ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/291/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від прокуратури: Бутар В.С.

від позивача: не з`явився;

від першого відповідача: не з`явився;

від другого відповідача: не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури (м. Черкаси) в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України (м. Київ) до Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького ( м. Черкаси) та до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (м. Черкаси) про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 209 972,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурором в інтересах держави заявлено позов з вимогами про :

- визнання недійсними додаткових угод № 3 від 12.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 13.07.2021, № 6 від 11.08.2021, № 7 від 08.09.2021, № 8 від 14.09.2021, № 9 від 12.10.2021, № 10 від 12.10.2021, № 11 від 04.11.2021, № 12 від 05.11.2021 до договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021, укладеного між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького та ТОВ "Черкасиенергозбут" ;

- стягнення заборгованості в розмірі 209 972,77 грн. на підставі договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021, укладеного між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького та ТОВ "Черкасиенергозбут".

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити повністю.

Представники позивача в засідання не з`являлися, явка обов`язковою не визнавалася.

Позивач -1 в засідання свого представника не направив, відзиву на позов не надав.

Представник 2-го відповідача в останнє судове засідання не з`явився, явка обов`язковою не визнавалась. У поданому відзиві від 05.04.2024 проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і пояснення прокурора, врахувавши заперечення відповідача-2 проти позову і дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується, що Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького за процедурою відкритих торгів проведено закупівлю 450000кВт*год електричної енергії ДК 021:2015: 09310000-5. Місце поставки товарів: 18031, Україна, Черкаська область, м. Черкаси, навчальний корпус № 1 - бульвар Шевченка, 81; навчальні корпус № 2 - вул. Дашковича, 22; навчальний корпус № 3 - бульвар Шевченка, 79; навчальний корпус - № 4, допоміжні приміщення - вул. Дашковича, 24; допоміжні приміщення - вул. Хрещатик, 51, бібліотечний комплекс - вул. Університетська, 22, їдальня - вул. Хрещатик, 66, агробіостанція - вул. Максима Залізняка, 34, бізнес інноваційний центр - бульвар Шевченка, 205. Дата доставки: до 31 грудня 2021. Джерело фінансування закупівлі - кошти державного бюджету. Очікувана вартість предмета закупівлі 1 650 022,20 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів 12.01.2021 оприлюднено в мережі Інтернет на веб-сайті «Prozorro - публічні закупівлі» за № UA-2021-01- 12-000203-с ( а.с. 27, том 1) . Єдиним критерієм вибору переможця є ціна.

Участь в торгах прийняли:

- ТОВ "Пром Електро Сервіс" з ціновою пропозицією - 819 000 грн.;

- ТОВ "Черкасиенергозбут" з ціновою пропозицією - 818 999 грн.;

- ТОВ "Енергозагрезерв" з ціновою пропозицією - 902 896 грн.;

- ТОВ "Південна Енергопостачальна компанія" з ціновою пропозицією - 902 897 грн.;

- ТОВ "Біоенерджітранс" з ціновою пропозицією - 905 999 грн..

За результатами проведення торгів переможцем визнано ТОВ "Черкасиенергозбут" з найнижчою ціновою пропозицією.

22.02.2021 між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького ( далі - Замовник, 1-й відповідач по справі, Університет) та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" ( далі - Учасник, 2-й відповідач по справі) укладено договір про закупівлю електричної енергії № 5 (а.с. 43-48, том 1), у відповідності до якого Учасник зобов`язується здійснювати постачання обсягу фактичного споживання електричної енергії (ДК 021:2015: код 09310000-5 - Електрична енергія ) за об`єктом (об`єктами) Замовника, зазначеними в листі-повідомленні, починаючи з 00 годин 00 хвилин 01 секунди до 24 години 00 хвилин доби впродовж всього строку дії Договору відповідно до умов комерційної пропозиції та цього Договору а Замовник зобов`язується прийняти товар, оплатити його та здійснювати інші платежі згідно умов цього Договору ( п. 2.1. договору).

Замовник розраховується з Учасником за електричну енергію за ціною (тарифом), що визначаються відповідно до способу визначення ціни (тарифу) на електричну енергію, згідно з Комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.

Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії ( п. 5.1. договору).

Загальна сума розрахунків за цим Договором становить 818 999,00 гри. (Вісімсот вісімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 136 499,83 грн. за весь строк дії Договору ( п. 5.2. договору) .

