номер провадження справи 4/84/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.09.2024 Справа № 908/1147/23
м.Запоріжжя Запорізької області
Без виклику учасників справи
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 справу № 908/1147/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1147/23, справі присвоєно номер провадження справи 4/84/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.07.2023 у справі № 908/1147/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОБСЛУГОВУЮЧА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ», м. Запоріжжя до Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя задоволений повністю, стягнуто з Управління Запорізької єпархії Української православної церкви на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОБСЛУГОВУЮЧА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» 60406,71 грн. основного боргу за надані послуги, 12254,23 грн. інфляційних втрат, 1973,84 грн. 3 % річних і 1029,83 грн. пені та 2684,00 грн. судового збору.

01.09.2023 на виконання рішення від 24.07.2023 у справі № 908/1147/23 господарським судом Запорізької області виданий відповідний наказ.

11.09.2024 до служби діловодства господарського суду Запорізької області надійшла скарга Управління Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23, якою скаржник просить суд:

1. поновити строк на оскарження постанови від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна;

2. скасувати постанову від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна;

3. зняти арешт з будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зразкова, буд. 79;

4. скасувати постанову від 26.08.2024 ВП № 74333703 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (щодо примусового виконання наказу суду № 908/1147/23);

5. скасувати (у разі наявності) постанову від 26.08.2024 ВП № 74333703 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (щодо примусового виконання наказу суду № 908/3427/23);

6. зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукову З.А. провести звірку розрахунків з Управління Запорізької Єпархії Української православної церкви.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.09.2024 скаргу Управління Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Розглянувши скаргу Управління Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

За приписами ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. (ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Зі змісту скарги вих. № 064/24 від 26.07.2024 (вх. № 15083/08-08/24 від 29.07.2024) вбачається, що боржник (відповідач у справі) просить суд скасувати постанову від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна.

Таким чином, скарга на постанову від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна мала бути подана у строк до 20.07.2024.

Боржником (відповідачем у справі) не наведено жодних об`єктивних обставин, з яких скарга подана не у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права стосовно постанови від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Господарський процесуальний кодекс України не містить чітких вимог щодо змісту, форми та переліку додатків до скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, у зв`язку із чим розгляд таких заяв здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи, із застосуванням за аналогією положень Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання щодо змісту та форми позовної заяви, документів, які додаються до позовної заяви, та які зазначені в ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Так, ч. 3 ст. 169 ГПК України визначено, що заяви, клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми і змісту письмової заяви (клопотання), встановленим в ст. 170 ГПК України, а також містити відомості, перелічені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом пункту 1 частини першої статті 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

29.06.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами п`ятою та шостою вищевказаної норми встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За змістом розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до ГПК України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з новою редакцією частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Законів України від 29.06.2023 № 3200-IX та від 19.10.2023 № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи») адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

При цьому, зміни до процесуального закону передбачають негативні наслідки для осіб, які зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зробили цього, зокрема такі, як залишення позовної заяви без руху, залишення заяви/клопотання без розгляду.

Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте саме в електронній формі особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, якщо інше не передбачено ГПК України.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 170 ГПК України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з відсутністю у поданій Управлінням Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя скарзі вих. № 079/24 від 09.09.2024 (вх. № 18081/08-08/24 від 11.09.2024) на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 відомостей про наявність або відсутність у скаржника електронного кабінету, її слід залишити без розгляду.

При цьому суд зауважує, що скарга не містить посилання, що реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням скаржника.

На підставі викладеного, скарга Управління Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя вих. № 079/24 від 09.09.2024 (вх. № 18081/08-08/24 від 11.09.2024) на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 та додані до неї документи підлягають поверненню Управлінню Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя без розгляду.

Аналогічні висновки щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України містяться в численній судовій практиці, зокрема в ухвалах КГС ВС від 23.10.2023 у справі № 910/2847/22, від 31.10.2023 у справі № 922/401/23, від 06.11.2023 у справі № 908/109/22, від 10.11.2023 у справі № 906/1081/22, від 15.11.2023 у справі № 904/9070/21, від 15.11.2023 у справі № 922/1975/22.

Суд вважає за необхідне роз`яснити скаржнику (боржнику), що у відповідності до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Також при повторному звернення зі скаргою скаржнику слід врахувати, що у скарзі ставиться питання про скасування (у разі наявності) постанови від 26.08.2024 ВП № 74333703 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (щодо примусового виконання наказу суду № 908/3427/23).

Суд зауважує, що оскарження дій приватного виконавця здійснюється суду, який розглянув справу як суд першої інстанції у кожній справі окремо.

Керуючись абз. 2 ч. 4 ст. 170, ст., ст. 234, 235, 255, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу Управління Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 та додані до неї документи повернути Управлінню Запорізької Єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Повний текст ухвали складено та підписано 13.09.2024.

Додаток: скарга вих. № 079/24 від 09.09.2024 з додатками на 32-х аркушах.

Суддя Н.Г. Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.