ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/793/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про стягнення 20434,23 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 20434,23 грн., з яких: 19000,00грн. боргу за виконані роботи по договору №252 від 24.07.2023; 386,44грн. 3% річних, 1047,79 грн. інфляційних. Позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті 3028,78 грн. судового збору та 20000,00 грн. на правничу допомогу.

У відзиві на позовну заяву Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" позов не визнало , у зв`язку з неправильним визначенням періоду для нарахування річних та інфляційних, та просило відмовити у стягненні правничої допомоги з підстав відсутності доказів понесення таких витрат.

У відповіді на відзив Фізична особа-підприємець Невмержицький Микола Іванович зазначає, що в акті виконаних робіт невірно зазначено номер договору про надання правничої допомоги, оскільки між позивачем та адвокатом укладений договір №5 від 22.02.24, фактично відповідач визнає борг та частково не погоджується із нарахуваннями 3% річних та інфляційних.

Рух справи

18.07.2024 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 22.07.2024 суд відкрив провадження у справі №906/793/24 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

06.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

20.08.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від Фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича.

Встановлені судом обставини.

24 липня 2023 року між Фізичною особою-підприємцем Невмержицьким Миколою Івановичем (виконавець/позивач) та Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Бердичівське лісове господарство" (замовник/відповідач) укладено договір №252 про надання послуг з виготовлення проектно - кошторисної документації.

Згідно п. 1.1 договору, виконавець зобов`язався за дорученням замовника надати послуги з розробки проектно - кошторисної документації (далі - послуги) згідно Завдання на проектування (Додаток 1), місць розташування рекреаційних пунктів (Додаток 2) та Наповнення рекреаційних пунктів (Додаток 3) (а.с.7).

Згідно п. 4.2 договору, загальна вартість Послуги за цим Договором становить 50 000 грн.

Згідно п. 4.5 догвору, Замовник зобов`язаний оплатити на р/р Виконавця, зазначений у договорі, 100% вартості послуг протягом 3-х робочих днів з моменту прийняття наданих послуг за Актом приймання - передачі.

09 листопада 2023 року сторони підписали Акт прийняття виконаних робіт №47/23 за договором №252 від 24.07.23 на суму 50000,00 грн. (а.с.10).

Таким чином відповідач зобов`язаний був розрахуватися за виконані роботи у строк до 13.11.2023 року.

Проте, за даними позивача, відповідач свої зобов`язання виконав частково, тобто сплатив позивачеві 31000,00грн., внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 19000,00грн. (50000-31000,00=19000).

Висновки суду та норми права.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач щодо наявної у нього заборгованості перед позивачем у вказаній сумі не заперечив.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 19000,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 1047,79 грн. інфляційних та 386,44 грн. 3% річних (а.с.5).

Вказані величини обраховані за період прострочки оплати з 13.11.23 (останній день оплати) по 17.07.2024.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що за період з 14.11.23 по 17.07.2024, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в розмірі 1047,79 грн. інфляційних та 384,88 грн. 3% річних.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 20432,67 грн., з яких: 19000,00 грн. боргу, 1047,79 грн. інфляційних, 384,88 грн. 3% річних. Вимога про стягнення 1,56 грн. 3% річних не підлягає задоволенню оскільки заявлена безпідставно. .

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правової допомоги №5 від 22.02.24 в розмірі 20000,00грн.

Відповідач заперечив щодо стягнення правничої допомоги посилаючись на відсутність належних доказів та договору, що не дає можливості визначити порядок нарахування вартості послуг, на відсутність такої послуги як участь адвоката у судовому засіданні, про яку зазначено в акті наданих послуг.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заява про відшкодування судових витрат викладена у позовній заяві .

На підтвердження надання правничої допомоги на суму 20000,00 грн надано докази: Договір про надання правничої допомоги №5 від 22.02.2024, який укладений між адвокатом Ніколенко А.Г. та ФОП Невмержицьким М.І., ордер на надання правничої допомоги, Акт приймання - передачі з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 18.07.24 на суму 20000,00 грн.

Пунктами 4.1 та 4.4 Договору про надання правничої допомоги, передбачено, що гонорар адвоката становить 10% від задоволених судом позовних вимог. Крім оплати гонорару, клієнт відшкодовує всі витрати адвоката на зв`язок, поштові витрати, фотокопіювання, транспортні та відрядні витрати, переклад на іноземні мови та інші витрати, які пов`язані з наданням послуг.

Під час вирішення питання розподілу витрат позивача на правову допомогу суд виходить з наступного.

10 % від задоволених судом позовних вимог становить 2043,27 грн., що відповідно до Акту наданих послуг та п.4.1 договору включає: консультацію, аналіз законодавства та складання позовної заяви.

Витрати на подання позовної заяви та на участь у судовому засіданні адвокат не поніс, оскільки позовна заява була подана через канцелярію суду, а справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи та присутності їх представників.

За змістом вимог частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Під час визначення належних до стягнення судових витрат на оплату послуг адвоката судом враховано п.4.1, п.4.2, п.4.6 Договору про надання правничої допомоги, відсутності адвокатських витрат та судових засідань.

Згідно п.4.5 Договору про надання правничої допомоги, визначений сторонами гонорар не може бути меншим за мінімальний розмір гонорару, встановлений відповідно до Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, які затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 21.01.2014.

Рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, які затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 21.01.2014, у відповідності до яких, можливо , визначався розмір гонорару адвоката, до суду не подано. Договір не містить види послуг та розцінки на ці послуги, а лише зазначено про гонорар 10% від задоволених судом позовних вимог, який включає в себе усі послуги адвоката.

Таким чином, заява позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у розмірі 10% від задоволених судом позовних вимог, що становить 2043,27грн.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9А; ідентифікаційний код 44768034) на користь Фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича, ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) :

- 19000,00 грн. боргу;

- 384,88 грн. 3% річних ;

- 1047,79 грн. інфляційних;

- 3027,77 грн. судового збору;

- 2043,27 грн. витрат на правничу допомогу.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 1,56 грн. 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.09.24

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повідом.)

- відповідачу до ЕК