ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 925/712/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А`рейллогістикс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп"

про стягнення 393850, 39 грн.

Представники учасників справи:

Позивач Чередніченко М.М.адвокат;

Відповідач Прудивус М.А., адвокат.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 03.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "А`рейллогістикс" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп".

1.2. Змістом позову є майнова вимога стягнути з відповідача на користь позивача 393850,39 грн боргу за договором оренди №01/09/23 від 01.09.2023, зокрема 385014,00 грн заборгованості, 883,64 грн 3% річних, 7952,75 грн пені.

У позові позивач просив при прийнятті рішення суду в справі доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати, починаючи з 04.06.2024 і до дати виконання цього рішення, штрафних санкцій (пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за формулою: пеня = С x 2ОСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав умови договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023 та не сплатив 385014,00 грн боргу, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу пеню та 3%річних.

1.4. 05.06.2024 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/712/24. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 15 год. 30 хв. 03.07.2024.

1.5. Ухвалу суду від 05.06.2024 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та відповідачам - до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 22.05.2024 доставлено до їх електронних кабінетів (а.с. 47).

1.6. 01.07.2024 подав до суду заяву, у якій просив не проводити підготовче засідання без участі його представника, відкласти розгляд справи на іншу дату та наступні судові засідання провести у режимі відеоконференції за участі представника відповідача адвоката Прудивуса М.А (а.с. 57).

1.7. Підготовче засідання о 15 год. 30 хв. 03.07.2024 не відбулося у зв`язку з відсутністю у приміщенні Господарського суду Черкаської області електропостачання.

1.8. 03.07.2024 суд ухвалив призначити підготовче засідання о 12 год. 00 хв. 16.07.2024.

1.9. 16.07.2024 у підготовчому засіданні взяв участь представник позивача адвокат Чередніченко М.М. у режимі відеоконференції. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.10. 16.07.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 14 год. 00 хв. 07.08.2024.

1.11. 18.07.2024 позивач подав о суду заяву про стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу (а.с. 72-74).

1.12. 07.08.2024 відповідач подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи у електронному вигляді у підсистемі "Електронний суд" (а.с. 83).

1.13. Цього ж дня 07.08.2024 суд повідомив відповідача про наданий 02.07.2024 доступ до електронної справи у підсистемі "Електронний суд".

1.14. 07.08.2024 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Чередніченко М.М. та представник відповідача адвокат Прудивус М.А. у режимі відеоконференції.

1.15. Представник позивача адвокат Чередніченко М.М. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.16. Представник відповідача адвокат Прудивус М.А. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, просив відкласти розгляд справи та надати можливість сторонам врегулювати спір мирним шляхом.

1.17. 07.08.2024 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 10 год. 00 хв. 03.09.2024.

1.18. 12.08.2024 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп", а також на рухоме та нерухоме майно, яке буде виявлене під час виконання ухвали суду про забезпечення позову, у межах ціни позову у розмірі 393850,39 грн (а.с. 92-94).

1.19. 02.09.2024 суд ухвалив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "А`рейллогістикс" про забезпечення позову задовольнити. Ухвалив накласти арешт на кошти як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, та на рухоме та нерухоме майно, яке буде виявлене після винесення ухвали про забезпечення позову, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп" ( ідентифікаційний код 40641829, адреса місцезнаходження: 18031, м. Черкаси, вул. Університетська, буд. 33), у межах ціни позову у розмірі 393850,39 грн.

1.20. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

1.21. 03.09.2024 у судове засідання взяли участь представник позивача адвокат Чередніченко М.М. та представник відповідача адвокат Прудивус М.А.

1.22. Представник позивача адвокат Чередніченко М.М. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.23. Представник відповідача адвокат Прудивус М.А. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову повністю.

1.24. 03.09.2024 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.25. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/712/24.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та 3% річних.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору оренди; неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди; строк дії договору оренди; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати; розмір та підстави нарахування пені та 3% річних за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 01.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "А`рейллогістикс" (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп" (орендар) уклали договір оренди №01/09/23 (а.с.12-14).

Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п. 1.1 - орендодавець передає в оренду (тимчасове платне користування) орендарю, а орендар приймає технічно справні, придатні до експлуатації вагони для зерна моделі 19-7053-02 (надалі вагони або рухомий склад, або РС) у кількості 11 (одинадцять) одиниць. Орендар приймає в користування вагони з метою перевезення зернових вантажів, а також продуктів переробки зернових та/або олійних культур;

п. 1.3 - сторони домовились, що вартість одного вагона станом на 01.09.2023 становить 2764586,00 грн (два мільйони сімсот шістдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят шість гривень 00 копійок) з урахуванням ІІДВ;

п. 2.1 - передача 11 (одинадцяти) вагонів у оренду оформлюється двостороннім актом прийому-передачі вагонів в оренду і проводиться за датою вказаною в такому акті. Дата вказана в акті прийому-передачі вагонів в оренду може співпадати з датою прибуття вагона на станцію прийому-передачі вагонів в оренду, відповідно до штемпеля в залізничній накладній станції прийому-передачі. Першим днем оренди вагонів вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі вагонів від орендодавця до орендаря в оренду із зазначенням номерів вагонів та їх технічного стану;

п. 2.2 - повернення 11 (одинадцяти) вагонів з оренди оформляється двостороннім актом прийому-передачі вагонів з оренди і проводиться за датою вказаною в такому акті. Дата вказана в акті прийому-передачі вагонів з оренди може співпадати з датою прибуття вагонів на станцію, зазначену в письмовій інструкції орендодавця (далі - станція прийому-передачі вагонів з оренди) відповідно до штемпеля в залізничній накладній станції прийому-передачі. Останнім днем оренди вагонів вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі вагонів з оренди;

п. 3.1 - орендна плата за передані на умовах цього договору вагони сплачується в національній валюті України - гривні на кожну добу оренди вагонів. При здійсненні переказу грошових коштів за цим договором кожна із сторін самостійно оплачує послуги своїх банків. Платіж вважається виконаним в момент надходження грошових коштів на поточний рахунок орендодавця в повному обсязі відповідно до виставленого рахунку;

п. 3.2. - орендна плаза за користування 1 (одним) вагоном за 1 (одну) добу становить 500,00 грн (п`ятсот гривень 00 коп.), крім того ПДВ 20% - 100,00 грн (сто гривень 00 коп.). всьогоз ПДВ 600,00 грн (шістсот гривень 00 коп.);

п. 3.3 - орендна плата в розмірі, встановленому в пункті 3.2 цього договору, сплачується орендарем банківським переказом на поточний рахунок орендодавця, зазначений у розділі 9 цього договору. в національній валюті України - гривні не пізніше 3 (трьох) банківських днів на підставі наданого орендодавцем рахунку на адресу орендаря. Рахунок може направлятися орендодавцем орендарю з використанням факсимільного чи електронного (e-mail) зв`язку;

п. 3.5 орендна плата нараховується з моменту підписання акту прийому-передачі вагонів від орендодавця до орендаря в оренду (п. 2.1 договору);

п. 3.6 нарахування орендної платить припиняється з дати підписання акту прийому-передачі вагонів від орендаря до орендодавця з оренди (п. 2.2 договору);

п. 5.1 - у разі порушення термінів оплати, встановлених в п. 3.3 договору, орендодавець має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення;

п. 5.2 - виплата пені не звільняє орендаря від оплати орендної плати;

п. 7.1 - цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженми представниками сторін і діє до 30 вересня 2023 року включно, якщо інше не передбачено у договорі. Строк оренди вагонів починається з дати підписання акту прийому-передачі вагонів у оренду та закінчується 30 вересня 2023 року включно, або в дату відповідно до пункту 2.9 цього договору, або в дату відповідно до пункту 7.3 цього договору (в залежності від того, яка дата настане раніше). У разі закінчення строку оренди орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю вагони.

