УХВАЛА

12 вересня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/1344/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ?Веріфікато?

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.06.2024

за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради,

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Веріфікато?,

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веріфікато" (далі - ТОВ ?Веріфікато?, скаржник) про:

- розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,7461 га з земель житлової та громадської забудови, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Банний, Червонозаводський район, кадастровий номер :01:007:0002 укладений 01.06.2011 між Харківською міською радою та ТОВ "Веріфікато", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г. І. за №1804 та зареєстрований в Харківській міській раді в книзі записів реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 01.06.2011 за №15/11;

- зобов`язання ТОВ "Веріфікато" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 позов задоволено.

15.09.2023 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 у справі №922/1344/23 видано наказ про зобов`язання ТОВ ?Веріфікато? повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Вказаний наказ дійсний для пред`явлення до виконання - до 16.09.2026 та був скерований судом засобами поштового зв`язку на належну адресу стягувача - Харківської міської ради, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 скасовано в частині задоволених позовних вимог про: зобов`язання ТОВ "Веріфікато" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний, та стягнення з ТОВ "Веріфікато" на користь Харківської обласної прокуратури витрат зі сплати судового збору у розмірі 23 502,15 грн.

Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Cуду від 13.03.2024 касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Веріфікато" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023, яке відкрито за виключним випадком, передбаченим пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, закрито. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 в частині скасування рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ "Веріфікато" повернути територіальній громаді міста Харкова земельну ділянку та стягнення з ТОВ "Веріфікато" на користь Харківської обласної прокуратури витрат зі сплати судового збору скасовано, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 у цій частині залишено в силі.

У квітні 2024 року Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з заявою про видачу дубліката наказу на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 по справі №922/1344/23 у зв`язку з його невиконанням та направити на адресу Харківської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 заяву Харківської міської ради задоволено. Ухвалено видати дублікат наказу Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/1344/23 про зобов`язання ТОВ ?Веріфікато? повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,7461 га з кадастровим номером :01:007:0002, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Банний.

Ухвала мотивована тим, що рішення у даній справі набрало законної сили та підлягає виконанню, докази, що свідчать про його виконання за вищевказаним наказом в матеріалах справи відсутні, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, положення підпункту 19.4 пункту 19 частини 1 Перехідних положень ГПК України не ставлять видачу дубліката виконавчого документа в залежність від причин його втрати, викрадення тощо, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що заява Харківської міської ради є цілком обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 апеляційну скаргу ТОВ ?Веріфікато? залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, 19.08.2024 (через систему ?Електронний суд?) ТОВ ?Веріфікато? звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 (повний текст складено 31.07.2024) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.06.2024, в якій просить судові рішення скасувати з підстав порушення господарськими судами норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та зміст судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Статтею 326 Господарського процесуального України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат". Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України свідчить про те, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.08.2022 у справі №21/5005/2686/2012, від 08.12.2022 у справі №910/6772/14, від 13.09.2021 у справі №922/4576/15.

Колегія суддів враховує, що приписи ГПК України не надають суду право відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язують стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі №1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі №1/137, від 17.08.2023 у справі №910/22462/15.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа є сталою та послідовною, і викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12, від 10.10.2023 у справі №12/106, від 21.12.2023 у справі №1/904/302/2013.

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та / або його зупинення.

Таким чином, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 та постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15.

Господарські суди попередніх інстанцій, розглянувши ТОВ ?Веріфікато? про видачу дубліката наказу Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 №922/1344/23, дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення цієї заяви, оскільки строк для пред`явлення до виконання наказу не сплив, а отже, стягувач правомірно звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу судового наказу.

Також суд апеляційної інстанції наголосив, що видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/8

Ураховуючи факт невиконання судового рішення та звернення позивача в межах строків, встановлених на виконання наказу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви стягувача (Харківська міська рада) відповідно до приписів підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків господарських судів та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, правильне застосування господарськими судами положень підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині 2 статті 293 вказаного Кодексу, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ ?Веріфікато? на підставі частини 2 статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права господарськими судами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ ?Веріфікато?, розгляд наведеного в тексті касаційної скарги клопотання про можливість передачі касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не здійснюється.

Дана ухвала постановлена Верховним Судом у розумні строки після виходу суддів Мачульського Г. М. і Краснова Є. В. із відпустки.

Керуючись статтями 234, 235, 29 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №922/1344/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Веріфікато? на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.06.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Ю. Я. Чумак