ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024м. ХарківСправа № 922/1975/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області (64270, Харківська обл., Ізюмський р-н, смт Савинці, вул. Соборна, 49; ідент. код 04397106)

до 1. Ліквідаційної комісії Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області (64200, Харківська обл., Ізюмський р-н,м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 18; ідент. код 02146386)

2. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ідент. код 14099344)

про зняття арешту

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача 1 - не з`явився,

відповідача 2 - не з`явився,

3-ї особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Савинська селищна рада Ізюмського району Харківської області звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Ліквідаційної комісії Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить зняти арешт з автобуса БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , що належить Савинській селищній раді Ізюмського району Харківської області (), накладеного відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. від 07.12.2023 року № 73517182, запис про обтяження: 31027781, тип обтяження: арешт рухомого майна. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Савинська селищна рада Ізюмського району Харківської області з 22 січня 2021 року набула майнові права на автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , який обліковується на балансі позивача. Савинська селищна рада Ізюмського району Харківської області звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області за процедурою вибраковки транспортного засобу, де стало відомо, що було накладено арешт на все рухоме майно боржника Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації, зокрема на автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 . Таким чином постановою від 07 грудня 2023 року № 73517182 при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/7240/21, виданого 21 вересня 2021 року Харківським окружним адміністративним судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було накладено арешт на автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , який належить не боржнику Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації, а Савинській селищній раді Ізюмського району Харківської області. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.06.2024 року прийнято позовну заяву Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1975/24, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче засідання на "25" червня 2024 р. о 12:00. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

У підготовчому засіданні 25.06.2024 у справі постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 09.09.2024 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України до 22 серпня 2024 року о 12:00 год.

У підготовчому засіданні 22.08.2024 р. постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на 29 серпня 2024 року.

27.06.2024 від відповідача (Відділ освіти Балаклійської районної державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву (вх. 16719), згідно з яким визнані у повному обсязі позовні вимоги Савинської селищної ради. Просить суд розглянути справу без участі представника Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації.

02.07.2024 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції надано пояснення по справі 3-ї особи (вх. 17050), в яких викладено заперечення проти позовних вимог. Третя особа зазначає, що дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу по справі № 520/7240/21 від 21.09.2021 року проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження».

Судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. 120, ст. 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Сторони та 3-я особа правом на участь представників у судовому засіданні 29.08.2024 не скористались, причину неявки не повідомили. Про місце, дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 121 ГПК України.

Враховуючи викладене, розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи у розумні строки та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Предметом доказування у справі є обставини щодо наявності підстав для зняття арешту з автобусу БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , який знаходиться під арештом, що накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07 грудня 2023 року № 73517182 при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/7240/21, виданого 21 вересня 2021 року Харківським окружним адміністративним судом. В межах вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на все рухоме майно боржника Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації, зокрема на автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач наполягає, що про даний арешт останньому стало відомо 11 квітня 2024 року, коли Савинська селищна рада Ізюмського району Харківської області звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області за процедурою вибраковки транспортного засобу та було видано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 91114610 від 15 травня 2024 року.

Позивач зазначає, що саме він є власником спірного рухомого майна - автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , проте позбавлений можливості використання та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», Закону України «Про внесення змін до Деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій» від 06.12.2020 р. № 1009-ІХ, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», ст. 104-107 Цивільного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», було прийняте Рішення Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області I сесії V III скликання від 10 грудня 2020 року № 18 - V III «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Савинської селищної ради».

Відповідно Акту приймання-передачі майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Ізюмського району Харківської області у комунальну власність Савинської територіальної громади Ізюмського району Харківської області в особі Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 31 грудня 2020 року, затвердженого рішенням IV сесії Савинської селищної ради VIII скликання від 22 січня 2021 року № 94 VIII, «Про затвердження актів прийманняпередачі закладів освіти та їх нерухомого майна із спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Ізюмського району Харківської області у комунальну власність Савинської територіальної громади Ізюмського району Харківської області в особі Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області», було передано майно від Ізюмської районної ради Харківської області, зокрема легковий автобус БОГДАН А 06907 (а.с. 26-27).

Відповідно до рішення Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області IX сесії V III скликання від 30 червня 2021 року № 393 - V III «Про зміну засновника, зміну назви та затвердження Статуту Веселівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Балаклійської районної ради Харківської області у новій редакції», було вирішено відповідно до п. 1.1 виключити зі складу засновників юридичної особи Веселівська загальноосвітня школа I-III ступенів Балаклійської районної ради Харківської області (); п. 1.2 включити до складу засновників юридичної особи Веселівська загальноосвітня школа I-III ступенів Балаклійської районної ради Харківської області () Савинську селищну раду Ізюмського району Харківської області ().

Тобто, за твердженнями позивача, майнові права на автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , Савинська селищна рада Ізюмського району Харківської області набула саме 22 січня 2021 року і з вказаного часу даний транспортний засіб обліковувався на балансі позивача.

