ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"16" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2990/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 , звернулась до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки вона має прострочені зобов`язання на загальну суму 1 137 035,50 грн, в якій просить суд прийняти цю заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, ввести процедуру реструктуризації боргів, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначити керуючим реструктуризацією ОСОБА_2 .

Розглянувши матеріали заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення зазначеної заяви без руху.

Ухвалою від 02.09.2024 суд залишив заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність від 26.08.2024 за вх. № 2992/24 без руху.

Надав заявниці строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання до суду:

- повного та вичерпного переліку фінансових зобов`язань перед всіма кредиторами із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- належних та допустимих доказів (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- доказів, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення;

- доказів наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- декларації про майновий стан боржника, заповнені у відповідності до вимог чинного законодавства із зазначенням повної та достовірної інформації про членів сім`ї боржниці та їх майновий стан;

- документів, що підтверджують право власності боржника на майно, зокрема на житловий будинок загальною площею 33,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язав боржника повідомити про обставини, що стали підставою звернення до суду, отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів, та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

06.09.2024 до суду від представника боржниці через систему Електронний суд надійшла заява (вх. № 22461) про усунення недоліків, в якій представниці боржниці повідомляє наступне.

Щодо повного та вичерпного переліку фінансових зобов`язань перед всіма кредиторами із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), то заявник вказує, що до заяви про відкриття провадження надавався конкретизований список кредиторів з якого вбачається повний перелік зобов`язань перед всіма кредиторами із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місце знаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи. До цієї заяви представник боржника також надала список кредиторів.

Щодо належних та допустимих доказів (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, представник боржника вказує, що до заяви про відкриття провадження надавались такі документи кредитора ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА"; Документи кредитора ТОВ "СЛОН КРЕДИТ"; Документи кредитора АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ"; Документи кредитора АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК"; Відповідь кредитора АТ "ПУМБ"; Документи кредитора АТ "ІДЕЯ БАНК"; Відповідь кредитора АТ "СЕНС БАНК"; Документи кредитора АТ "ОТП БАНК"; Відповідь кредитора АТ "ТАСКОМБАНК". Також заявниця вказує, що до заяви надає кредитну історію, які підписана КЕП УБКІ.

Щодо доказів, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення - повідомляє, що з кредитної історії, сформованої УБКІ вбачається припинення платежів в розмірі більше 50% та протягом декількох років.

Щодо інших витребуваних судом доказів, представник боржника надає особисті пояснення боржника щодо обставини, що стали підставою звернення до суду та причин неплатоспроможності, а також з інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів.

Також представник боржника надав суду виправлені декларації про майновий стан боржника із зазначенням достовірної інформації про РНОКПП членів сім`ї боржниці та документи, що підтверджують право власності боржника на майно, зокрема на житловий будинок загальною площею 33,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, представник боржника зазначає, що боржник додав до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (До Господарського суду Харківської області) лише ті документи про підстави виникнення відповідної заборгованості відповідної заборгованості та про поточний стан, якими володіє на теперішній час: копії кредитних договорів, паспортів споживчих кредитів, заяв-анкет, тощо (які були в наявності та отриманні за результатами наданих запитів). Інші документи, в тому числі розрахунки щодо заборгованості за кредитними договорами, мають знаходитись у кредиторів.

Представник боржника зауважує, що в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи зазначається розмір прострочених зобов`язань, виходячи з наявних у Боржника відомостей, якими він володіє на сьогоднішній день, що не позбавляє її права заявляти заперечення проти грошових вимог кредиторів, які розглядатимуться господарським судом в процесі визнання вимог кредиторів. В процесі визнання вимог кредиторів був доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи проект плану реструктуризації боргів, підготовлений Боржником, який є приблизним та неостаточним, буде корегуватися відповідно до ухвалених господарським судом рішень за результатами розгляду заявлених грошових вимог кредиторів.

09.09.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшло звернення (вх. № 22544) щодо надання відповідної інформації, витребуваної ухвалою суду від 02.09.2024. В наданих поясненнях боржниця зазначає, що на протязі тривалих років займалась підприємницькою діяльністю та отримувала кредитування для її здійснення, а з початком повномасштабного вторгнення РФ та окупації міста Балаклія вимушена була припинити підприємницьку діяльність. Наразі боржниця є пенсіонеркою, проте пенсійних рахунок арештований державним виконавцем щодо примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/4470/23.

Суд, дослідивши надану заяву про усунення недоліків, вважає за необхідне зазначити наступне.

Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Як убачається з пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Тому, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Таким чином КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- подати суду конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України). Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що склад і розмір грошових зобов`язань, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

З огляду на викладене, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що узгоджується з вимогами пунктів 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Слід зауважити на тому, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Суд враховує, що у справах про банкрутство (у тому числі неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Отже, подання боржником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредитного звіту, а також не в повному обсязі кредитних договорів, на які посилається ОСОБА_3 у конкретизованому списку кредиторів як на підставу виникнення боргу, є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості у визначеному в заяві розмірі (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.

