ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. Справа№ 910/16626/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Тищенко А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024

у справі №910/16626/23 (суддя - Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС»

про стягнення 8 750,57 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 8 750,57 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику та набув право вимоги до відповідача, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу, якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23 позов Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» 8 750,57 грн задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ»: 8 750 грн 57 коп. та 2 684 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з поданих позивачем доказів та ненадання відповідачем жодного документального підтвердження викладених ним обставин з урахуванням стандарту вірогідності доказування.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Також скаржник просив суд проводити розгляд апеляційної скарги з викликом сторін та призначити експертизу в справі.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16626/23 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/16626/23.

12.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/16626/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/16626/23 - залишено без руху.

23.02.2024 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» про призначення у справі судової автотехнічної експертизи та про розгляд справи з викликом учасників справи. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/16626/231 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23, розгляд якої здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач зазначає, що на підставі наданих позивачем доказів відповідачем прийнято рішення щодо сплати страхового відшкодування в розмірі 27 078,78 грн, при цьому спеціалістами відповідача було вказано про можливість ремонту диску, у зв`язку з чим відповідач повідомив про невизнання майнових вимог щодо заміни диску внаслідок ДТП.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні рішення було порушено принцип змагальності, зокрема не розглянуто клопотання відповідача про призначення експертизи, чим позбавлено відповідача можливості спростувати доводи позивача.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», що у свою чергу свідчить про обізнаність з апеляційним розглядом справи, оскільки відповідні ухвали суду апеляційної інстанції були доставлені до електронного кабінету позивача.

Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

13.01.2022 Товариством з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» (страховик) і ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №208.22.2663152 (далі - Договір), відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 .

24.05.2022 о 19:30 год. на вул. Стрийській, 30 с. Сокільники Львівської області, сталася ДТП за участі транспортного засобу «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «AUDI 100», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП пошкоджено застрахований позивачем транспортний засіб «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , за Договором.

Страхувальник 24.05.2022 повідомив позивача про подію, подавши відповідне повідомлення.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.06.2022 зі справи №450/1483/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього штраф у сумі 850 грн.

Позивачем було складено страховий акт від 11.06.2022 №3.22.02118-1, відповідно до якого розмір страхового відшкодування склав 38 429,35 грн.

На виконання умов Договору Товариство з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» виплатило страхове відшкодування у розмірі 38 429,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.06.2022 №ЦЩ03378.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність автомобіля «AUDI 100», державний номерний знак НОМЕР_2 як страхувальника на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» (поліс №ЕР/208880910, за яким ліміт по майну становить 130 000 грн, а франшиза - 2 600 грн).

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 15.08.2022 №83Бел/07-3.22.02118 у розмірі 38 429,35 грн.

23.09.2022 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 27 078,78 грн.

Враховуючи часткову оплату (27 078,78 грн), розмір франшизи за полісом (2 600 грн), звернувшись з даним позовом, позивач просить суд стягнути з відповідача частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 750,57 грн.

Натомість відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись зокрема на те, що:

- відповідачем було проведено власне розслідування страхового випадку та з урахуванням наданих документів прийнято рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 27 078,78 грн;

- спеціалістами відповідача було вказано про можливість ремонту диску, у зв`язку з чим відповідач повідомив про невизнання майнових вимог щодо заміни диску внаслідок ДТП.

Аналогічні доводи містить й апеляційна скарга.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з чим погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

В силу вимог статей 1187, 1188 ЦК України, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджено, що особою винною у ДТП є ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом №ЕР/208880910, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду майна складає 130 000 грн, а франшиза - 2 600 грн.

Заперечуючи проти розміру страхового відшкодування, визначеного позивачем, відповідач посилається на те, що ним було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 27 078,78 грн, у зв`язку з тим, що спеціалістами відповідача було вказано про можливість ремонту диску, а не про його заміну.

Колегія суддів враховує, що відповідачем зазначено про те, що ним було проведено власне розслідування, однак жодного документального підтвердження викладеній обставині матеріали справи не містять.

Також відповідачем не надано відповідних висновків спеціалістів на підтвердження доводів щодо можливості ремонту диску.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження розміру страхового відшкодування та понесення витрат з ремонту застрахованого транспортного засобу надано такі докази:

- акт (протокол) огляду транспортного засобу;

- акт виконаних робіт від 27.07.2022 №ЗНRS023379;

- страховий акт від 11.06.2022 №3.22.02118-1;

- рахунок-фактура від 09.06.2022 №;

- висновок про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу від 30.08.2023 №3.22.02118;

- акт виконаних робіт від 27.10.2022 №ЗНRS024605.

Отже, із поданих позивачем документів вбачається, що ремонт пошкодженого транспортного засобу був фактично проведений та заміна диску була обумовлена обґрунтованою та підтвердженою документально необхідністю, про що правильно зазначив суд першої інстанції та з чим погоджується судова колегія.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що з огляду на подані позивачем докази та неподання відповідачем жодного документального підтвердження викладених ним обставин, враховуючи стандарт доказування, більш вірогідними є те, що диск потребував заміни, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Водночас, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування (регламентна виплата безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі, якщо цивільно-правова відповідальність особи застрахована, вона відповідає за заподіяну нею шкоду тільки у розмірі, який перевищує ліміт відповідальності страховика. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, та не відшкодовується шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу, ці втрати підлягають відшкодуванню за рахунок особи, з вини якої заподіяна шкода.

Положеннями пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України та Мін`юсту від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), встановлено підстави та порядок розрахунку коефіцієнту фізичного зносу.

За змістом статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до пункту 35.1 статі 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Строки і порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені статтями 36, 37 Закону.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Твердження апелянта про те, що на підставі наданих позивачем доказів відповідачем прийнято рішення щодо сплати страхового відшкодування в розмірі 27 078,78 грн, при цьому спеціалістами відповідача було вказано про можливість ремонту диску колегія суддів відхиляє з огляду на їх недоведеність.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції при винесенні рішення принципу змагальності, зокрема посилання на те, що судом не розглянуто клопотання відповідача про призначення експертизи, чим позбавлено відповідача можливості спростувати доводи позивача - колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки судом першої інстанції було розглянуто клопотання про призначення судової експертизи у даній справі, що відображено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Крім того, судова колегія наголошує, що відповідач як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, не був позбавлений права та можливості самостійно звернутись до експертних установ для отримання висновку експертизи, яку відповідач просив призначити.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваного рішення суду, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається скаржник.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/16626/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

А.І. Тищенко