При цьому, позивачем надано до матеріалів справи довідки відділу Ізюмського РТЦК Харківської області № 38 від 05.06.2023 та № 769 від 04.03.2024, згідно з якими автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , був поставлений на військовий облік за Савинською селищною радою Ізюмського району Харківської області 05 червня 2023 року, а знятий з військового обліку 04 березня 2024 року.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначає, що про арешт на транспортний засіб позивачу стало відомо після звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області за процедурою вибраковки транспортного засобу.

У зв`язку з чим позивачу стало відомо, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 у справі № 520/7240/21 позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Балаклійського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області до Ліквідаційної комісії Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення капіталізованих платежів - задоволено в повному обсязі; стягнуто з Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Балаклійського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області капіталізовані платежі на суму 824 067,93 грн.

Постановою від 07 грудня 2023 року (ВП № 73517182) при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/7240/21, виданого 21 вересня 2021 року Харківським окружним адміністративним судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було накладено арешт на автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 .

Проте позивач наголошує, що спірний транспортний засіб станом на час прийняття судового рішення у адміністративній справі, належав не боржнику Відділу освіти Балаклійської районної державної адміністрації, а Савинській селищній раді Ізюмського району Харківської області.

Заперечуючи проти позову, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказує про те, що згідно з відповіді МВС отриманої через Автоматизовану систему виконавчого провадження від 06.12.2023 за боржником зареєстровані транспортні засоби. 07.12.2023 державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника. Дані внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Станом на 02.07.2024 року від боржника не надійшло жодної інформації про погашення боргу у повному обсязі чи часткове погашення боргу, кошти стягувачу не виплачені. Державним виконавцем вжито дії щодо примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/7240/21 від 21.09.2021, відповідно до вимог чинного законодавства.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Зі змісту наведеної норми Закону вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Відповідно до статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 922/1110/18).

З матеріалів справи вбачається, що у 2020 році розпочато процедуру передачі із спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Ізюмського району Харківської області у комунальну власність Савинської територіальної громади Ізюмського району Харківської області в особі Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області закладів освіти району та їх нерухомого майна, зокрема Веселівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Балаклійської районної ради Харківської області станом на 31 грудня 2020 року було передано позивачу транспортний засіб - автобус БОГДАН А - 06907, Інвентарний номер 10510002 залишковою вартістю 95400,00 грн. Доказів здійснення позивачем реєстрація транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах до матеріалів справи не надано.

Разом з тим, на відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (частина четверта статті 334 ЦК України).

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Таку ж позицію виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 01 листопада 2022 року в рамках справи № 911/1278/20, зокрема зазначивши, що реєстрація транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах не впливає на набуття особою права власності на нього і нездійснення реєстрації (державної та/або відомчої) транспортного засобу не є підставою для оспорювання права власності набувача.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2020 у справі № 278/3640/18 (провадження № 61-11481св20), в якій, аналізуючи положення статті 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», суд зазначив: «Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує».

Подібні правові висновки щодо застосування положень статті 34 Закону України «Про дорожній рух» викладено Верховним Судом також у постановах від 13.02.2018 у справі № 910/11266/17, від 21.05.2019 у справі № 912/1426/18 та від 30.07.2019 у справі № 905/1053/18.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.

Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах.

Тобто, з системного аналізу наведених правових норм полягає, що останні визначають не відмінний від ст. 334 Цивільного кодексу України, момент виникнення у особи права власності на транспортний засіб, а лише обов`язок власника (тобто, особи яка вже набула майнові права на вказаний об`єкт) здійснити його реєстрацію. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 13.02.2018р. Верховного Суду по справі № 910/11266/17

При цьому, суд звертає увагу на те, що правовим наслідком невиконання власниками транспортних засобів наведеного вище обов`язку ніяким чином не є припинення права, а лише заборона експлуатації такого транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи доведеність більш вірогідними доказами обставини набуття позивачем з 22 січня 2021 року, тобто до ухвалення рішення у адміністративній справі № 520/7240/21, права власності на транспортний засіб (передано у комунальну власність) - автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку наявним доказам, суд дійшов до висновку, що позивач, як власник нерухомого майна (автобус БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 ) має право на користування та розпорядження останнім, а отже, у зв`язку з викладеним, наявні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. В даному випадку позивач не просить суд стягнути з відповідачів судові витрати, при цьому саме бездіяльність позивача щодо своєчасного проведення державної реєстрації транспортного засобу призвела до виникнення спірної ситуації, отже, судовий збір за подання даного позову залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Зняти арешт з автобуса БОГДАН А - 06907, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , що належить Савинській селищній раді Ізюмського району Харківської області (), накладеного відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. від 07.12.2023 року №73517182, запис про обтяження: 31027781, тип обтяження: арешт рухомого майна.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "09" вересня 2024 р.

Суддя М.І. Шатерніков