ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.09.2024 Справа №911/1096/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл.

до відповідача: ОСОБА_1 , м.Красногорівка

про стягнення 25553,51 грн

без виклику представників сторін

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл. звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , м.Красногорівка про стягнення 25553,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не оплачено поставлений товар за видатковими накладними №СО62476 від 04.02.2022, №СО61009 від 28.01.2022, №СО64102 від 11.02.2022, №СО64104 від 11.02.2022, №СО61005 від 28.01.2022 у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 25553,51грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2024 постановлено передати матеріали справи №911/1096/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» до ОСОБА_1 про стягнення 25553,51грн до Господарського суду Донецької області.

Матеріали позовної заяви надійшли до Господарського суду Донецької області 08.07.2024.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 справа передана на розгляд судді Курило Г.Є.

Ухвалою суду від 12.07.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , м.Красногорівка.

Ухвалою суду від 12.07.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл. до відповідача, ОСОБА_1 , м.Красногорівка про стягнення 25553,51 грн залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху.

18.07.2024 до канцелярії суду від позивача надійшов лист від 12.07.2024 на виконання ухвали суду від 12.07.2024 про залишення позовної заяви без руху з відповідними поясненнями та доказами.

19.07.2024 на електронну адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшов лист №17127/0/2-24/3 від 18.07.2024 з відомостями про реєстрацію відповідача в ЄІБД ВПО.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1096/24; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала суду від 22.07.2024 була направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистеми «Електронний суд», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документу від 22.07.2024.

Ухвала суду про відкриття провадження від 22.07.2024 направлялася відповідачу на її адресу реєстрації зазначену в листі-відповіді Міністерства соціальної політики України (на адресу реєстрації відповідача як внутрішньо переміщеної особи) та була повернута суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч.3 та ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно з положеннями пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Поштові картки, листи з позначкою Вручити особисто, рекомендовані (реєстровані) листи з позначкою Судова повістка приймаються для пересилання лише з повідомленням про їх вручення згідно із законодавством (пункти 8 та 15 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» або реєстрованого поштового відправлення з позначкою «Адміністративна послуга» такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення (пункт 101 Правил).

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки у цьому випадку отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім того, ухвала суду від 22.07.2024 була направлена відповідачу на його електронну поштову скриньку, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 22.07.2024.

Водночас, суд намагався передати телефонограму відповідачу, однак, встановити зв`язок з нею не вдалося про, що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма від 22.07.2024.

Поряд з цим, судом встановлено, що місце реєстрації відповідача (Донецька область, м.Красногорівка).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Наказом №309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що додається; визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року", зареєстрований Міністерством юстиції України 25 квітня 2022 року №453/37789 (зі змінами).

Відправлення поштової кореспонденції до м.Красногорівка не здійснюється у зв`язку з проведенням активних бойових дій на території м.Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади (відповідно до Наказу №309 від від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України).

Згідно з ст.12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (із змінами та доповненнями) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Так, судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада» 23.07.2024 було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали від 22.07.2024 для відповідача, роздруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.

Отже, учасники справи були належним чином повідомлені про рух справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії відповідач суд не повідомляв.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено учасникам справи необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці (постачальником), та Фізичною особою - підприємцем Петренко Вікторією Олександрівною, м.Красногорівка (покупцем), була досягнута усна домовленість про поставку товару на адресу останнього.

На підтвердження виникнення господарських зобов`язань між сторонами щодо поставки товару, позивачем до матеріалів справи було надано наступні видаткові накладні: №СО62476 від 04.02.2022 на суму 2355,74 грн, №СО61009 від 28.01.2022 на суму 1487,07грн, №СО64102 від 11.02.2022 на суму 5868,69 грн, №СО64104 від 11.02.2022 на суму 8189,81грн, №СО61005 від 28.01.2022 на суму 7652,20 грн.

Всього ТОВ «Левітрейд» здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 25553,51 грн.

Видаткові накладні підписані сторонами та скріплені печаткою позивача.

Також, позивачем до матеріалів справи надано вимогу б/н від 04.04.2024 до ОСОБА_1 про оплату заборгованості за поставлений товар у розмірі 25553,51 грн. Факт відправки вказаної вимоги підтверджується наявною в матеріалах справи накладною №590 від 04.04.2024 з описом вкладення у цінний лист.

Позивач, вважаючи, що його права порушено, а відповідачем не здійснено оплату за поставлений товар за видатковими накладними №СО62476 від 04.02.2022, №СО61009 від 28.01.2022, №СО64102 від 11.02.2022, №СО64104 від 11.02.2022, №СО61005 від 28.01.2022, звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 25553,51 грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично укладений договір поставки з Фізичною особою-підприємцем Петренко Вікторією Олексіївною на покупку продовольчих товарів, які поставлялись в торгову точку (магазин Фишка).

Слід відзначити, що однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Водночас, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.08.2022 внесено запис 001099332 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 за її рішенням.

Таким чином, боржником у даній справі є фізична особа ОСОБА_1 , яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності станом на дату звернення із позовною заявою.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 1 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст.ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст.ст. 202-208 Господарського кодексу України, ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, даний спір належить до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (частини 1, 2 статті 205 Цивільного кодексу України).

У відповідності з положеннями ст. ст. 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як встановлено судом, вищезазначений правочин за своєю юридичною природою є договором поставки, укладеним у спрощений спосіб.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Сторонами було погоджено та підписано наступні видаткові накладні: №СО62476 від 04.02.2022 на суму 2355,74 грн, №СО61009 від 28.01.2022 на суму 1487,07 грн, №СО64102 від 11.02.2022 на суму 5868,69 грн, №СО64104 від 11.02.2022 на суму 8189,81 грн, №СО61005 від 28.01.2022 на суму 7652,20 грн, на загальну суму 25553,51 грн.

Господарський суд при розгляді спору приймає до уваги відсутність у матеріалах справи доказів стосовно наявності у відповідача, як покупця, будь-яких заперечень та претензій щодо неналежного виконання продавцем прийнятих зобов`язань з передання товару.

В матеріалах справи відсутні докази того, що передана згідно з представленими накладними продукція відповідачем не була прийнята з підстав неналежної якості або порушення продавцем умов щодо кількості та асортименту продукції, так само в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт застосування відповідачем передбачених законом наслідків порушення продавцем умов домовленостей щодо порядку та строків продажу, кількості, асортименту, якості товару.

Тобто, як встановлено судом, вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом в графі «отримав(ла)», на вищезазначених видаткових накладних, у зв`язку з чим, суд вважає, що товар прийнятий відповідачем без заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

04.04.2024 позивачем пред`явлено відповідачу вимогу про оплату заборгованості за поставлений товар у розмірі 25553,51 грн. Факт відправки вказаної вимоги підтверджується наявною в матеріалах справи накладною №590 від 04.04.2024 з описом вкладення у цінний лист.

Тобто на дату подачі позовної заяви строк виконання зобов`язання по оплаті за спірними видатковими накладними, наявними в матеріалах справи є таким, що настав.

Доказів сплати заборгованості за отриманий товар відповідачем у розмірі 25553,51 грн суду не надано.

Частиною 1 ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених з змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 123, 126, 129, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд», с.Підберізці, Львівський р-н, Львівська обл. до ОСОБА_1 , м.Красногорівка про стягнення 25553,51 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (81146, Львівська обл., Львівськиий р-н, с.Підберізці, вул.Галицька, буд.12, ) заборгованість в розмірі 25553,51 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2024.

Суддя Г.Є. Курило