ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 Справа № 914/1875/16(914/349/24)

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман»
до відповідача:ОСОБА_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро»
про:витребування нерухомого майна
в межах справи:№ 914/1875/16
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман»

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Андріюк В. М.

Представники:

Позивача:Іванишин О. О. - адвокат
Відповідача:не з`явився
Третьої особи:Авраміч В. О. - адвокат

06.02.2024 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 386 від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про витребування у ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» нерухомого майна, а саме: будівлі овочесховища площею 776,9 кв.м., розташованої за адресою: Львівська обл., м. Золочів, вул. Бенівська, буд. 17 , РНОРМ НОМЕР_2.

Позов обґрунтований тим, що спірне нерухоме майно, яке належало позивачу, вибуло із володіння останнього на підставі аукціону від 01.12.2017 р. із продажу майна банкрута, проведеного в межах справи № 914/1875/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман». Результати вказаного аукціону визнано недійсними в судовому порядку. Відтак, у позивача виникла необхідність витребувати своє нерухоме майно від останнього набувача.

Одночасно з пред`явленням позову, Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Гетьман» подано заяву від 26.01.2024 р. вих. № 02-01/791 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.02.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/1875/16(914/349/24); ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи № 914/1875/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман»; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.03.2024 р.; задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, витребування якого є предметом спору та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо такого нерухомого майна.

05.03.2024 р. до суду за вх. № 6381/24 від ТзОВ фірми «Гетьман» надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

06.03.2024 р. до суду за вх. № 6604/24 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 07.03.2024 р. задоволено клопотання ТзОВ фірми «Гетьман» про розгляд справи № 914/1875/16(914/349/24) в порядку загального позовного провадження; ухвалено розгляд справи № 914/1875/16(914/349/24) здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.04.2024 р.

22.04.2024 р. до суду за вх. № 10956/24 від представника ТзОВ фірми «Гетьман» надійшли письмові пояснення по справі.

23.04.2024 р. до суду за вх. № 11024/24 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 23.04.2024 р. задоволено клопотання ТзОВ «Фінансова компанія «Кантієро» про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача; залучено ТзОВ «Фінансова компанія «Кантієро» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (ТзОВ фірми «Гетьман»); підготовче засідання відкладено на 30.05.2024 р.

Ухвалою суду від 30.05.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2024 р.

Ухвалою суду від 24.06.2024 р. розгляд справи призначено на 10.09.2024 р.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали, просили суд задоволити позов з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне:

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/1875/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман». Справа перебуває на стадії ліквідації банкрута, введеної постановою Господарського суду Львівської області від 28.07.2016 р.

01.11.2017 р. та 02.11.2017 р. на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення (номер публікації 46869) про проведення другого повторного аукціону (відкритих торгів) з продажу майна, що належить банкруту з можливістю зниження початкової вартості.

До складу Лоту № 1 увійшло наступне майно:

- нежитлове приміщення загальною площею 54,6 кв.м., що розташоване за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, м. Рава-Руська, вул. Грушевського, 36, приміщення 5;

- нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 86,8 кв.м. (приміщення позначені за планом земельної ділянки літерою «А-5» (1-11), що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд. 212;

- нежитлові приміщення загальною площею 290,5 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Миколайчука І, буд. 22;

- нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 113,1 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 76;

- нежитлові приміщення 54-1 54-21, приміщення підвалу ХУІІІ-ХХІІ, загальною площею 369,8 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська обл., м.Львів, вул. Зубрівська, буд. 7а;

- нежитлові приміщення, загальною площею 77,4 кв.м. (приміщення позначені цифрами 1, 2, 3, 4, 5, 6 які розташовані на першому поверсі), що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Паращука М., буд. 3 ;

- нежитлові приміщення, загальною площею 90,2 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Пекарська, 2, кв. 2а ;

- нежитлові приміщення, загальною площею 53,7 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 96 ;

- нежитлові приміщення загальною площею 88,5 кв.м. (нежитлові приміщення в підвалі позначені номерами II, III; на першому поверсі будинку 11-1, 11-2, 11-3, 11-4, 11-5), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення, загальною площею 22,4 кв.м. (нежитлові приміщення позначені номерами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5, розташовані на першому поверсі будинку), що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул.Хмельницького Б., буд. 273 ;

- нежитлове приміщення, загальною площею 50,2 кв.м., що розташоване за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 273 ;

- нежитлові приміщення загальною площею 119,7 кв.м. (приміщення позначені в поверхневому плані літерами 69, 70, 70(1), 71-75, 89, 90 і розташовані на першому поверсі будинку), що знаходяться за адресою: Львівська обл., м.Львів, вул. Медової Печери, буд. 38;

- земельна ділянка, площею 1,0000 га, кадастровий номер :02:000:0102, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва відпочинкового комплексу, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Сколівський р-н, Тухольківська сільська рада, урочище «Стаї»;

- будівля овочесховища площею 776,9 кв.м., розташована за адресою: Львівська обл., м. Золочів, вул. Бенівська, буд. 17;

- рухоме майно, товари в обороті (лікарські засоби) згідно переліку, вказаного в оголошенні;

- дебіторська заборгованість згідно переліку, вказаного в оголошенні.