Загальний обсяг споживання електричної енергії Замовником за цим Договором становить 450 000 кВт. год ( п. 5.3. договору).

Ціна (тариф) на електричну енергію зазначається Учасником у платіжних документах, виставлених Замовнику за цим Договором.

У випадках застосування до Замовника диференційованих цін (тарифів) електричної енергії суми, вказані в платіжному документі, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів) ( п. 5.4. договору) .

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць ( п. 5.5. договору).

Відповідно до комерційної пропозиції "Вільна ціна + передача" ( а.с. 52-54, том 1) ціна (тариф) одиниці спожитої електричної енергії у розрахунковому періоді, яка зазначається у платіжному документі, визначається за формулою:

Рфакт ~ (1 тов Тпер) А факт (грн. за 1 кВт год.)

де:

Ртов - ціна за одиницю товару (ІкВт год) визначається відповідно до домовленостей з урахуванням існуючих цін на ринку електричної енергії.

Ціна за одиницю товару(1 кВт год) складає 1,467281778 грн. з ПДВ для даної комерційної пропозиції.

Ціна за одиницю товару може змінюватися у зв`язку із змінами складових витрат, які впливають на її формування. У разі зміни ціни за одиницю товару Сторони здійснюють розрахунки за новими цінами з дня їх введення в дію.

Тпер - вартість відшкодування тарифу на послугу електричної енергії оператора системи передачі «Укренсрго», затверджений Регулятором на розрахунковий період (місяць) відповідно Закону ринок електричної енергії». Для споживачів, мереж оператора системи передачі (далі - ОСП) та сплачують за послугу з передачі напряму в ДП НЕК «Укренерго» Тпер = 0.

Афакт - фактичний обсяг спожитої розрахунковому періоді.

В справу не подано доказів визнання Договору недійсним чи розірвання за згодою сторін.

Договір обома його сторонами виконано повністю станом на час вирішення спору.

Сторонами Договору, 26.02.2021 укладено додаткові угоди № 1 ( а.с. 55-56, том 1) та № 2 ( а.с. 57-58, том 1) про внесення змін до договору про закупівлю електричної енергії № 5 від 22.02.2021, якими зменшено ціну за одиницю товару, зокрема ціна за 1 кВт*год склала 1,819992 грн. з ПДВ. Підставами укладення вказаних додаткових угод стало набрання чинності 01.01.2021 Постанови НКРЕКП від 09.12.2020 № 2353.

12.04.2021 Сторонами укладено додаткову угоду № 3 ( а.с. 5960, том 1), якою збільшено ціну за одиницю товару через коливання ціни на ринку у бік збільшення. Відповідно вартість 1 кВт*год почала становити 1,849044 грн. з ПДВ, з розрахунку 818 995,21 грн. з ПДВ (ціна Договору): 442 929 кВт*год (обсяг товару). Вказані зміни у Договорі застосовуються з 01.03.2021.

Сторонами 11.05.2021 укладено додаткову угоду № 4 ( а.с. 62-63 том 1), якою збільшено ціну за одиницю товару на 12,2 % (без урахування тарифу на поставку від ціни за додатковою угодою № 2 від 26.02.2021) та визначено у розмірі 1,98202572 грн з ПДВ за 1 кВт*год, а обсяг постачання зменшено до 413 211 кВт*год (застосовується з 01.04.2021).

У подальшому 13.07.2021 укладено додаткову угоду № 5 ( а.с. 65-66, том 1) , якою знову збільшено ціну (від найнижчої ціни за додатковою угодою № 2 від 26.02.2021) до 1,810212 грн. з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год), а обсяг зменшено - до 391 379 кВт*год (застосовується з 01.06.2021).

Сторонами 11.08.2021 укладено додаткову угоду № 6 ( а.с. 68--69, том 1), як наслідок вартість зросла до 1,991052 грн з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год), а обсяг поставки зменшено до 374 123 кВт*год.

Додатковою угодою № 7 від 08.09.2021 ( а.с. 71-72, том 1) Сторони за взаємною згодою зменшили обсяг поставки до 361 988 кВт*год. Загальна сума розрахунків за цим Договором становить 2,189952 грн з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год).