Враховуючи необхідність підтвердження визначеної боржником заборгованості належними та допустимими доказами, суд ухвалою від 02.09.2024 витребував у заявника повний та вичерпний перелік фінансових зобов`язань перед кредиторами, із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; а також належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.

Проте, представник боржника зазначив, що до заяви додані всі документи про підстави виникнення відповідної заборгованості відповідної заборгованості та про поточний стан, якими володіє на теперішній час: копії кредитних договорів, паспортів споживчих кредитів, заяв-анкет, тощо (які були в наявності та отриманні за результатами наданих запитів). Інші документи, в тому числі розрахунки щодо заборгованості за кредитними договорами, мають знаходитись у кредиторів.

Окрім того, представник боржника зазначає, що кредитна історія відображує повністю фінансові зобов`язання боржника, відповідні докази, які витребує суд надати не може, оскільки за результатом двох звернень до відповідних фінансових та банківських установ, вони не надали боржнику такої інформації.

Суд констатує, що роздруківка з сайту ТОВ Українське бюро кредитних історій не може бути доказом наявності заборгованості за кредитними договорами.

Відповідна правова позиція щодо роздруківки з сайту ТОВ Українське бюро кредитних історій щодо кредитної історії боржника як доказу у справі про неплатоспроможність фізичної особи викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.11.2022 у справі № 909/937/21.

Тобто додані до матеріалів справи докази в підтвердження наявної суми заборгованості не містять повні дані щодо структури заборгованості та підстав її виникнення, що позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір грошових зобов`язань ОСОБА_1 .

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 , яка зазначена в конкретизованому списку кредиторів, в повній мірі не підтверджена первинними документами та довідками банків, які надані заявницею до матеріалів справи.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що відповідно п. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів). При цьому вимоги до такого проекту плану реструктуризації визначені статтею 126 КУзПБ.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 126 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Системне тлумачення приписів книги четвертої КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Боржник має реалізувати право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою.

Такими чином, погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

Так, дослідивши наданий ОСОБА_1 проект плану реструктуризації, господарським судом встановлено, що ОСОБА_1 зазначає, що вона не розраховує отримувати доходи протягом процедури реструктуризації (зазначає як "не відомо") при цьому зазначає, що розмір суми, яка щомісячно виділятиметься на погашення вимог кредиторів - 2 000,00 грн. (за рахунок допомоги друзів). При цьому жодних належних та допустимих доказів доказів, які б підтверджували в майбутньому наявність такого джерела доходів заявник не надав.

Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що в жовтні 2022 року ОСОБА_1 вже зверталась до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання її неплатоспроможною.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.07.2023 суд закрити провадження у справі № 922/1756/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ, оскільки в порушенням вимог Кодексу України з процедур банкрутства, ані під час звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ані після отримання 2-х звітів керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій боржника, боржницею не було виконано свого процесуального обов`язку щодо надання суду повної та достовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, що свідчить про недобросовісну поведінку боржника, яка полягає, зокрема у приховуванні власних активів боржника.

Дослідивши вказане судове рішення, судом встановлено, що під час процедури реструктуризації боргів по справі № 922/1756/22, керуючим реструктуризацією були виявлені недоліки в заповненні декларацій ОСОБА_1 , зокрема щодо призвіща доньки, наявності у доньки на праві власності нерухомого майна - гаражу площею 25 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), адреса ГК: АДРЕСА_3 , які не були внесені в декларації боржницею.

Окрім цього, керуючим реструктуризацією було встановлено, що в Деклараціях про майновий стан боржника за 2019, 2020, 2021 роки не зазначена інформація про доходи боржника у вигляді пенсії за віком.

Дослідивши надані суду теперішні Декларації про майновий стан боржника за 2021, 2022, 2023 та 2024 (станом на 01 серпня) роки, судом було встановлено, що вони містять неповну інформацію, зокрема в розділі щодо членів родини боржника, зокрема в розділі донька зазначено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказано її РНОКПП НОМЕР_1 , який є реєстраційним номером платника податків саме боржниці ОСОБА_1 , а отже зазначений помилково.

Ухвалою від 02.09.2024 суд вказав заявниці на вказаний недолік та надав можливість його усунути шляхом надання декларації про майновий стан боржника, заповнених у відповідності до вимог чинного законодавства із зазначенням повної та достовірної інформації про членів сім`ї боржниці та їх майновий стан.

Представником боржниці при поданні до суду заяви про усунення недоліків, до такої заяви були додані виправлені Декларації про майновий стан боржника за 2021, 2022, 2023 та 2024 (станом на 01 серпня) роки, в яких зазначений вірний РНОКПП доньки боржниці ОСОБА_4 - НОМЕР_2 . При цьому в розділі щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім`ї боржника зазначено про відсутність такого майна.

Судом був зроблений запит до Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта із запитом РНОКПП НОМЕР_2 та отримано відповідний витяг від 13.09.2024, з якого вбачається, що за ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) станом на 13.09.2024 зареєстрований на праві власності гараж площею 25,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ), адреса ГК: АДРЕСА_3 , підстава реєстрації: договір купівлі-продажу, 331, 01.04.2004, Приватний нотаріус Сапко І.М.