Проведення зазначеного аукціону призначено на 01.12.2017 р.

01.12.2017 р. відбулися другі повторні торги (аукціон) з продажу майна банкрута - ТзОВ фірми «Гетьман», за результатами якого майно банкрута реалізовано за ціною 1523990,80 грн., а переможцем аукціону визнано ОСОБА_2 .

За результатами проведення аукціону від 01.12.2017 р. із продажу майна банкрута (лот № 1), 01.12.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Гетьман» та переможцем аукціону - ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Стефанюк О. І., зареєстрований в реєстрі за № 6269.

В подальшому, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений 15.01.2018 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О. І., зареєстрований в реєстрі за № 228, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність будівлю овочесховища загальною площею 776,9 кв.м., яка розташована за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, м. Золочів, вул. Бенівська, буд. 17 .

Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 р. у справі № 914/1875/16 визнано недійсними результати аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман», який відбувся 01.12.2017 р.; визнано недійсним договір купівлі-продажу б/н, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Гетьман» та ОСОБА_2 за результатами проведення аукціону від 01.12.2017 р. із продажу майна банкрута (лот № 1).

У зв`язку з визнанням недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу майна на аукціоні, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Гетьман» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна І. В. звернулось до суду з даним позовом про витребування майна (будівлі овочесховища площею 776,9 кв.м., яка розташована за адресою: Львівська обл., м. Золочів, вул. Бенівська, буд. 17 ), яке було предметом недійсного аукціону, з чужого незаконного володіння останнього набувача - ОСОБА_1 на користь власника - ТзОВ фірми «Гетьман».

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналіз статей 216, 328 Цивільного кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а незаконність набуття права власності, яка встановлена судом не може обґрунтовувати правомірності набуття права власності.

Отже, правочин який визнаний судом недійсним не породжує наслідків визнання за набувачем права власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В постановах Верховного Суду від 09.08.2018 р. у справі № 927/876/17, від 11.09.2018 р. у справі № 910/9555/16, постановах Верховного Суду України від 15.03.2017 р. у справі №3-1515гс16, від 25.01.2017 р. у справі №3-1533гс16, від 23.11.2016 р. у справі № 3-1058гс16, від 05.10.2016 р. у справі № 3-604гс16 зазначений наступний правовий висновок:

«Власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК України) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК України).

Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 338 ЦК України, власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 338 ЦК України.

У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.».

Таким чином, для застосування даної норми необхідно встановити факт, що спірне майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом і перейшло у володіння особи, яка відчужила дане спірне майно, не маючи права на його відчуження.

У процедурі банкрутства майно боржника вибуває з володіння власника (органу управління боржником) в момент введення ліквідаційної процедури та з призначенням ліквідатора до нього переходять права органу управління боржником. Отже, вибуття майна з володіння власника відбувається не за його волевиявленням, а в силу прямої вказівки спеціального закону. Обмежуючи таким чином права власника на володіння майном, законодавець одночасно зобов`язує ліквідатора діяти добросовісно, розсудливо, обґрунтовано, у межах та у спосіб що передбачені Конституцією України та законодавством про банкрутство. Отже, встановлення судом недійсності аукціону з продажу майна боржника у ліквідаційній процедурі та правочину, укладеного за наслідками такого аукціону, очевидно підтверджує вихід ліквідатора за межі принципів добросовісності і законності та означає порушення ним тих повноважень розумного власника, якими наділив його законодавець в момент введення ліквідаційної процедури.

В постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.04.2019 р. у справі № Б-19/207-09 наведено правову позицію, що здійснення ліквідатором права власності, зокрема розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених Законом про банкрутство (проведення аукціону з порушенням вимог Закону), не є вираженням волі власника майна (банкрута), на вибуття такого майна з його володіння, що дає підстави повернення майна володільцю, шляхом його витребування у відповідачів як добросовісних набувачів, в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України.

У п. 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі № 922/614/19 зазначено, що власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.

У даному випадку, спірне майно вибуло поза волею власника (ТзОВ фірми «Гетьман»), а тому вимога позивача про витребування майна від останнього набувача ( ОСОБА_1 ) підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до платіжної інструкції № 18 від 26.01.2024 р. позивачем сплачено судовий збір за розгляд даної позовної заяви у розмірі 7660,50 грн.

Також, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1514,00 грн. за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 13 від 26.01.2024 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 191, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна - задоволити.

2. Витребувати у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» (вул. Миколайчука, буд. 22, м. Львів, 79059; ідентифікаційний код юридичної особи 22366581) нерухоме майно, а саме: будівля овочесховища площею 776,9 кв.м., яка розташована за адресою: Львівська обл., м. Золочів, вул. Бенівська, буд. 17 , РНОРМ НОМЕР_2.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» (вул.Миколайчука, буд. 22, м. Львів, 79059; ідентифікаційний код юридичної особи 22366581) 9174 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 вересня 2024 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.