Додатковою угодою № 8 від 14.09.2021 ( а.с. 74-75, том 1) Сторони за взаємною згодою зменшили обсяг поставки до 351 531 кВт*год. Загальна сума розрахунків за цим Договором становить 2,408724 грн з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год).

Додатковою угодою № 9 від 12.10.2021 ( а.с. 77-78, том 1) Сторони за взаємною згодою знову зменшили обсяг поставки до 344 374 кВт*год. Загальна сума розрахунків за цим Договором становить 2,625264 грн з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год).

Також, 12.10.2021 Сторони уклали додаткову угоду № 10 ( а.с. 80-81, том 1) , вартість за якою зросла до 2,789604 гри з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год), при цьому зменшено обсяги поставки до 340 276 кВт*год.

Додатковою угодою № 11 від 04.11.2021 ( а.с. 83-84, том 1) Сторони за взаємною згодою знову зменшили обсяг поставки до 336 332 кВт*год. Загальна сума розрахунків за цим Договором становить 3,06828 грн з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год).

Додатковою угодою № 12 від 05.11.2021 ( а.с. 86-87, том 1) Сторони за взаємною згодою знову зменшили обсяг поставки до 333 763 кВт*год. Загальна сума розрахунків за цим Договором становить 3,374796 грн з ПДВ за 1 кВт*год (без урахування тарифу на послуги з передачі електричної енергії 293,93 грн/МВт*год).

Додатковою угодою № 13 від 16.11.2021 ( а.с. 89-90, том 1) Сторони за взаємною згодою знову зменшили обсяг поставки до 332 942 кВт*год. та зменшили суму Договору на 3 060 грн. 28 коп.

В період дії Договору та при розгляді справи Відповідач-1 не підтримував позицію прокурора щодо недійсності додаткових угод до Договору, не вказував на порушення своїх прав з боку Відповідача-2 збільшенням ціни товару та зменшенням обсягу електроенергії за Додатковими угодами.

У відзиві на позовну заяву 2-й відповідач вказав, що укладення між сторонами відповідних додаткових угод до Договору, були обумовлені коливанням цін за електричну енергію на ринку в бік збільшення, інформація про що постачальником отримувалася з офіційного сайту ДП «Оператор ринку» на ринку «на добу наперед» та Черкаської торгово-промислової палати.

Також 2-й відповідач звертає увагу суду, що підвищення ціни після укладення Договору було не прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції), а відтак укладення додаткових угод та збільшення ціни за одиницю товару було необхідним кроком для того, щоб виконання умов укладеного договору для ТОВ "Черкасиенергозбут" не було збитковим.

Непрогнозованість цін та коливання ціни підтверджується частиною 5 статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії", відповідно до якої ціна купівлі - продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" визначається для кожного розрахункового періоду оператором ринку за принципом граничного ціноутворення на основі балансу сукупного попиту на електричну енергію та її сукупної пропозиції, а на внутрішньодобовому ринку - за принципом ціноутворення "по заявленій (пропонованій) ціні" відповідно до правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку є вільними (ринковими) цінами.

ТОВ "Черкасиенергозбут" доказує, що товариство фактично не могло передбачити збільшення ціни електроенергії, оскільки ринкова ціна це ціна, яка встановлюється безпосередньо на реальному ринку під впливом співвідношення попиту і пропозиції, або ціна конкретних угод, які відбулись на вільному ринку під впливом виключно ринкових факторів.

Натомість прокурор доводить, що додаткові угоди № № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 до Договору між сторонами є недійсними, як такі що порушують вимоги ст. 5, ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» можливим є збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Підставами для збільшення ціни за одиницю товару за Договором, згідно із змістом додаткових угод № 3 - № 12, було зростання закупівельної ціни електричної енергії на ринку електричної енергії.

Прокурор заперечує ці обставини і доводить, що навпаки, на час укладення спірних Додаткових угод ціна електроенергії на ринку знижувалася.

Так, за даними ДП «Оператор ринку» ціна на електричну енергію 01.03.2021 (початок дії додаткової угоди № 3) знизилась на 25,15 грн у порівнянні з 26.02.2021 (дата укладення додаткової угоди № 2). Станом на 01.04.2021 (початок дії додаткової угоди № 4) ціна знизилась ще на 129,2 грн. Станом на 01.06.2021 (початок дії додаткової угоди № 5) ціна знизилась на 186,81 грн. Тобто додаткові угоди № 3 - № 5 укладені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки у вказаній період часу спостерігалось зниження ціни на електричну енергію, а не її зростання.