3.1.2. Товариство з обмеженою відповідальністю "А`рейллогістикс" (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп" (орендар) уклали додаткові угоди №1-9 до договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023 (а.с.15-19):

- №1 від 05.09.2023, якою угодили кількість передачі вагонів в оренду - 12 (дванадцяти) (а.с. 15);

- №2 від 20.09.2023, у якій збільшили розмір орендної плати до 700,02 грн з 01.10.2023 по 31.10.2023 та продовжили строк дії договору до 31.12.2023 (а.с. 15 на звороті);

- №3 від 26.10.2023, у якій збільшили розмір орендної плати до 1150,02 грн з ПДВ з 01.11.23 по 30.11.2023 (а.с. 16);

- від 24.11.2024, у якій орендодавець гарантував орендарю, що вагони, які передані в оренду, не перебувають під арештом, але є частиною застави відповідно до укладеного договору між орендодавцем та ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", посвідчений 29.05.2023 приватним нотаріусом Кононовою К.В. за №208 (а.с. 16 на звороті);

- №4 від 24.11.2023, у якій збільшили розмір орендної плати до 2000,04 грн з ПДВ з 01.12.23 по 31.12.2023 (а.с. 17);

- №5 від 26.12.2023, у якій збільшили розмір орендної плати до 2300,04 грн з ПДВ з 01.01.2024 по 31.01.2024 та продовжили строк дії договору до 31.03.2024 (а.с. 17 на звороті);

- №6 від 24.01.2024, у якій зменшили розмір орендної плати до 2000,04 грн з ПДВ з 01.02.2024 по 29.02.2024 (а.с. 18);

- №7 від 29.02.2024, у якій зменшили розмір орендної плати до 1250,04 грн з ПДВ з 01.03.2024 по 31.03.2024 (а.с. 18 на звороті);

- №8 від 28.03.2024, якою продовжили строк дії договору до 30.04.2024 (а.с. 19);

- №9 від 29.03.2024, у якій зменшили розмір орендної плати до 1100,04 грн з ПДВ з 01.04.2024 по 30.04.2024 (а.с. 19 на звороті).

3.1.3. 05.09.2023, 07.09.2023, 08.09.2023 та 11.09.2023 сторони склали та підписали двосторонні акти прийому-передачі до договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023, на підставі яких позивач (орендодавець) передав відповідачу (орендарю) в оренду (тимчасове платне користування) придатні до експлуатації вагони у кількості 12 (дванадцять) одиниць за номерами: 95923504, 95924684, 95924825, 95923611, 95923645, 95924312, 95924387, 95924411, 95924437, 95924585, 95924916, 95924767 (а.с. 20-21).

3.1.4. 25.04.2024 та 30.04.2024 сторони склали та підписали двосторонні акти прийому-передачі (а.с. 22) до договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023, на підставі яких відповідач (орендар) передав позивачу (орендодавецю) з оренди (тимчасового платного користування) вагони у кількості 12 (дванадцять) одиниць за номерами 95923611, 95924312, 95923504, 95924684, 95924825, 95923645, 95924387, 95924411, 95924437, 95924585, 95924916, 95924767.

3.1.5. 25.04.2024 та 30.04.2024 сторони склали та підписали двосторонні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №36 та №37 (а.с. 23 на звороті 24 на звороті) до договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023, на підставі яких надано в оренду 12 вагонів, орендна плата яких за квітень 2024 року становить 385014,00 грн.

3.1.6. 01.05.2024 позивач надіслав відповідачу лист (а.с. 25) з рахунками на оплату №40 від 25.04.2024 вартістю 55002,00 грн і №41 від 30.04.2024 вартістю 330012,00 грн орендної плати за користування вагонами у квітні 2024 року (а.с. 23-24), який 01.05.2024 отримав відповідач.

