11 вересня 2024 року
cправа № 906/1181/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.
за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фізичної особи-підприємця Ломачук Галини Анатоліївни
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
за результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді"
на рішення Господарського суду Житомирської області
(суддя - Тимошенко О. М.)
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Маціщук А.В., судді: Філіпова Т.Л., Василишин А.Р.)
у справі № 906/1181/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді"
до Фізичної особи-підприємця Ломачук Галини Анатоліївни
про розірвання договорів та стягнення 49 927,64 грн - попередньої оплати,
за участю представників учасників справи:
позивача - не з`явилися
відповідача - не з`явилися
Товариство з обмеженою відповідальністю "Макарді" (далі - ТОВ "Макарді") звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ломачук Галини Анатоліївни (далі - ФОП Ломачук Г.А.) про розірвання договору перевезення, укладеного 11.04.2023 між сторонами шляхом підписання заявок-договорів на перевезення вантажу автомобільним транспортом: № 04-70 від 11.04.2023 та № 04-71 від 11.04.2023, та про стягнення 49 927,64 грн попередньої оплати.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 28.11.2023 у справі №906/1181/23 у задоволенні позову відмовлено повністю. Стягнуто з ТОВ "Макарді" на користь ФОП Ломачук Галини Анатоліївни 4 500,00 грн витрат на проведення експертизи та 8 500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2023 у справі № 906/1181/23 змінено в частині стягнення витрат за проведення експертизи. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" на користь Фізичної особи - підприємця Ломачук Галини Анатоліївни 8 500,00 грн - витрат на правничу допомогу. Відмовлено у стягненні 4 500,00 грн - витрат на проведення експертизи." В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2023 у справі № 906/1181/23 залишено без змін.

Верховний Суд постановою від 28.08.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" залишив без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 у справі №906/1181/23 - без змін

До прийняття Верховним Судом постанови, відповідачем ФОП Ломачук Галиною Анатоліївною у відзиві на касаційну скаргу було заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 500,00 грн та долучено докази.

Пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанцій заявником надано:

- копію договору про правову допомогу № 3 від 26.07.2024, укладеного між адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем та ФОП Ломачук Галиною Анатоліївною;

- копію акта приймання-передачі наданих послуг №3 від 29.07.2024 з описом наданих адвокатом послуг;

- копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1083076 від 29.07.2024, виданого на підставі договору про правову допомогу № 3 від 26.07.2024 адвокату Лозі Віктору Миколайовичу.

Згідно із пунктом 1.1 договору про правову допомогу № 3 від 26.07.2024 повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі ТОВ "Макарді" під час касаційного перегляду рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду у справі № 906/1181/23. З цією метою: 1. Провести ознайомлення, аналіз та попередню правову оцінку вимог касаційної скарги (3 год.). 2. Підготувати відзив на касаційну скаргу (8 год.). 3. Вчинити інші дії необхідні для захисту інтересів довірителя в Касаційному господарському суді (3 год.)

Відповідно до пункту 2.1 договору за здійснення дій, що визначені у пункті 1.1 договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 6 500,00 грн.

В акті приймання-передачі наданих послуг №3 від 29.07.2024, який підписано адвокатом Лозою В.М. та клієнтом ФОП Ломачук Г.А., вказано, що підписанням цього акта сторони підтверджують факт належного надання послуг повіреним відповідно до умов договору та оплату наданих послуг.

Від позивача ТОВ "Макарді" надійшло клопотання про зменшення до 100 грн розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до якого останнє зазначає про неспівмірність заявленої відповідачем до стягнення правової допомоги в розмірі 6 500,00 грн зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю судових засідань. При цьому також зазначає, що судами попередніх інстанцій вже задоволено вимоги відповідачки по відшкодуванню їй за рахунок позивача витрат на правову допомогу.

Враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження судових витрат, зважаючи на фактичний об`єм послуг, наданих підприємцю адвокатом, вчасність подання відзиву та врахування його судом, клопотання ТОВ "Макарді" про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, а також результати перегляду справи в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені витрати в розмірі 6 500,00 грн є обґрунтованими.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Ломачук Галини Анатоліївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1181/23 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" (22000, Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Липова, буд. 40, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ломачук Галини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 6 500,00 (шість тисяч п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи.

3. Доручити Господарському суду Житомирської області видати наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко