому числі, набрання чинності новими нормами), відповідач зобов`язаний здійснювати експлуатаційне утримання у відповідності до чинної редакції таких змін (п.1.3 договору).

Пунктом 1.4 договору сторони погодили, що послуги виконуються відповідачем згідно щомісячних планів-завдань, актів дефектів, кошторисної документації, наданих позивачем.

Відповідач, відповідно до п.1.5 договору, приймає від позивача право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі позивача, у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про дорожній рух".

Пунктом 1.6 договору сторони дійшли згоди, що на період дії договору та протягом гарантійного періоду, відповідач відповідно до Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про автомобільні дороги" та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини відповідача, а також забезпечує повне майнове відшкодування позивачу у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на мережі автомобільних доріг, якщо такі збитки завдані з вини відповідача.

За умовами п.2.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання надати передбачені цим договором послуги позивачу, якість яких відповідає умовам та вимогам норм чинного законодавства України, нормативно-правових актів, норм та стандартів та іншого нормативно-правового регулювання у сфері дорожнього господарства.

Розрахунки, відповідно до п.4.2 договору, проводяться позивачем після підписання сторонами "Актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма КБ-2В) та "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форма КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних стандартів з ціноутворення, які складаються відповідачем та подаються на підпис позивачу не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг.

Відповідно до п.7.1.1, 7.1.5 договору позивач зобов`язався приймати надані послуги згідно з Актом прийняття виконаних робіт (Ф. КБ-2В) за умови дотримання відповідачем п.2.1 договору, відповідно до актів виконаних робіт (Ф. КБ-2В) здійснювати оплату (Ф. КБ-3) за виконані послуги в межах виділеного фінансування.

У п.7.3.10 договору сторони дійшли згоди, що у разі скоєння ДТП внаслідок неналежного виконання умов цього договору з вини відповідача він несе за це відповідальність та бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів, пов`язаних з таким ДТП, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків та інших витрат, пов`язаних із врегулюванням таких спорів. Позивач з відповідачем ведуть облік ДТП, беруть участь у розслідуванні ДТП, передбачених Положенням про комісію для проведення службового розслідування ДТП з тяжкими наслідками, інших резонансних пригод та реагування на надзвичайні ситуації, що загрожують безпеці руху" в тому числі з матеріальними збитками, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у відповідача.

Також у п.8.2 договору сторони погодили, що відповідач несе відповідальність за невиконання, неналежне виконання умов цього договору, зокрема, за не забезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини відповідача та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Між сторонами складено та підписано додатки до укладеного договору, зокрема, додаток № 1 - Інформація про протяжність та склад автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області.

20.11.2021 на автомобільній дорозі загального користування державного значення Т-21-11 Чугуїв-Печеніги-Великий Бурлук на км 29+980, яка входить до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю громадянина ОСОБА_1 , в результаті якої його автомобіль зазнав технічних пошкоджень (падіння дерева на його транспортний засіб), що і стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди з позивача.

За результатами розгляду справи № 633/16/22 за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Харківській області), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, Козельщинським районним судом Полтавської області 08.08.2023 постановлено рішення про задоволення позову частково та стягнуто зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17 969,00грн; моральну шкоду у сумі 7 000,00грн; судовий збір в розмірі 1 349,56грн та витрати з оплати послуг з оціночної діяльності у розмірі 2 639,60грн. В задоволенні позовних вимог у частині стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 9 261,00грн та моральної шкоди в розмірі 3 000,00грн - відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.12.2023 апеляційну скаргу позивача на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.08.2023 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін на підставі того, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дана ДТП сталася внаслідок неналежного виконання посадовими особами Служби автомобільних доріг у Харківській області обов`язків по догляду за зеленими насадженнями.

06.03.2024 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавчі провадження, в межах яких стягнуто з позивача кошти на загальну суму 31 272,46грн (ВП 74367994, ВП 74368196 та ВП 74367748).

На підставі виконавчого листа Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.01.2024 у справі № 633/16/22 Державною казначейською службою з рахунку Служби відновлення стягнуто судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 1 349,56грн.

Також позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 977,20грн за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі № 633/16/22.

Оскільки між сторонами укладено договір № Т1-УТР/21 від 06.01.2021, посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, наявності вини у виникненні ДТП, позивач 19.12.2023 звернувся до відповідача з претензією про відшкодування матеріальних збитків за вказаним договором в розмірі 31 935,36грн, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як зазначає позивач, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, перебуваючи у договірних відносинах з ДП "Харківський облавтодор", не позбавлена можливості захистити своє порушене право як замовника послуг, спричинене їх неякісним виконанням, на підставі п.1.6 договору, відповідно до якого виконавець (відповідач у даній справі) забезпечує повне майнове відшкодування замовнику (позивачеві) у разі заподіяння збитків користувачам доріг, якщо такі збитки завдані з вини виконавця, про що також було зазначено у рішенні суду від 08.08.2023 у справі № 633/16/22.

Місцевий господарський суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції з наведеним висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди, під котрою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Аналогічна правова норма викладена і у ст.228 Господарського кодексу України, за приписами якої учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов`язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб`єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників підприємства відповідно до вимог законодавства про працю.

В особи, яка відшкодувала шкоду, право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу виникає виключно до тих осіб, в діях або бездіяльності яких наявна вина, що є підставою цивільно/господарсько-правової відповідальності.

