ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024м. ХарківСправа № 922/1980/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВЛ-РОКАР", м. Харків
про стягнення 359050,81 грн.
за участю представників:

позивача - Зубрич Д.О.

відповідача - Гармаш В.М., Марценюк В.П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВЛ-РОКАР" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у вигляді необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 03.11.2023 по 25.01.2024 в розмірі 359050,81 грн.; суми судового збору в розмірі 4308,61 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що в ході обстеження працівниками Оператора ГРМ 25.01.2024р. газового обладнання відповідача було встановлено порушення, а саме несанкціоноване втручання в газовий лічильник - ВК- G10Т №32005309, про що було складено Акт про порушення №104.1.1/45 від 25.01.2024 року та підписаний обома сторонами без зауважень. 30.01.2024 року була проведена експертиза лічильника ВК-G10Т №32005309, за результатами якої було підтверджено приховане втручання в газовий лічильник, про що складено Акт експертизи №30Е від 30.01.2024. Експертиза проводилась у відповідності до вимог глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ. Протоколом №45-2/24 від 14.03.2024 року постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, вимог Кодексу газорозподільних систем, розглянувши акт про порушення №104.1.1/45 від 25.01.2024., було винесено рішення щодо задоволення акту про порушення та проведення розрахунку згідно Кодексу газорозподільних систем - за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період з 03.11.2023 (дата підключення до газопостачання відповідно до Акту від 03.11.2023) по 25.01.2024 (дата зняття лічильника на експертизу). За період з 03.11.2023 по 25.01.2024 було донараховано об`єм природного газу в розмірі 20716,46 м.куб. - цей об`єм повинен бути компенсований Оператору ГРМ. Вартість донарахованого об`єму природного газу в розмірі 20716,46 м.куб. складає 359050,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.06.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 28.06.2024 за вх.№ 16799 надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позивач прийняв рішення про донарахування відповідачу необлікованих об`ємів природного газу за відсутності ознак порушення, яке, у розумінні Кодексу ГРС, кваліфікуються як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та не врахувавши всі обставини справи. Так, відповідач зазначає, що зі змісту Акту експертизи ЗВТ та пломб №30Е від 30.01.2024 вбачається, що проведеною експертизою не виявлено факту пошкодження заводської пломби та повірочного тавра, механічних та інших пошкоджень лічильного механізму та корпусу ЗВТ, за таких обставин втручання (відкриття) лічильника та встановлення у ньому стороннього предмета є неможливим. При всіх контрольних оглядах вузла обліку газу - при встановленні 03.11.2023, 17.01.2024 та 25.01.2024 - представники позивача перевіряли вплив спрямованого постійного магнітного поля і не виявили жодних відхилень. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що надані позивачем до позовної заяви відеозаписи не мають юридичної сили, не можуть використовуватись для розгляду справи та прийняття процесуальних рішень. Відповідачем було придбано, встановлено і використовувалося для здійснення своєї підприємницької діяльності у грудні 2021 році котел електричний Tenko НКЕ 60,0_380, у зв`язку з чим необхідності використовувати газ у споживача не було, оскільки опалення належних споживачу нежитлових приміщень здійснювалося електричним котлом, що підтверджується кількістю спожитої електричної енергії (акти споживання за період червень-липень 2023, листопад 2023-січень 2024).

Представник позивача у судовому засіданні 09.09.2024 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2024 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (Оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МВЛ-РОКАР" (Споживач) було укладено договір на розподіл природного газу шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу №Р-12193-10-23 від 01.10.2023.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Вищевказаний договір є типовим і затверджений постановою НКРЕ КП №2498 від 30.09.2015.

Відповідно до п.1.3. Договору, фактом приєднання Споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою.

Згідно положень Договору, Оператор ГРМ зобов`язувався надати послуги з розподілу природного газу на об`єкт відповідача, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна, 60, а останній зобов`язувався прийняти послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначених договором.

Власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному Кодексом та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно п.п. 7 п.7.4 Договору розподілу природного газу, споживач зобов`язаний дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між оператором газорозподільної мережі (далі - ГРМ) та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку газопостачання (далі - ВОГ), визначених договором розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Пунктом 2 глави 2 розділу X Кодексу газорозподільних систем визначений склад комерційного ВОГ на базі лічильника газу в комплекті з вбудованим чи окремим коректором або обчислювачем об`єму газу входять: лічильник газу; коректор або обчислювач об`єму газу; датчик тиску та/або температури газу; фільтр газу; потоковипрямляч (за необхідності); вимірювальний трубопровід з прямими ділянками та місцевими опорами, розташованими безпосередньо до і після лічильника газу; обвідний газопровід (за необхідності); вимикаючі засувки на вході та на виході з комерційного ВОГ; автоматизовані пристрої передачі результатів вимірювання вузла обліку, лінії зв`язку між складовими комплексу та допоміжні пристрої до ліній зв`язку; захисні шафи комерційного ВОГ та/або його елементів.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному Кодексом та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно п. 1, 2 глави 6 Розділу Х Кодексу ГРМ, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт. Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюється Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності). Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.

Контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу (п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС).