Прокурор звертає увагу суду , що додаткові угоди № 3, № 4, № 5, 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12 перевищують 10% поріг встановлений законодавцем для збільшення ціни Договору, який слід обраховувати від первісної ціни Договору, а не від кожної попередньої додаткової угоди.

Тому, на думку прокурора, всі спірні додаткові угоди є недійсними, як укладені з порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

Прокурор розрахував, що з моменту укладення Додаткової угоди № 1 Відповідачем-2 поставлено Відповідачу-1 -- 332 942 кВт*год електричної енергії (що на 26 % менше від запланованого обсягу поставки за основним Договором), а Замовником сплачено за вказаний товар 815 924,55 грн.

Натомість Відповідачем-1 мало б бути сплачено лише 605 951,78 грн, з розрахунку 332 942 кВт*год (обсяг поставленого товару) * 1,819992 грн (вартість за 1 кВт*год електричної енергії за додаткової угоди № 2 від 26.02.2021 з урахуванням тарифу).

Відповідно Постачальником недопоставлено товар Замовнику на суму 209 972,77 грн, що підлягає стягненню з ТОВ "Черкасиенергозбут".

У прокурора немає заперечень проти правомірності укладення Додаткових угод № 1 та 2 до Договору (а.с. 55,57 том 1), оскільки в них ціна за одиницю товару становить 1,467281778 грн. /1 кВТгод, як і було визначено у Комерційній пропозиції на час укладення відповідачами Договору від 22.02.2021.

У відповідача-1 немає скарг на недотримання електроенергії для власних потреб за результатами збільшення ціни за одиницю товару по Договору після укладення спірних Додаткових угод.

Однак прокурор вказує, що обсяг поставки товару за Договором зменшився на 26 %, в той час як ціна за одиницю товару зросла на 85% (якщо рахувати по найбільшій остаточній ціні 3,374796 грн. (Додаткова угода № 12 від 05.11.2021 а.с. 86 том 1), по відношенню до найнижчої ціни за додатковою угодою № 2 від 26.02.2021.

З приводу доводів та заперечень сторін щодо правомірності укладення відповідачами спірних Додаткових угод, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч.1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Невідповідність правочинів даним вимогам, згідно змін до вказаного Закону, на час вирішення спору свідчить про їх незаконність (оспорюваність), а не нікчемність.

Із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились і встановили порядок зміни ціни.

Відповідачі спірні додаткові угоди уклали за добровільною згодою, бо доказів протилежного суду не подано.

Перший відповідач, як Замовник по Договору, не має жодних заперечень щодо укладених сторонами Додаткових угод, збільшення ціни товару, виконання Договору та будь-яких інших претензій до Відповідача-2, як Учасника і постачальника послуги і протилежної позиції у спорі не висловлював.

За умовами розділу 15 Договору сторони домовилися, що істотні умови Договору не можуть збільшуватися крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшення ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни за умови, така ціна не призведе до збільшення суми, визначеної у Договорі про закупівлію.

Додатковою угодою № 1 від 26.02.2021 (а.с. 55 том 1) сторони Договору домовилися, що ціна за одиницю товару складає ту ж саму ціну 1,467281778 з ПДВ, як було вказано у Комерційній пропозиції при укладенні Договору (а.с. 52 том 1).

Сторонами було узгоджено порядок зміни ціни, в якому передбачено, що у разі коливання ціни на ринку Постачальник письмово повідомляє про такі зміни Замовника із наданням інформації, взятої з офіційного сайту ДП "Оператор ринку" у формі довідки про середньозважену ціну електричної енергії за підписом керівника Постачальника.

Така довідка має містити інформацію про середньозважену ціну електроенергії на будь-яку дату або період, що визначається або декадами або календарним місяцем після укладення Договору та інформацію про середньозважену ціну електроенергії на дату або період, що визначається декадою (декадами) місяця (календарним місяцем). у яких відбулося коливання ціни у бік збільшення. Період, в якому відбулося коливання ціни, має перебувати даті письмового звернення постачальника.

На підставі отриманої довідки сторони укладають додаткову угоду до Договору щодо зміни ціни за одиницю товару з урахуванням ст. 631 ЦК України.