Окрім цього, до матеріалів заяви додана довідка від 12.01.2023 № 6301- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 . При цьому, ані в декларації за 2023 рік, ані в декларації за 2024 рік станом на серпень 2024 відповідних соціальних виплат як особі зі статусом ВПО не зазначено.

Також судом встановлено, що під час усунення недоліків та надання суду виправлених декларацій станом на серпень 2024 боржницею вказаний доход у вигляді пенсії у розмірі 19 705,65 грн., що є сумою, виплаченої пенсії станом на травень 2024. Відповідних пояснень щодо невнесення суми отриманих пенсійних виплат за червень та липень 2024 року, боржницею до заяви не додано.

Боржницею у розділі щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника в наданих суду деклараціях зазначено, що боржник має у власності квартиру однокімнатну, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв. м): 16.7, житлова площа (кв. м): 32.1 кв. м, адреса: АДРЕСА_4 . Боржником у жодній з декларацій не було вказано вартість зазначеної квартири станом на дату набуття її у власність (04.09.2019) або за останньою грошовою оцінкою, з посиланням на те, що оцінка майна не проводилась.

Суд не може залишити поза увагою той факт, що при первісному розгляді справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Господарський суд звертав увагу заявниці на той факт, що квартиру боржник набув у приватну власність у 2019 році на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2019 № 1015, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського нотаріального округу Харківської області Подольською О.Д., що підтверджується наявними в матеріалах справи Витягом з Єдиного державного реєстру речових прав з інформацією за суб`єктом № 335428122 від 13.06.2023 та Витягом з Єдиного державного реєстру речових прав з інформацією за об`єктом права № 335428122 від 13.06.2023. До матеріалів справи доданий відповідний договір купівлі - продажу вказаної квартири від 04.09.2019, в якому зазначена її вартість у розмірі 113 625,00 грн.

Отже боржник повинен був зазначити в поданих до суду деклараціях про майновий стан боржника вартість квартири, визначену за результатами проведення її оцінки з метою укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 04.09.2019 № 1015, на підставі якого цю квартиру боржником було набуто у власність.

Суд зауважує, що подання декларації про майновий стан, яка містить повну та достовірну інформацію про все наявне майно боржника та членів його сім`ї - є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Однак боржником - фізичною особою ОСОБА_1 свідомо не виконано вищевказаного обов`язку щодо надання суду повної та достовірної інформації про належне йому майно ані під час первісного звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, ані після отримання від керуючого реструктуризацією звітів про виявлені недоліки та як наслідок закриття провадження у справі, ані при повторному зверненні до суду із відповідною заявою про відкриття провадження по справі про її неплатоспроможність.

З урахуванням наведених обставин, суд також вважає за необхідне зазначити, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

Крім того, на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження. Застосування судам принципу судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Схожий за змістом висновок, викладено у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20.

Поряд із цим, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Крім того, як слідує з усталеної практики Верховного Суду, право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Суд, звертає увагу заявника, що обставини викладені в заяві про усунення недоліків, зокрема в обґрунтування ненадання витребуваних в ухвалі суду від 02.09.2024 документів щодо підтвердження кредиторської заборгованості фактично зводяться до мотивів, викладених в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та дублюють її, зазначені обставини вже досліджувались та судом було зроблено висновок про відсутність в наданій заяві достатніх доказів, як то передбачено ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, що й стало причиною залишення заяви ОСОБА_1 без руху та надання можливості останній виправити недоліки, на які звернув увагу суд.

З урахуванням викладеного, дослідивши надані представником ОСОБА_1 (вх. № 22461 від 06.09.2024) та особисто боржником ОСОБА_1 (вх. №22544 від 09.09.2024) заяву про усунення недоліків, суд дійшов висновку, що заявник у строк, встановлений ухвалою суду від 02.09.2024 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у спосіб, визначений судом - не усунув. Зазначені в заяві про усунення недоліків обставини, зокрема щодо розміру кредиторської заборгованості та доказів в її підтвердження вже досліджувались судом та надавалась їм відповідна правова оцінка, ухвалою суду від 02.09.2024 було чітко визначено які недоліки містить заява ОСОБА_1 та яким саме чином їх необхідно усунути.

Станом на момент винесення даної судової ухвали, десятиденний строк для усунення недоліків, визначений ухвалою від 02.09.2024, є таким, що сплинув. Проте ОСОБА_1 визначені у вказаній ухвалі недоліки заяви не усунула.

Згідно з ст. ст. 113, 118 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частинами 1, 2, 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу.

Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що Фізичною особою ОСОБА_1 недоліки заяви (вх. № 2990/24 від 26.08.2024) у спосіб, визначений судом у встановлений судом строк усунуто не було, суд вважає необхідним повернути останньому заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи, а також звернути увагу заявника на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 174, 233-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2990/24 від 26.08.2024) з доданими до неї документами.

Звернути увагу фізичної особи ОСОБА_1 на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 16.09.2024.

Суддя Кононова О.В.