ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. Справа №911/3841/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Міхо К.В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційна служба Київської області"

на рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 (повний текст складено 12.04.2024)

у справі №911/3841/23 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Державного підприємства "Укркомунобслуговування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційна служба Київської області"

про стягнення 1 373 520,62 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Укркомунобслуговування" (далі - ДП "Укркомунобслуговування") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційна служба Київської області" (далі - ТОВ "Інформаційна служба Київської області") заборгованості у розмірі 1 373 520,62 грн, з яких: 629 074,20 грн - заборгованість з орендної плати, 351 110,64 грн - заборгованість за комунальні послуги, 393 335,78 грн - заборгованість за послуги з утримання будівлі (експлуатаційні).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нежитлових приміщень від 01.02.2021 №2021/3/1, в частині сплати орендної плати та комунальних і експлуатаційних послуг, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 1 373 520,62 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Інформаційна служба Київської області" на користь ДП "Укркомунобслуговування" 314 537,10 грн орендної плати, 351 110,64 грн комунальних послуг, 393 335,78 грн за послуги з утримання будівлі (експлуатаційні) та 15 884,75 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача 50% розміру орендної плати, що нарахована позивачем у спірний період, строк оплати якої настав згідно з пунктом 4.2 договору, відповідно до наявних у справі актів надання послуг, що визначений судом в контексті постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню у розмірі 314 537,10 грн. При цьому, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позов в частині відшкодування вартості експлуатаційних послуг та комунальних послуг підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Інформаційна служба Київської області" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 та залишити позовну заяву без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт стверджує, що позовна заява підписана не уповноваженим на такі дії представником. Також, скаржник зазначає, що у матеріалах справи відсутні завірені належним чином копії документів. При цьому, відповідач стверджує, що він не знав і об`єктивно не міг знати про існування даної справи, оскільки суд першої інстанції направляв повістки виключно за адресою реєстрації відповідача, а останній фактично перебував за іншою адресою.

Крім того, відповідачем подано клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Інформаційна служба Київської області" у справі №911/3841/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 витребувано з Господарського Київської області матеріали справи №911/3841/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Інформаційна служба Київської області" на рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/3841/23.

12.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/3841/23.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Сітайло Л.Г. перебувала з 17.06.2024 до 30.06.2024 на лікарняному.

Крім того, слід зазначити, що суддя Сітайло Л.Г. перебувала з 01.07.2024 до 14.07.2024 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

29.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 поновлено ТОВ "Інформаційна служба Київської області" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23. Відкрито апеляційне провадження у справі №911/3841/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.09.2024. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 20.08.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2024, у зв`язку з перебуванням суддів Буравльова С.І. з 19.08.2024 до 13.09.2024 та Шапрана В.В. з 26.08.2024 до 13.09.2024 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 справу №911/1306/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Гаврилюк О.М., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Інформаційна служба Київської області" на рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Гаврилюк О.М., Андрієнко В.В.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

10.09.2024, через систему "Електронний суд", відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування вищенаведеного клопотання відповідач посилається на неможливість прибуття в судове засідання, призначене на 11.09.2024, через те, що представник по вказаній справі перебуває у щорічній основній відпустці з 31.08.2024 до 19.09.2024.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач знав про розгляд цієї справи з моменту відкриття провадження, а також завчасно повідомлений судом про судове засідання.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не обмежений у праві вибору представника і у рамках свого права користується можливістю залучити будь-якого іншого представника для представництва своїх інтересів та участі у судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 11.09.2024 з`явився представник позивача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.02.2021 між Публічним акціонерним товариством "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" (орендодавець) та ТОВ "Інформаційна служба Київської області" (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень №2021/3/1, за умовами якого орендодавець передає, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлові приміщення), яке знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26Б.

Згідно з пунктом 2.1 договору об`єктом оренди є нежитлові приміщення, а саме приміщення №308 (актова зала), загальною площею 600,5 кв.м, та місця загального користування, загальною площею 60,05 кв.м що розташовані на 3-му поверсі, корпусу прибудови (інвентарний номер №571) орендодавця за адресою; м. Київ, бул. Лесі Українки, 26Б, реєстраційний номер майна 32374682 у Реєстрі речових прав на нерухоме майно, тип майна: прибудова КИЇВЗНДІЕП (літ. В).

Загальна площа об`єкта оренди складає 660,55 кв.м (п. 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 4.1.1 договору базова ставка орендної плати за користування об`єктом оренди становить 208,33 гри, крім того ПДВ (20%) - 41,67 грн, а всього - 250,00 грн.