Отже істотною умовою Договору є складення Відповідачем-2 довідки про коливання ціни товару у бік збільшення, на підставі якої сторони укладають Додаткову угоду до Договору.

Такі ж умови про порядок зміни ціни товару в бік збільшення вказано і в Додатковій угоді № 2 від 26.02.2024 (а.с. 57 том 1).

За доводами прокурора, в період проведення перевірки, Університет надавши Договір із Додатковими угодами та доказами його виконання, не надав прокурор жодної довідки Відповідача-2 про коливання ціни товару в бік збільшення, яка слугувала підставою для укладення спірних додаткових угод.

Такі довідки було надано в справу лише Відповідачем-2 в якості додатків до відзиву на позов (а.с. 41-47 том 2).

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні Додаткової угоди № 3 та всіх наступних Додаткових угод до Договору, сторони послалися лише на ту обставину, що вони керуються пп.2 п. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" та у зв`язку із наявністю підстав (зростання закупівельної ціни електричної енергії на ринку електричної енергії) .

При укладенні спірних додаткових угод сторони не посилалися на жодну довідку чи інший документ, яка б засвідчувала ріст ціни на електроенергію в період укладення кожної Додаткової угоди до Договору.

Тим самим було порушеного істотну умову Договору - належною підставою для збільшення ціни товару є виключно довідка за підписом Відповідача-2 про середньозважені ціни з показниками їх коливання, бо саме на підставі отриманої довідки Сторони укладають Додаткову угоду, про що прямо вказано у п. 3 Додатку № 3 Комерційної пропозиції і в додаткових угодах № 1 і № 2.

Ті довідки про збільшення ціни товару на ринку, які подав Відповідач-2 до відзиву на позов, як довідки, на підставі яких було укладено спірні додаткові угоди, судом як належні докази не приймаються.

Ці Довідки не містять посилання на Договір між сторонами, немає доказів їх направлення до Університету з пропозицією укласти Додаткові угоди, доказів їх вручення Університету та/чи їх розгляду, на них немає посилання у жодній Додатковій угоді. Університет не подав їх прокурору як підтвердження їх наявності у нього на час укладення кожної Додаткової угоди.

10% поріг збільшення ціни електроенергії від її початкової ціни 1,467281778 грн. за 1 кВТ год становить 1, грн.

Отже, незважаючи на те, що формально Додаткова угода № 3 при збільшенні ціни товару не вийшла за межі 10% збільшення (нова ціна 1,496328 грн.), її укладення всупереч істотній умові Договору про обов`язкове отримання Університетом від Відповідача-2 довідки про коливання ціни у бік збільшення ; всупереч вимогам пп.2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" про збільшення ціни товару лише у разі коливання ціни такого товару на ринку, свідчить про порушення сторонами Договору вимог чинного законодавства.

Це є підставою для визнання недійсними всіх Додаткових угод до Договору.

Крім того, при укладенні спірних Додаткових угод № 4- 12 до Договору його сторони вийшли за межі 10% порогу збільшення ціни товару, який не може бути перевищений незалежно від кількості укладених Додаткових угод.

Це також є порушенням пп.2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі".

Суд у даному питанні погоджується із доводами прокурора, виходячи з такого:

Прокурор вказує, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі в первинній редакції за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні Договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель для всіх учасників, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Отже, вказана норма Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції до 19.04.2020 не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати ціну протягом дії договору в межах встановлених 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Зазначена норма була змінена Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» №114-IX від 18.09.2019, яким Закон України «Про публічні закупівлі» було викладено в новій редакції.

У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

На думку прокурора таке тлумачення норми п2 ч.5 ст. 41 вказаного Закону є єдино правильним, бо відповідає змісту принципів, якими слід керуватися учасникам закупівель.

Як убачається з пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель», метою його прийняття було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії «ціновому демпінгу» коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

За такої мети очевидно, що зміни, внесені законодавцем Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» у вказану норму пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель використовувати «ціновий демпінг» з подальшим збільшенням ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

За правилами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, постановою Верховного Суду у справі № 910/13579/23 від 02.07.2024 вказано на те, що системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, зроблено висновок, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (пункт 56).

Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

При тлумаченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, що 10% підвищення ціни не повинно бути перевищено незалежно від кількості додаткових угод, Верховним Судом обґрунтовується загальними принципами публічних закупівель.

Так, у цій же постанові по справі № 910/13579/23 від 02.07.2024 Суд констатує, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, у якій суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що перемога у тендері (закупівля за бюджетні кошти) та укладення договору з певною ціною та її подальше підвищення внаслідок так званого коливання є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Кожна зміна до Договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція, яка викладена в постановах Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21).

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

Умовою такого підвищення обов`язково є неможливість спрогнозувати таке підвищення та закласти відповідні ризики при формуванні тендерної пропозиції. Зазначене є особливо актуальним у тому випадку, якщо коливання цін на товар обумовлюється його сезонним характером або у випадку, коли за умовами тендерної документації товар повинен бути наявним у постачальника.

З цих підстав суд приходить до висновку, що прокурором належним чином доведено порушення відповідачами при укладенні Додаткових угод № 4-12 правил пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" в частині перевищення 10% порогу збільшення ціни електроенергії від первісної ціни Договору при збільшенні ціни за одиницю товару.

Це є самостійною підставою для визнання цих спірних додаткових угод недійсними.

Суд відхиляє заперечення Відповідача-2, що вказана норма Закону "Про публічні закупівлі" допускає множинність її розуміння і тому слід застосувати найбільш сприятливі для ТОВ "Черкасиенергозбут" умови тлумачення цієї норми.

За парвилами ч. 4 ст. 236 ГПК України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Станом на час вирішення спору Верховний Суд притримується послідовної практики у застосуванні вказаної норми, що сторони договору при публічних закупівлях не можуть виходити за межі 10% порогу збільшення ціни договору незалежно від кількості таких змін.

Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що додаткові угоди № 3 від 12.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 13.07.2021, № 6 від 11.08.2021, № 7 від 08.09.2021, № 8 від 14.09.2021, № 9 від 12.10.2021, № 10 від 12.10.2021, № 11 від 04.11.2021, № 12 від 05.11.2021 до договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021 між відповідачами суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону № 922-VIII, є оспорюваними та підлягають визнанню недійсними з моменту їх укладення.

Щодо вимоги про стягнення з Відповідача-2 безпідставно отриманих коштів у сумі 209 972,77 грн.

Прокурор вказав, що визнання недійсними додаткових угод № 3 від 12.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 13.07.2021, № 6 від 11.08.2021, № 7 від 08.09.2021, № 8 від 14.09.2021, № 9 від 12.10.2021, № 10 від 12.10.2021, № 11 від 04.11.2021, № 12 від 05.11.2021 до договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021 не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними.

Тому отримана відповідачем оплата за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню на підставі частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України.

Прокурор просить застосувати дану норму до правовідносин сторін для стягнення коштів і посилається, що у постанові від 18.06.2021 № 927/491/19 Верховний Суд виклав правову позицію про те, що, оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є частина 1 статті 670 Цивільного кодексу України, а стаття 1212 Цивільного кодексу України застосуванню до цих правовідносин не підлягає.

У частині 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до вимог статті 670 Цивільного кодексу України, оскільки внаслідок безпідставного підвищення цін за Додатковими угодами до договору, зменшилася кількість товару, та належна кількість товару так і не була поставлена, тому в разі визнання недійними спірними додаткових угод до договору, підлягатимуть стягненню (поверненню) покупцю грошові кошти за товар, який так і не був поставлений.

Натомість у постанові від 02 липня 2024 року у справі № 910/13579/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виклав таку правову позицію :

8.44.Колегія суддів також зазначає, що як акцентував суд першої інстанції до правовідносин із повернення грошових коштів, отриманих постачальником товару за результатами публічної закупівлі від споживача як оплата за недопоставлений товар підлягають застосуванню положення статей 216, 670 ЦК України (вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

8.45. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (у подібних до цієї справи № 910/13579/23 правовідносинах), ухваленій вже після прийняття об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, задовольняючи позов в частині стягнення коштів, керувалася зокрема, положеннями частини першої статті 216, частиною першою статті 1212, пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України.

8.46. Колегія суддів наголошує, що враховуючи ієрархію правових висновків Верховного Суду, висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21)), а відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення подібних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

8.47. За таких обставин, а також ураховуючи приписи частини четвертої статті 300 ГПК України, до правовідносин у цій справі підлягає застосуванню сама ця остання позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 у подібних правовідносинах.