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу) (п. 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході обстеження працівниками Оператора ГРМ 25.01.2024 газового обладнання відповідача було встановлено порушення, а саме несанкціоноване втручання в газовий лічильник - ВК- G10Т №32005309, про що було складено Акт про порушення №104.1.1/45 від 25.01.2024 та підписаний обома сторонами без зауважень.

В той же самий день лічильник газу ВК-G10Т №32005309 було демонтовано та направлено на експертизу та повірку, про що складено відповідні Акти №112-ХМФ-Е та №113-ХМФ-П. В даних Актах були зазначені місце, дата та час проведення таких заходів. Акти підписані з обох сторін без зауважень.

30.01.2024 була проведена експертиза лічильника ВК-G10Т №32005309, за результатами якої було підтверджено приховане втручання в газовий лічильник, про що складено Акт експертизи №30Е від 30.01.2024. Експертиза проводилась у відповідності до вимог глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ.

Підставами для такого висновку стало наступне: "При відкритті корпусу лічильника, в місці з`єднання верхньої та нижньої його частин, під стяжною полосою, виявлено герметичну речовину. За допомогою неодимового магніту встановлено, що при його прикладанні до зворотної частини корпусу лічильника, облік газу не ведеться. Проведено огляд лічильника через вхідний патрубок за допомогою ендоскопічної камери RIDGIT №SZQX, внаслідок чого було виявлено поплавлені елементи вимірювального механізму зсередини. Після розвальцьовування корпусу лічильника за допомогою спеціальних інструментів, виявлено, що на вимірювальному механізмі встановлений (вплавлений) не передбачений конструкцією заводу виробника металевий предмет з магнітними властивостями, який реагує на дію магнітного поля. Вищезазначені факти свідчать про викривлення даних обліку природного газу.

При цьому суд зазначає, що відповідачем не було надано відповідного експертного висновку експертизи лічильника ВК-G10Т №32005309 на спростування вищезазначених обставин.

Після проведення експертизи була проведена позачергова повірка лічильника газу відповідача. За результатами повірки лічильник було визнано непридатним до подальшого використання, про що ДП "Укрметртестстандарт" видана Довідка №39-1- 6/00196-20240130 ЦСБ 30Е від 30.01.2024.

Причиною визнання лічильника непридатним є не відповідність засобу вимірювальної техніки п.п.11.1 ДСТУ 9035:2020 "Лічильники газу для побутових потреб та комерційного обліку. Методи повірки". Підстави для визнання ЗВТ непридатним: наявність пошкоджень і дефектів, у тому числі лакофарбного покриття, які можуть перешкоджати роботі лічильника чи впливати на його роботоздатність (Лічильник реагує на дію магнітного поля).

Відповідно до п.4 глави 6 розділу Х Кодексу за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщення якого вони встановлені.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме відповідач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу. Близький за змістом висновок, викладений Верховним Судом в постановах від 02.07.2019 у справі №904/2741/18, від 18.05.2021 у справі №902/417/20, від 11.08.2021 у справі №927/89/18.

У Постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №903/160/21 зроблено висновок, що сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ) вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу.

Відповідно до п.п.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Згідно п.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення відповідного ЗВТ та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.

Акт про порушення має бути розглянутим в порядку, визначеним п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Протоколом №45-2/24 від 14.03.2024 постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, вимог Кодексу газорозподільних систем, розглянувши акт про порушення №104.1.1/45 від 25.01.2024., було оформлено рішення щодо задоволення акту про порушення та проведення розрахунку згідно Кодексу газорозподільних систем - за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період з 03.11.2023 (дата підключення до газопостачання відповідно до Акту від 03.11.2023) по 25.01.2024 (дата зняття лічильника на експертизу).

На засіданні комісії був присутній представник відповідача, яким не було надано зауважень щодо даного рішення комісії.

Відповідно до п.11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За період з 03.11.2023 по 25.01.2024 було донараховано об`єм природного газу в розмірі 20716,46 м.куб. Вартість донарахованого об`єму природного газу в розмірі 20716,46 м.куб. складає 359050,81 грн.

На засіданні комісії представнику відповідача, відповідно до вимог Кодексу ГРМ було надано Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та рахунок на оплату №ПВ000004745 від 27.02.2024.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу заборгованості в розмірі 359050,81 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи вищевикладене, докази наявні в матеріалах справи, відсутність в матеріалах справи доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у справі .

За таких обставин позовні вимоги у справі підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 4308,61 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МВЛ-РОКАР" (61060, м. Харків, вул. Ковтуна, 60, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" () в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, код ЄДРПОУ ВП 45141068, ІBAN НОМЕР_1 , в філії ХОУ АТ "Ощадбанк") суму заборгованості у вигляді необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 03.11.2023 по 25.01.2024 в розмірі 359050,81 грн. та суму судового збору в розмірі 4308,61 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" () в особі Харківської міської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, код ЄДРПОУ ВП 45141068, ІBAN НОМЕР_1 , в філії ХОУ АТ "Ощадбанк").

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "МВЛ-РОКАР" (61060, м. Харків, вул. Ковтуна, 60, ).

Повне рішення складено "16" вересня 2024 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/1980/24