На період виконання ремонтно-відновлювальних робіт і до відшкодування орендарю вартості здійснених ним невід`ємних поліпшень об`єкту (вартість яких визначається згідно з пунктом 7.10 цього договору) оренди розмір орендної плати за 1 (один) календарний місяць визначається з розрахунку: за 1 (один) квадратний метр загальної площі об`єкта оренди 41,67 грн, крім того, ПДВ 20%, що складає 8,33 грн, а всього - 50,00 грн з ПДВ 20% Розмір орендної плати щомісяця індексується з моменту підписання даного Договору згідно з індексом інфляції за даними Держкомстату України (якщо це затверджено Кабміном України) (пункт 4.1.2 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору орендна плата щомісяця вноситься орендарем у термін до п`ятого числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Одержувати рахунок в орендодавця є обов`язком орендаря. Не своєчасне отримання орендарем рахунку у орендодавця не звільняє його від зобов`язання своєчасно сплатити орендну плату. Орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендній платі та інших платежах і оформляти відповідні акти звірки.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що не входить до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем наступні витрати:

- оплата комунальних послуг, витрати на утримання прибудинкової території, на електроенергію (опалення, водопостачання та водовідведення тощо), згідно з показниками встановлених лічильників;

- вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо;

- компенсацію податкових витрат орендодавця за користування земельною ділянкою та нерухомістю.

Вказані витрати щомісяця відшкодовуються орендарем виходячи з фактичних витрат шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів з моменту отримання орендарем рахунку від орендодавця.

Договір набуває чинності з 01.02.2021 і діє до 31.12.2023 включно, а в частині взаємних розрахунків та відповідальності сторін до повного виконання умов договору (пункт 10.1 договору).

На виконання умов договору оренди відповідач прийняв вказаний вище об`єкт оренди по акту №1 від 01.02.2021.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України (далі - Мінрегіон) "Про безоплатну передачу державного нерухомого майна, з балансу публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" на баланс ДП "Укркомунобслуговування" від 04.08.2022 №141 на баланс ДП "Укркомунобслуговування" 07.08.2022 передано частину площ ПАТ "КИЇВЗНДІЕП", в т.ч. площі, які є об`єктом оренди за спірним договором.

Таким чином, з вересня 2022 року ДП "Укркомунобслуговування" є балансоутримувачем майна, розташованого за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26Б, до якого перейшли всі права та обов`язки за договором як орендодавця.

29.12.2022 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору оренди, в якій зазначено, що у зв`язку зі зміною балансоутримувача орендованих приміщень на підставі наказу Мінрегіону "Про безоплатну передачу державного нерухомого майна, з балансу публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" на баланс державного підприємства "Укркомунобслуговування" від 04.08.2022 №141, сторони домовилися внести зміни до договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2021 №2021/3/1, а саме:

1. Преамбулу договору викласти у новій редакції: "Державне підприємство "Укркомунобслуговування", в особі директора Сушон Алли Іванівни, яка діє на підставі Статуту, затвердженого рішення Мінрегіону №21 від 31.01.2022 (далі - Орендодавець), з однієї сторони та ТОВ "Інформаційна служба Київської області", надалі іменується - "Орендар", в особі директора Гричко Марії Вікторівни, яка діє на підставі Статуту, з другої сторони, а разом Сторони, уклали цей Договір про наступне:

2. Розділ 10 договору "Термін дії Договору" викласти в наступній редакції: "10.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту переукладання договору оренди в порядку визначеному Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оренди державного та комунального майна" від 03.06.2020 №483".

3. Розділ місцезнаходження і інші реквізити сторін в частині орендодавця викласти у новій редакції: Орендодавець ДП "Укркомунобслуговування".

Також сторони погодились, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин між ними з 07.09.2022, відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач листами від 24.01.2023 №41, від 07.03.2023 №108 повідомляв відповідача про необхідність укладення договору оренди за процедурою, встановленою відповідними нормативними актами до 01.04.2023. У разі не подання відповідних документів до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до вказаної дати позивач просив звільнити приміщення та повернути їх по акту.

Позивач звертався з відповідною претензією до відповідача з проханням погасити заборгованість, оплатити рахунки тощо. Проте, до цього часу рахунки не оплачені, що в свою чергу формує заборгованість у позивача перед іншими організаціями, в тому числі

Таким чином, відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань за договором оренди стосовно оплати, у зв`язку з чим виникла заборгованість по оренді та іншим послугам, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

За змістом частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, між ПАТ "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву", як орендодавцем та ТОВ "Інформаційна служба Київської області", як орендарем, укладено договір оренди нежитлових приміщень від 01.02.2021.

За умовами цього договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно нежитлове приміщення №308, загальною площею 600,5 кв.м, та місця загального користування загальною площею 60,05 кв.м, яке належало орендодавцю.

Об`єкт оренди передано орендарю відповідно до акта №1 приймання-передачі нежитлових приміщень від 01.02.2021.