3.1.7. 17.05.2024 позивач надіслав відповідачу претензію №1705/24-1 з вимогою сплатити 385361,14 грн, зокрема 385014,00 грн боргу з орендної плати за користування вагонами, 3124,30 грн пені та 347,14 грн 3% річних (а.с. 25 на звороті-27).

3.2 Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3 Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4 Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5 На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6 Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7 На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8 Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9 Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10 Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11 Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12 Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору оренди№01/09/23 від 01.09.2023;

4.5.2. 05.09.2023, 07.09.2023, 08.09.2023 та 11.09.2023 позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування 12 вагонів для зерна моделі 19-7053-02 на підставі актів прийому-передачі;

4.5.3. сторони уклали додаткові угоди №1-9 до договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023, якими збільшували та зменшували розмір орендної плати та продовжували строк дії договору оренди;

4.5.4. 25.04.2024 та 30.04.2024 відповідач повернув позивачу з оренди 12 вагонів на підставі актів прийому-передачі;

4.5.5. 30.04.2024 закінчився строк дії договору оренди;

4.5.6. розмір орендної плати за користуванням 12-ти вагонами у квітні 2024 року становить 385014,00 грн;

4.5.7. строк виконання відповідачем зобов`язання за договором до 06.05.2024 включно;

4.5.8. прострочення виконання грошового зобов`язання настало з 07.05.2024.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини оренди.

5.8. Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

5.9. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

5.10. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

5.11. Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

5.12. Відповідно до частин 1 та 2 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди.

5.13. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частина 4 статті 286 Господарського кодексу України).

5.14. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.15. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

5.16. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.17. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

5.18. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

5.19. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

5.20. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

5.21. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

5.22. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.23. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

5.24. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.25. Невиконання відповідачем обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язання.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023.

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування вагонами.

6.3. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

6.4. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди.

6.5. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

6.6. На виконання договору позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування 12 вагонів для зерна моделі 19-7053-02 на підставі актів прийому-передачі.

6.7. Сторони уклали додаткові угоди №1-9 до договору оренди №01/09/23 від 01.09.2023, якими збільшували та зменшували розмір орендної плати та продовжували строк дії договору оренди.

6.8. Остаточний строк дії договору оренди був продовжений сторонами до 30.04.2024.

6.9. 25.04.2024 та 30.04.2024 відповідач повернув позивачу з оренди 12 вагонів на підставі актів прийому-передачі.

6.10. 30.04.2024 закінчився строк дії договору оренди.

6.11. Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором та не сплатив позивачу за користування 12 вагонами у квітні 2024 року.

6.12. 01.05.2024 позивач засобами електронного зв`язку надіслав відповідачу лист з рахунками на оплату за користування 12 вагонами у квітні 2024 року вартістю 385014,00 грн.

6.13. Згідно з пунктом п.3.3 договору оренди орендна плата в розмірі, встановленому в пункті 3.2 цього договору, сплачується орендарем банківським переказом на поточний рахунок орендодавця, зазначений у розділі 9 цього договору. в національній валюті України - гривні не пізніше 3 (трьох) банківських днів на підставі наданого орендодавцем рахунку на адресу орендаря. Рахунок може направлятися орендодавцем орендарю з використанням факсимільного чи електронного (e-mail) зв`язку.

6.14. Відповідач у встановлений пунктом 3.3 договору строк, а саме до 06.05.2024 включно, не сплатив позивачу орендну плату за користування 12 вагонами у квітні 2024 року.

6.15. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.16. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за договором оренди становить 385014,00 грн.

6.17. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.18. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

6.19. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.20. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.21. Невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати боргу за користування вагонами порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні з орендної плати за надані у користування вагони.

6.22. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі.

6.23. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 385014,00 грн боргу з орендної плати за користування 12 вагонами у квітні 2024 року, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.24. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.25. Прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання настало з 07.05.2024.

6.26. Відповідно до пункту п. 5.1 договору у разі порушення термінів оплати, встановлених в п. 3.3 договору, орендодавець має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

7.1. Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

7.2. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (стаття 216 Господарського кодексу України).