Разом із наведеним у розумінні процесуального закону саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, вини, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Господарський суд встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Так, як обставинами вище встановлено, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач, як підрядник, взяті на себе зобов`язання за договором № Т1-УТР/21 від 06.01.2021 в частині належного утримання автомобільної дороги не виконав, оскільки 20.11.2021 на автомобільній дорозі загального користування державного значення Т-21-11 Чугуїв-Печеніги-Великий Бурлук на км 29+980, яка входить до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору, укладеного між сторонами спору, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю громадянина ОСОБА_1 , в результаті якої його автомобіль зазнав технічних пошкоджень (падіння дерева на його транспортний засіб).

В подальшому за результатами розгляду справи № 633/16/22 за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Харківській області), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, Козельщинським районним судом Полтавської області 08.08.2023 постановлено рішення про задоволення позову частково та стягнуто зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17 969,00грн; моральну шкоду у сумі 7 000,00грн; судовий збір в розмірі 1 349,56грн та витрати з оплати послуг з оціночної діяльності у розмірі 2 639,60грн. В задоволенні позовних вимог у частині стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 9 261,00грн та моральної шкоди в розмірі 3 000,00грн - відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.12.2023 апеляційну скаргу позивача на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.08.2023 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване висновком про те, що ДТП сталася внаслідок неналежного виконання посадовими особами Служби автомобільних доріг у Харківській області обов`язків по догляду за зеленими насадженнями.

Водночас, передумовою для стягнення розміру збитків з відповідача, на переконання позивача, є факт неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за договором підряду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № Т1-УТР/21 від 06.01.2021.

Так, у відповідності до умов п 1.4 договору № Т1-УТР21 від 06.01.2021, сторони погодили, що послуги виконуються відповідачем згідно щомісячних планів-завдань, актів дефектів, кошторисної документації, наданих позивачем.

Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач отримував плани-завдання (наряд) від позивача на вирубку дерев саме на виконання послуг за договором № Т1-УТР/21 від 06.01.2021 і даний факт позивачем не спростований.

Наявний в матеріалах справи план-завдання "Роботи з експлуатаційного утримання закріпленої за філією "Чугуївський РАД" ДП "Харківський облавтодор" мережі автомобільних доріг загального користування" як доказ надання завдання відповідачу на виконання зобов`язань, взятих відповідачем за договором № Т1-УТР/21 від 06.01.2021, судом першої інстанції було обґрунтовано відхилено, оскільки відповідний план-завдання наданий позивачем на вересень 2020 року, тобто під час дії іншого договору - № Т3-УТР/20 від 15.01.2020, який припинив свою дію 13.12.2020 та не є підставою позову.

Судова колегія зазначає, що саме на підставі укладеного договору № Т1-УТР/21 від 06.01.2021 позивач зобов`язаний був надавати відповідачеві плани-завдання на обрізання кров дерев на 2021 рік, в якому мало місце ДТП, водночас останнім вказане зроблено не було, що виключає можливість покладення на відповідача відповідальності за завдану шкоду, а тому посилання позивача на план-завдання на вересень 2020 року, як на доказ належного виконання своїх обов`язків та того, що ДТП за участі ОСОБА_1 сталася саме з вини неналежного виконання своїх обов`язків з експлуатаційного утримання доріг відповідачем за договором № Т1-УТР/21 від 06.01.2021, є необґрунтованими.

Також слід зауважити на тому, що умовами п.7.1.1 договору сторони дійшли згоди, що позивач зобов`язаний приймати надані відповідачем послуги згідно з актом прийняття виконаних робіт (Ф. КБ-2В) за умови дотримання ним п.2.1 договору, а за умовами п.4.2 договору розрахунки за надані відповідачем послуги, позивач здійснює лише після підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В) і довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних стандартів з ціноутворення, які складаються відповідачем та подаються на підпис позивачу не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг.

Разом з тим, акт та довідка форми КБ-2В та КБ-2 за вересень 2020 року з виконання робіт з обрізання крон дерев ані позивачем, ані відповідачем до матеріалів справи надано не було, в матеріалах справи вони також відсутні.

Інших доказів в підтвердження факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № Т1-УТР/21 від 06.01.2021 в період дії якого сталася ДТП за участю ОСОБА_1 , а саме доказів того, що позивач, в межах даного договору, надавав завдання відповідачу в плані-завданні, як це передбачено сторонами п. 1.4 договору, виконати роботи з експлуатаційного утримання автомобільної дороги та придорожніх насаджень на тій ділянці дороги де сталася ДТП, позивачем до матеріалів справи надано не було.

Крім того, щодо доводів апелянта про те, що вина у виникненні ДТП з боку відповідача вже доведена судовим рішенням, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що предметом позову у справі № 633/16/22 були вимоги ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Отже, встановлення факту наявності або відсутності повного складу цивільного правопорушення у розумінні обов`язкових елементу збитків в діях/бездіяльності Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" не було предметом спору та ним не встановлювалось.

Доведення в господарському процесі стороною наявності виникнення підстав для стягнення збитків, усіх його елементів, покладається саме на позивача, натомість в даному випадку у розумінні положень статті 73, 74 Господарського процесуального кодексу України останнім свій обов`язок в повному обсязі виконаний не був.

Враховуючи викладене у сукупності, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню шкоди на підставі ст.1191 Цивільного кодексу України, ст.228 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 32 599,22грн не є доведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення було дотримано норми матеріального та процесуального права, повно досліджено обставини справи, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а тому рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі №922/1179/24 слід залишити без змін.

У відповідності до статті 129 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області (вх. № 1715 Х) на рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі № 922/1179/24 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 24.06.2024 у справі №922/1179/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.09.2024

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін