ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/899/22

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О. С. за участю секретаря судового засідання Марунич Л. А. розглянувши у судовому засіданні

заяву ОСОБА_1

про визнання кредиторських грошових вимог у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія буд груп» (вул. Біохімічна,1, смт Немішаєве, Бородянського району Київської області, 07854; )

У судовому засіданні брали участь учасники справи відповідно до протоколу судового засідання від 29.08.2024

УСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Київської області (далі-суд) від 25.07.2022, зокрема: відкрито провадження у справі № 911/899/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія буд груп» (далі ТОВ «Софія буд груп», боржник); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс); введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Козловську Діану Валеріївну (свідоцтво № 484 від 15.03.2013); постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника; призначено попереднє засідання.

Постановою суду від 20.04.2023, зокрема: визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; призначено ліквідатором ТОВ «Софія буд груп» арбітражного керуючого Козловську Д.В. (далі ліквідатор).

20.04.2023 суд, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», здійснив офіційне оприлюднення відповідного повідомлення, номер публікації якого 70454.

2. 11.07.2024 засобами поштового зв`язку до суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) із заявою від 10.07.2024 (вх. №7705/24 від 15.07.2024) про визнання грошових вимог до боржника у загальному розмірі 975 357,33грн (6 056,00грн судові витрати, 969 301,33грн основне зобов`язання). Крім того просить, зокрема, зобов`язати арбітражного керуючого включити відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів у визнаній судом черговості.

Заяву обґрунтовує, зокрема, ст.ст. 656, 693 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує, що кредиторські вимоги до боржника становлять 653 020,00грн (основний борг), 316 281,22грн (курсова різниця).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Так, ухвалою суду від 09.08.2024 вищевказану заяву, після усунення недоліків, призначено до розгляду у судове засідання на 29.08.2024.

27.08.2024 через електронний кабінет в системі «Електронний суд» до суду від ліквідатора ТОВ «Софія буд груп» надійшли заперечення (вх. 9186/24) на заяву з кредиторськими вимогами до боржника. Зазначає, що визнанню підлягає сума заборгованості без урахування курсової різниці, оскільки заявником по договору було сплачено боржнику вартість майнових прав саме в національній валюті.

Крім того, ліквідатор у своїх запереченнях (п. 2) просить суду провести судове засідання з розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1 без її присутності, яке суд на підставі ст.42 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

3. Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу, зокрема, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу грошове зобов`язання (борг) зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - КГС ВС) від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, 28.08.2020 ТОВ «Софія буд груп» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) підписали договір купівлі-продажу майнових прав № 312/1-297 (далі Договір) відповідно до п. 2.1 та додатку № 1 (специфікація) якого продавець продав, а покупець придбав майнові права на об`єкт нерухомості, який розташований: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Павла Чубинського, 8-Г, підїзд № 3, поверх 11, квартира тип 8, № 297.

Із змісту Договору, вбачається, що «Об`єкт нерухомості» - квартира або нежитлове приміщення, що є частиною Об`єкту будівництва та має особливі характеристики, визначені сторонами у специфікації додаток №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною (п.1.2); «Майнові права» - права покупця на отримання у власність Об`єкта нерухомості після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (п.1.7).

Загальна проектна площа об`єкта нерухомості та житлова проектна площа об`єкта нерухомості визначається у додатку № 1 до даного Договору. Загальна фактична площа Об`єкта нерухомості та житлова фактична площа Об`єкта нерухомості може бути уточнена на підставі даних технічної інвентаризації, проведеної спеціалізованим суб`єктом господарювання, який відповідно до законодавства має відповідні повноваження (п. 2.3).

Із змісту п. 2.4 Договору вбачається, зокрема, що у випадку, якщо за результатами обміру БТІ фактична загальна площа Об`єкта нерухомості виявиться більшою від проектної площі, що визначена у додатку № 1 до даного Договору, більше ніж на 0,5 квадратного метра, покупець зобов`язаний здійснити доплату продавцю у розмірі визначеному за відповідною формулою.