У зв`язку зі зміною балансоутримувача орендованих приміщень на підставі наказу Мінрегіону "Про безоплатну передачу державного нерухомого майна, з балансу публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву на баланс державного підприємства "Укркомунобслуговування" від 04.08.2022 №141 між ДП "Укркомунобслуговування" та ТОВ "Інформаційна служба Київської області" підписано додаткову угоду №1 до договору, що датована 09.12.2022, відповідно до якої сторони домовились внести зміни до договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2021. Внесено зміни в преамбулу договору та розділ 17 договору (місцезнаходження і інші реквізити сторін), зазначено орендодавцем ДП "Укркомунобслуговування".

Розділ 10 Договору (термін дії договору) викладено в новій редакції: "10.1. Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту переукладання Договору оренди в порядку визначеному Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оренди державного та комунального майна" від 03.06.2020 №483".

Відповідно до пункту 6 додаткової угоди сторони погодились, що умови додаткової угоди застосовуються до відносин між ними з 07.09.2022, відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України.

В силу статті 759 ЦК України та частини 1 статті 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана з правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України.

Частиною 1 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до частини 5 статті 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, орендоване майно є майном державної власності, що перебуває у позивача, як балансоутримувача.

З огляду на викладене регулювання правовідносин стосовно оренди майна вказаного в договорі оренди здійснюється нормами спеціального законодавства, що регулює оренду державного та комунального майна.

До спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов`язаних з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності. Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Так, у матеріалах справи наявні копії актів надання послуг з орендної плати з жовтня 2022 року до жовтня 2023 року, акти надання експлуатаційних послуг за цей же період, акти надання послуг щодо відшкодування вивозу побутового сміття, за водовідведення та водопостачання, електроенергію, реактивну електроенергію та тепло, а також копії рахунків на оплату за послуги, що надані за вказаними актами.

Згідно з пунктом 4.2 договору орендна плата щомісяця вноситься орендарем у термін до п`ятого числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Одержувати рахунок в орендодавця є обов`язком орендаря. Несвоєчасне отримання орендарем рахунку у орендодавця не звільняє його від зобов`язання своєчасно сплатити орендну плату. Орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендній платі та інших платежах і оформляти відповідні акти звірки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що обов`язком орендаря є отримання вказаних актів самостійно. В той же час, в справі містяться докази направлення актів та рахунків на оплату листом №570. Однак, докази оплати рахунків у матеріалах справи відсутні.

Також, судом першої інстанції встановлено, що загальний розмір орендної плати за виставленими рахунками становив 929 074,20 грн, за комунальні послуги - 351 110,64 грн, а за експлуатаційні послуги - 393 335,78 грн.

В той же час, як слушно зазначив місцевий господарський суд, приписами постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 визначено особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану. Орендодавцем при нарахуванні вартості оренди не застосовано положень постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 при нарахуванні орендної плати орендарю. Орендоване майно було у державній власності, і з огляду на це орендодавець державного майна (позивач) мав забезпечити нарахування орендної плати орендарю (відповідачу) з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, тобто після 30.09.2022 нараховувати орендну плату у розмірі 50% розміру орендної плати, встановленої договором оренди з урахуванням її індексації, що відбувається без окремого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно з розрахунком 50% розмір орендної плати у спірний період в загальному становить 314 537,10 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем свого зобов`язання з орендної плати суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, про стягнення з відповідача 50% розміру орендної плати, що нарахована позивачем у спірний період, строк оплати якої настав згідно з пунктом 4.2 договору, відповідно до наявних у справі актів надання послуг, що визначений судом в контексті постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634. Таким чином, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню у розмірі 314 537,10 грн.

Також, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що в іншій частині позов підлягає задоволенню у заявленому розмірі 351 110,64 грн заборгованість за комунальні послуги та 393 335,78 грн заборгованість за послуги з утримання будівлі (експлуатаційні).

Доводи скаржника про те, що у матеріалах справи відсутні засвідчені належним чином документи відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами статті 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.26 Національного стандарту України - Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2020, чинний від 01.09.2021) встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана ДП "Укркомунобслуговування" у прошитому та пронумерованому вигляді на 66 аркушах. Також на останньому аркуші прошитого пакета документів міститься відповідна відмітка про засвідчення копій.

Твердження скаржника щодо неповідомлення його про розгляд даної справи не беруться колегією суддів до уваги, оскільки відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

У зв`язку з наведеним суд зазначає, що згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За змістом пункту 10 частини 2 статті 9 вищенаведеного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, як, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 172 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Отже, на переконання колегії суддів, Господарський суд Київської області правомірно направляв повідомлення (ухвали) на адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Інформаційна служба Київської області" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Інформаційна служба Київської області".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційна служба Київської області" на рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/3841/23 покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційна служба Київської області".

4. Матеріали справи №911/3841/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 19.09.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Андрієнко