За правилами ст. 1212 ЦК України ця норма застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки зазначені додаткові угоди № 3 від 12.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 13.07.2021, № 6 від 11.08.2021, № 7 від 08.09.2021, № 8 від 14.09.2021, № 9 від 12.10.2021, № 10 від 12.10.2021, № 11 від 04.11.2021, № 12 від 05.11.2021 до договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, то до правовідносин між сторонами цього договору щодо стягнення вартості електричної енергії, поставленої за договором № 5 від 22.02.2021 слід застосувати ст. 1212 ЦК України.

Прокурор розрахував і відповідачами не заперечено, що за договором № 5 від 22.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу відповідачем було поставлено 332 942 кВт/год електричної енергії на загальну суму 815 924,55 грн.

Згідно з платіжними дорученнями, наданими Університетом на виконання Договору та додаткових угод зазначену вище суму оплачено в повному обсязі (платіжні доручення: № 805, № 806, № 807, № 808 від 15.04.2021; № 1056, №1058, № 1060 від 17.05.2021; № 1337, № 1338, № 1340 від 14.06.2021; №1668, №1670, № 1671 від 22.07.2021; № 1882, № 1884, № 1888 від 17.08.2021; №2187, № 2187, № 2188, № 2189, № 2190, № 2191 від 17.09.2021; № 2563, № 2565 від 25.10.2021, № 2562 від 26.10.2021; № 2839, № 2840, № 2841, № 2842 від 22.11.2021).

Однак, оскільки додаткові угоди №№ 3-12 є недійсними, то ціна за 1 кВт*год електричної енергії має визначатись виключно за умовами додаткової угоди № 2, яка становила 1,819992 грн (з ПДВ), а тому за постачання 332 942 кВт*год електричної енергії Університетом мало бути сплачено 605 951,78 грн, з розрахунку 332 942 кВт*год (обсяг поставленого товару) * 1,819992 грн (вартість за 1 кВт*год електричної енергії за додаткової угоди № 2 від 26.02.2021).

Таким чином, Університетом недоотримано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» електричної енергії на суму 209 972,77 грн, з розрахунку 815 924,55 грн (фактично сплачено) - 605 951,78 грн (підлягало до сплати за ціною, що існувала відповідно до положень додаткової угоди № 2).

Таким чином, ці кошти, як безпідставно сплачені за недійсними додатковими угодами в сумі 209 972,77 грн. на підставі договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021, укладеного між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького та ТОВ "Черкасиенергозбут", мають бути повернуті Відповідачем-2 (ТОВ "Черкасиенергозбут") на користь позивача - Міністерства освіти та науки України.

Заперечення у відзиві на позов із розрахунками, що зі стягнення слід виключити отримані кошти ТОВ "Черкасиенергозбут" за Додатковою угодою № 3, оскільки збільшення ціни по ній не перевищило 10% ( і стягнення тому становить лише 200 301,84 грн.), суд відхиляє. Як вже обґрунтовано судом, дана Додаткова угода є недійсною, бо не містила в собі посилання на підставу збільшення ціни та була відсутня довідка Відповідача-2, направлена Відповідачу-1, яка б підтверджувала коливання ціни товару у бік збільшення.

Прокурор визначив позивачем Міністерство освіти та науки України, на користь якого можуть стягуватися спірні кошти.

Даного позивача визначено вірно і протилежні доводи Відповідача-2 з цього приводу суд відхиляє, виходячи з наступного:

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, на яку, крім іншого, покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

При цьому, спеціальним законом, який визначає виключні випадки представництва інтересів держави в суді є Закон України «Про прокуратуру», згідно ст. 23 якого представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз положень частин 3-5 статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У зв`язку з цим, уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

Згідно з Статутом Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького Університет є закладом вищої освіти державної форми власності, який належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Університет включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Міністерство освіти і науки України реалізує права та обов`язки уповноваженого Кабінетом Міністрів України органу стосовно Університету, як центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки у підпорядкуванні та сфері управління якого перебуває Університет. Міністерство здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю Університету (розділ Ill).

Відповідно до п. 9 розділу X джерелами формування матеріально- технічної бази Університету є кошти, отримані із загального фонду Державного бюджету України. Університет є неприбутковою установою, не має на меті отримання прибутку (п. 17 вказаного розділу).

Згідно п. 8 Університет є юридичною особою публічного права, яка утворена у формі державної установи, фінансується за рахунок коштів державного бюджету здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості і є бюджетною установою.

Використання коштів державного бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб. Завданням Міністерства освіти і науки України, як головного розпорядника коштів, є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у державній власності. Неефективне витрачання коштів державного бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу державним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси Держави.

Отже, оскільки власником майна Університету є Держава і від її імені Міністерство освіти і науки України контролює діяльність цього закладу, а також як головний розпорядник коштів зобов`язане контролювати виконання державного бюджету, зокрема законність та ефективність використання закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів.

Суду не подано доказів, що Університет оплачував електроенергію за Договором за рахунок власних коштів і тому має право повернути їх на свою користь хоча б частково.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів, де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Водночас ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України.

Суд погоджується із доводами прокурора, що спірні кошти, які підлягають стягненню з ТОВ «Черкасиенергозбут» за договором відносяться до витрат попередніх бюджетних періодів, то вони підлягають поверненню саме до державного бюджету через Міністерство освіти і науки України і у володінні Університету не можуть залишатися.

Прокурор, звертаючись до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним, виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, наприклад, управляти майном, що є предметом цього правочину, і визначає відповідачами, як правило, обидві сторони за правочином (договором).

Водночас, Міністерством освіти і науки України не вжито заходів щодо оскарження додаткових угод до Договору та стягнення коштів до бюджету у судовому порядку.

Так, 26.01.2024 Черкаською обласною прокуратурою повідомлено Міністерство освіти і науки України про виявлені порушення та з метою з`ясування підстав для представництво інтересів держави в суді уточнено чи буде орган звертатись з вказаним позовом до суду, у разі не вжиття заходів із зазначенням причин (а.с. 193 том 1).

Міністерством листом від 12.02.2024 № 1/2411-24 повідомлено прокурора, що у цього органу відсутній достатній обсяг документів щодо Договору та просить прокурора звернутись з вказаним позовом до суду (а.с. 195 том 1).

У постанові від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зробила висновок, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів.

Підставою для захисту інтересів держави прокурором вказано укладення додаткових угод до Договору всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» з прямим порушенням законності в бюджетній сфері із завданням збитків державі.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Правовідносини, пов`язані з належним та ефективним використанням бюджетних коштів, дотримання визначених законом процедур закупівель, безумовно становлять суспільний інтерес, який підлягає захисту.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Черкаська обласна прокуратура повідомила Міністерство освіти і науки України про підготовку позову, що заявлений у даній справі, листом від 19.02.2024 (а.с. 198 том 1).

У постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №910/11919/17 зазначено, що згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутись із цим позовом до суду.

Невизначення прокурором іншого належного позивача у спорі як органу, уповноваженого державою захищати її інтереси у спірних правовідносинах (Держаудитслужбу, як вказує Відповідач-2) не спростовує належності в якості позивача Міністерства освіти і науки України та не є підставою згідно ГПК України для відмови в позові цьому належному позивачу.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обох відповідачів (як сторін спірних Додаткових угод), стосовно яких задоволено позов.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 12.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 13.07.2021, № 6 від 11.08.2021, № 7 від 08.09.2021, № 8 від 14.09.2021, № 9 від 12.10.2021, № 10 від 12.10.2021, № 11 від 04.11.2021, № 12 від 05.11.2021 до договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021, укладеного між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького (код 02125622) та ТОВ "Черкасиенергозбут" (код 42474208);

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (код 42474208, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) на користь Міністерства освіти і науки України (код 38621185, м. Київ, пр. Перемоги, 10) -- 209 972,77 грн. на підставі договору № 5 про закупівлю електричної енергії від 22.02.2021, укладеного між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького та ТОВ "Черкасиенергозбут".

Стягнути з Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького (код 02125622, м. Черкаси, бул. Шевченка, 81) на користь Черкаської обласної прокуратури (код 02911119, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286) -- 16 714,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (код 42474208, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) на користь Черкаської обласної прокуратури (код 02911119, м. Черкаси, постачальника. Шевченка, 286) -- 16 714,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Накази видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2024 року

Суддя Н.М. Спаських