УХВАЛА

м. Київ

11.09.2024Справа № 910/11023/24

Суддя Людмила ШКУРДОВА, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), в якій воно просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання його бездіяльності, як суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призводить до обмеження конкуренції морських операторів на території порто-пункту Кілія порту Усть-Дунайськ, протиправною та стягнення збитків, завданих зловживанням монопольним (домінуючим) становищем, заборонити Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» вчиняти будь-які дії щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуги доступу до причалу № 1, що розташований на вул. Портова, 4 у м. Кілія у порто-пункті Кілія порту Усть-Дунайськ, а також супутніх послуг, які забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ, за тарифами передбаченими чинним законодавством України.

За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 2, 10 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Умовою застосування заходів по забезпеченню позову є достатньо обґрунтоване припущення, що можуть виникнути ускладнення під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову (правові висновки Верховного Суду у постановах від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19 та від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову також зазначив Верховний Суд в постанові від 03.04.2020 у справі №904/4511/19. Суд вказав, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання зобов`язання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Предметом позову з яким ТОВ "Зерновий термінал Кілія" має намір звернутися до суду є визнання бездіяльності Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» протиправною та стягнення збитків, завданих зловживанням монопольним (домінуючим) становищем ДП «АМПУ».

Заявник у заяві зазначає, що внаслідок бездіяльності ДП «АМПУ», котра виражається у не підтвердженні чи затягуванні підтвердження нотісу про підхід судів до причалу для здійснення завантаження/розвантаження товариством з боку Філії-Усть Дунайськ, порушено права заявника на введення господарської діяльності, оскільки ДП «АМПУ» штучно створює переваги для інших операторів що, породжує відсутність конкуренції між портовими операторами та спричиняє значні фінансові втрати замовникам морських перевезень вантажів, власникам морських суден, що унеможливлює ТОВ «ЗТК» відповідно до зводу звичаїв морського порту Усть-Дунайськ здійснювати прийом суден для подальшої обробки та створює відповідні об`єктивні умови для відмови замовників морських перевезень від послуг ТОВ «ЗТК», як портового оператора, а тому ТОВ «ЗТК» має намір звернутися до суду з позовом про визнання бездіяльності державного підприємства протиправною та стягнення збитків, завданих зловживанням монопольним (домінуючим) становищем ДП «АМПУ».

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник зазначає, що невжиття судом заходів забезпечення позову унеможливить поновлення прав ТОВ «ЗТК» на здійснення підприємницької діяльності в якості портового оператора в порту Усть-Дунайськ на конкурентних засадах, оскільки за час розгляду судом майбутнього позову ДП «АМПУ» своєю бездіяльністю у вигляді вибіркового непогодження поданих ТОВ «ЗТК» на погодження нотісів буде порушувати права ТОВ «ЗТК» на здійснення конкурентної підприємницької діяльності портового оператора, сприятиме продовженню зловживання своїм монопольним становищем, зменшить конкурентноздатність ТОВ «ЗТК», як портового оператора, у зв`язку із відмовою замовників від послуг товариства, буде продовжувати створювати переваги для інших операторів, та значно збільшить розмір збитків, які будуть спричинені ТОВ «ЗТК» за час розгляду судом позову ТОВ «ЗТК», що змусить ТОВ «ЗТК» повторно звертатись до суду з новим позовом.

Проте, вказуючи про здійснення державним підприємством перешкод у здійсненні ТОВ «ЗТК» господарської діяльності внаслідок чого він може понести збитки, заявником не наведено в чому саме полягатиме складність або ж неможливість виконати рішення суду у разі задоволення позову та стягнути кошти з діючого державного підприємства, тобто не зазначено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його прав, саме за захистом яких він звернеться до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, які є предметом даного спору.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є припущення, що майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, слід зазначити, що заявником до заяви про забезпечення позову не надано будь-яких доказів неспроможності ДП «АМПУ» виконати рішення суду (у разі його задоволення) за рахунок грошових коштів, як не надано і загалом доказів фінансової неспроможності ДП «АМПУ».

При цьому, саме лише посилання заявника в поданій ним заяві про забезпечення позову на потенційну можливість існування загрози того, що в разі прийняття рішення судом його виконання буде неможливим, без наведення належного обґрунтування та без підтвердження таких посилань відповідними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Суд зазначає, що запобіжні заходи не є превентивними заходами в межах здійснення ТОВ «ЗТК» господарської діяльності, а дії ДП «АМПУ» наразі не можуть презюмуватися як протиправними в силу того, що наразі спір по суті не вирішується.

Суд констатує, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник жодним чином не призведе до ускладення чи унеможливлення ефективного захисту, поновлення порушених прав або інтересів заявника в силу предмету та підстав заявленого в майбутньому позові.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів ТОВ «ЗТК» щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, керуючись принципами законності, диспозитивності, пропорційності та справедливого балансу інтересів сторін, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 234 ГПК України, господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя Людмила ШКУРДОВА