Як визначено п. 2.5 Договору покупці зобов`язується сплатити продавцю кошти, у розмірі, що буде визначений згідно п. 2.4 Договору, до моменту підписання акту приймання-передачі майнових прав за цим Договором.

У п. 2.11 Договору зазначено, що здача об`єкта будівництва в експлуатацію: ІV квартал 2021 року.

Продавець зобов`язаний передати покупцю майнові права на об`єкт нерухомості, визначений у додатку № 1 до даного Договору (п. 3.1).

Продавець здійснює передачу майнових прав на Об`єкт нерухомості в порядку та на умовах, визначених в розділі 5 цього Договору, за умови належного і повного виконання покупцем всіх прийнятих на себе зобов`язань за Договором (п. 3.3).

Вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, на дату підписання даного Договору визначена у розділі 4 даного Договору (п. 2.12).

Із змісту п. 4.1 Договору та додатку № 2 (протокол погодження договірної ціни) вбачається, що: ціна одного метра квадратної площі майнових прав становить 15 500,00грн, що за курсом НБУ на день укладення Договору (27,46грн/USD) становить еквівалент 564,46 доларів США в т.ч. ПДВ; вартість загальної проектної площі Об`єкта нерухомості становить еквівалент 23 780,70 доларів США (площа 42,13 м.кв.*564,46).

Як зазначено у п.4.3 Договору та додатку № 3 (графік погашення платежів): порядок внесення платежів 1 внесок - 23 780,70 доларів США або 653 020,00грн; термін сплати коштів 28.08.2020.

Додатково, п. 4.1 Договору, зокрема, визначено, що загальну вартість майнових прав за даним Договором буде уточнено «Уточненням Протоколу погодження договірної ціни та Графіку платежів» (додаток № 4 до Договору, який є його невід`ємною частиною) на підставі п.п.2.4 -2.7 даного Договору.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що внесення грошових коштів, зазначених в п.4.1 Договору, проводиться покупцем в національній валюті України, шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця, або через касу ТОВ «Софія буд груп».

Передача майнових прав на об`єкт нерухомості у власність покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов`язань щодо сплати вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, передбаченої п.4.1 даного Договору, по акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості додаток № 4, який підписується повноважними представниками сторін. У разі укладення «Уточнення протоколу погодження договірної ціни та графіку платежів», «Уточнення…» є додатком №4, а «Акт…» отримує номер додаток № 5 (п. 5.1).

Відповідно до п.5.2 Договору продавець зобов`язаний передати покупцеві майнові права на об`єкт нерухомості у власність по акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості в день остаточного розрахунку покупцем за даним Договором.

Пунктом 6.4 Договору визначено, що у разі припинення (розірвання) Договору на підставах, визначених п. 6.3. цього Договору або з інших підстав по ініціативі покупця, продавець повертає покупцю на його вимогу раніше фактично внесені грошові кошти за винятком неустойки, яка підлягає сплаті згідно п.6.2 Договору.

Договір діє з дня його підписання та скріплення печаткою продавця і до належного виконання сторонами свої зобов`язань за цим Договором. Дострокове розірвання цього Договору можливе у випадку передбачених його умовами та чинним законодавством. Одностороннє розірвання Договору забороняється (п.п. 7.1-7.3).

Так, на виконання умов Договору покупцем здійснено оплату, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.08.2020 № В881042583.

Водночас, доказів виконання продавцем своїх зобов`язань за зазначеним договором ані ТОВ «Софія буд груп», ані ліквідатором суду надано не було.

4. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст.656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Як зазначено у постанові Великою Палати Верховного Суду (далі ВП ВС) від 14.12.2021 у справі № 344/16879/15-ц майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Частиною 1 ст.693 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст.530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

4.1. Так, ч. 2 ст. 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (аналогічна правова позиція викладені, зокрема, у постановах КГС ВС від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17, від 14.12.2021 у справі № 910/18796/19, від 09.03.2023 у справі № 910/5041/22).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналізуючи зміст Договору можна зробити висновок, що самим Договором чи його додатками не передбачені конкретні строки передачі майнових прав покупцю. Проте, у зазначених договорах встановлений строк введення Об`єкта нерухомості в експлуатацію, що у свою чергу є основним для отримання у власність відповідних майнових прав. Так, відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Ураховуючи зазначене та відсутність доказів введення Об`єкта нерухомості в експлуатацію, у строки встановлені договорами, суд вважає, що боржником порушене взяте на себе відповідне зобов`язання (до відкриття провадження у справі про банкрутство) за що, відповідно до закону настають правові наслідки, у тому числі право вимоги кредитора виконати умови договору або повернути грошові кошти.

4.2.Разом із тим, відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Із змісту ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України вбачається, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Крім того, ч. 2 ст. 45 Кодексу визначено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Отже, у разі здійснення кредиторами передоплати у гривнях, що становить відповідний еквівалент доларів США як це передбачено Договором, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 533 ЦК України, оскільки грошове зобов`язання кредитора триває, офіційний курс гривні до долара США змінився (близька за змістом правова позиція ВП ВС викладена у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц).

Із змісту Договору вбачається, що в останніх вартість майнових прав визначена саме в іноземній валюті (долар США), і розрахунок за Договором здійснюється з урахуванням його еквівалента у гривнях за відповідним курсом, а тому, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку для визначення розміру кредиторських вимог підлягає застосуванню ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Як встановлено судом, заявником повністю на виконання умов Договору попередньо внесено у передбачений спосіб ТОВ «Софія буд груп» грошові кошти у відповідному розмірі. Проте, ТОВ «Софія буд груп» свої зобов`язання за Договором не виконало та відповідні майнові права в установленому порядку кредитору не передало. Доказів, які б вказували на протилежне учасниками справи суду надано не було, а тому ураховуючи зазначене, суд вважає, що у ОСОБА_1 наявні правові підстави, зокрема, для повернення сплачених грошових коштів, а саме 23 780,70 доларів США.

Із змісту заяви вбачається, що заявником визначений розмір грошового зобов`язання в національній валюті з урахуванням офіційного курсу валют станом на 10.07.2024 дату підписання заяви. Проте, із зазначеним суд не може погодитися, оскільки відповідно до штемпеля оператора поштового зв`язку на конверті, відповідна заява була скерована до суду 11.07.2024. Отже, датою звернення до суду, є дата, зазначена на відбитку календарного штемпелю оператора поштового зв`язку на конверті, яким відповідну заяву скеровано до суду, а не дата її підписання (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 904/5868/18).

Так, на день звернення із відповідною заявою (11.07.2024) до суду офіційний курс гривні щодо долара США становив 40,7146грн за долар США (https://bank.gov.ua/ua). Отже, зважаючи на умови Договору розмір заборгованості становить 968 221,69грн.

Ураховуючи зазначене суд вважає кредиторські вимоги ОСОБА_1 саме у розмірі 968 221,69грн обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають визнанню.

5. Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного ч. 1 цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Водночас як зазначено у постанові КГС ВС від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 норми Кодексу не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Ураховуючи зазначене та те, що заявником не надано доказів невиконання арбітражним керуючим зазначеного припису, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги заявника про зобов`язання арбітражного керуючого включити його вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 2, 45 Кодексу, ст.ст. 12, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання грошових вимог від 10.07.2024 (вх. 7705/24 від 15.07.2024) задовольни частково.

2. Визнати вимоги (з правом дорадчого голосу) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія буд груп» () у загальному розмірі 974 277,69рн, з яких: 6 056,00грн судовий збір; 968 221,69грн основне зобов`язання.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутство ухвала набрала законної сили 29.08.2024 та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст .257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 12.09.2024.