7.3. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

7.4. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина 6 статті 231 Господарського кодексу України).

7.5. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

7.6. Звертаючись із позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача 7952,75 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за період з 07.05.2024 по 03.06.2024 за 28 днів на підставі п. 5.1 договору за прострочення виконання грошового зобов`язання (385014,00 грн (сума боргу) х 2 х 13,50 : 366 x 28 дні (прострочення) : 100) (а.с. 4).

6.27. Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу.

6.28. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 7952,75 грн пені за період з 07.05.2024 по 03.06.2024 суд визнає обґрунтованою обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.29. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

6.30. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

6.31. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.32. Отже, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

6.33. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.34. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.35. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

6.36. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на стягнення з відповідача 3% річних за період з 07.05.2024 по 03.06.2024.

6.37. За розрахунком позивача відповідач розмір 3 % річних становить 883,64 грн за період з 07.05.2024 по 03.06.2024 за 28 днів (385014,00 грн (сума боргу) х 3 % х 28 днів : 366: 100).

6.38. Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.39. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 883,64 грн 3 % річних за період з 07.05.2024 по 03.06.2024, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які за розрахунком позивача у зв`язку із розглядом справи складають 4726,21 грн витрат зі сплати судового збору та 15000,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги.

7.3. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 4726,21 грн на підставі платіжної інструкції від 03.06.2024 №265 (а.с. 8).

7.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.5. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю судовий збір у розмірі 4726,21грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви, суд покладає на відповідача.

7.6. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023 (а.с. 28-29, 76-77), заявку на надання послуг №6 від 27.06.2024 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023 (а.с. 78), рахунок на оплату від 27.06.2024 №230816_6 вартістю 15000,00 грн (а.с. 79), платіжну інструкцію від 28.06.2024 №286 (а.с. 79 на звороті), акт про надані послуги від 17.07.2024 (а.с. 80) до заявки на надання послуг №3 від 26.04.2024 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Чередніченка М.М. (а.с. 51), ордер від 27.06.2024 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "А`рейллогістикс" адвокатом Чередніченком Максимом Миколайовичем (а.с. 52).

7.7. Дослідивши додані позивачем докази, суд встановив, що 16.08.2023 Адвокатське об`єднання "КПД КОНСАЛТИНГ" (виконавець) та ТОВ "А`рейллогістикс" (клієнт) уклали договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) (а.с. 28-29, 76-77).

Відповідно до істотних умов договору про надання правової допомоги сторони передбачили:

п. 1. виконавець зобов`язується надати клієнту консультації з українського права щодо певних питань та/або здійснити правовий супровід діяльності клієнта, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити надані послуги;

п. 2 - обсяг послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться у окремому документі (заявка на надання послуг), що підписується сторонами. Усі майбутні замовлення клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього договору та складатимуть невід`ємну його частину;

п. 3 - після надання послуг згідно з відповідною заявкою на надання послуг виконавець направляє клієнту акт про надані послуги;

п. 17 - цей договір укладений у дату, зазначену в початку цього договору та діє до 31.12.2024.

7.8. 27.06.2024 Адвокатське об`єднання "КПД КОНСАЛТИНГ" (виконавець) та ТОВ "А`рейллогістикс" (клієнт) склали та підписали заявку на надання послуг №6 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023 (а.с. 78).

Відповідно до пункту 1 заявки виконавець зобов`язалося надати клієнту наступні юридичні послуги, а саме супровід клієнта у суді першої інстанції за позовом ТОВ "А`рейллогістикс" до ТОВ "Атлантик Груп" про стягнення заборгованості за договором оренди № 01/09/23 від 01.09.2023.

Згідно з пунктом 3.1 заявки вартість послуг, визначених у п.1 заявки, складає 15000,00 грн без ПДВ.

У пункті 3.2 заявки сторони передбачили, що вартість послуг сплачується клієнтом протягом 5 (п`яти) днів з моменту виставляння рахунку виконавцем.

7.9. 17.07.2024 сторони склали та підписали акт про надані послуги (а.с. 80) до заявки на надання послуг №3 від 26.04.2024 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 16.08.2023, згідно якого

п. 1 - виконавець надав, а клієнт прийняв такі послуги згідно з п.1 заявки на надання послуг №3 від 26.04.2024;

п. 2 - вартість послуг становить 15000,00 грн без ПДВ;

п. 3 - клієнт сплачує за надані послуги згідно з умовами, що зазначені у п.3 заявки на надання послуг №3 від 26.04.2024.

7.10. На виконання умов договору та заявки Адвокатське об`єднання "КПД КОНСАЛТИНГ" виставило позивачу рахунок на оплату від 27.06.2024 №230816_6 вартістю 15000,00 грн (а.с. 79).

7.11. Позивач сплатив адвокату 15000,00 грн за юридичні послуги, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.06.2024 №286 (а.с. 79 на звороті).

7.12. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

7.13. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

7.14. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).

7.15. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

7.16. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

7.17. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.18. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

7.19. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

7.20. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

7.21. На виконання вимог статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві вказав розрахунок витрат на правову допомогу, які поніс у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 15000,00 грн та надав докази понесення цих витрат.

7.22. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

7.23. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

7.24. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

7.25. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

7.26. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

7.27. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

7.28. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

7.29. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач подав акт приймання-передачі наданих послуг

7.30. Розмір витрат позивача на правову допомогу адвоката становить 15000,00 грн.

7.31. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7.32. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

7.33. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

7.34. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

7.35. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

7.36. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

7.37. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7.38. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

7.39. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

7.40. Відповідач заяви про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу не подав.

7.41. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

7.42. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

7.43. Витрати позивача на професійну правничу допомогу у виді ознайомлення з документами наданими позивачем за договором оренди №01/09/2023 від 01.09.2023 у кількості 1 год. 30 хв., консультування щодо перспектив захисту інтересів позивача в суді першої інстанції (господарському суді Черкаської області) у кількості 1 год. 00 хв., розрахунок заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню з відповідача за договором оренди №01/09/2023 від 01.09.2023 у кількості 3 год. 00 хв., підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій (пені) за договором оренди №01/09/2023 від 01.09.2023 у кількості 6 год. 00 хв., підготовка додатків до позовної заяви про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій (пені) за договором оренди №01/09/2023 від 01.09.2023 у кількості 1 год. 00 хв., супровід справи за позовною заявою про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій (пені) за договором оренди №01/09/2023 від 01.09.2023 у кількості 2 год. 00 хв, загальною вартістю 15000,00 грн, суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову та значення справи для позивача, що полягає у порушенні права позивача на належне виконання зобов`язання відповідачем з оплати наданих послуг за договором оренди.

7.44. Загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, які суд визнає фактичними та необхідними, становить 15000,00 грн.

7.45. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 129, 233,236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп" (ідентифікаційний код 40641829, адреса місцезнаходження: 18031, м. Черкаси, вул. Університетська, буд.33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А`рейллогістикс" (ідентифікаційний код 43067084, адреса місцезнаходження: 03022, м. Київ, пров. Ященка Леопольда, буд.15, корпус 3, на р/р НОМЕР_1 в ПуАТ "КБ" "АКОРДБАНК") 385014,00 грн (триста вісімдесят п`ять тисяч чотирнадцять гривень 00 копійок) боргу, 883,64 грн (вісімсот вісімдесят три гривні 64 копійки) 3% річних, 7952,75 грн (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 75 копійок) пені, 4726,21 грн (чотири тисячі сімсот двадцять шість гривень 21 копійку) судових витрат зі сплати судового збору, 15000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 04.06.2024 і до дати виконання цього рішення:

три відсотки річних за такою формулою: 3 % = С * 3 - Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення;

пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за формулою: пеня = С x 2ОСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.09.2024.

Суддя А.І. Гладун