ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року

м. Київ

cправа № 903/152/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

прокуратури - Кондратюка Д. А. (прокурор за посвідченням),

позивача-1 - Мохнюка М. В. (адвокат),

позивача-2 - не з`явилися,

розглянув касаційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 (судді: Розізнана І. В. - головуючий, Мельник О. В. , Петухов М. Г.) у справі

за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави

до: 1) Городищенської сільської ради, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Сітка"

про визнання незаконними рішень, визнання недійсними договорів оренди землі, водного об`єкта, повернення земельних ділянок та водного об`єкта.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У березні 2021 року заступник керівника Луцької місцевої прокуратури (змінили найменування на Луцьку окружну прокуратуру) в інтересах держави звернувся з позовом до Городищенської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Сітка" (далі - ТОВ "Захід-Сітка") про визнання незаконним та скасування рішення Несвічівської сільської ради від 23.12.2016 № 10/6 "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 111,8848 га" (зі змінами згідно з рішенням від 06.02.2017 № 11/4 "Про внесення змін в рішення сесії від 23.12.2016 № 10/6"); визнання незаконним та скасування рішення Несвічівської сільської ради від 23.12.2016 № 10/7 "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 123,2362 га (зі змінами згідно з рішенням від 06.02.2017 № 11/3 "Про внесення змін в рішення сесії від 23.12.2016 № 10/7"); визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.02.2017 № 1542, укладеного між Несвічівською сільською радою Луцького району та ТОВ "Захід-Сітка"; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.02.2017 № 1543, укладеного між Несвічівською сільською радою Луцького району та ТОВ "Захід-Сітка"; визнання недійсним договору оренди водного об`єкта від 18.04.2017, укладеного між Несвічівською сільською радою Луцького району та ТОВ "Захід-Сітка"; зобов`язання ТОВ "Захід-Сітка" повернути територіальній громаді в особі Городищенської сільської ради земельні ділянки площею 111,8848 га та 123,2362 га.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 20, 207 Господарського кодексу України, у Несвічівської сільської ради були відсутні правові підстави для укладення договорів оренди на спірні земельні ділянки та водного об`єкта, оскільки законодавством не передбачена можливість надання територій природно-заповідного фонду в оренду з метою ведення аквакультури, без розроблення проекту землеустрою для цілей, що суперечать вимогам законодавства про охорону природно-заповідних територій та відповідних положень про них, тому останні підлягають визнанню недійсними як такі, що не відповідають закону та підлягають визнанню незаконними рішення ради на підставі яких укладались договори. Прокурор вважає, що оскільки ТОВ "Захід-Сітка" право користування на спірні земельні ділянки зареєструвало у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання недійсними договорів оренди землі та рішень сільської ради. Крім того, прокурор зазначає, що зайняття земельних ділянок з обмеженим оборотом (землі водного фонду, лісогосподарського призначення, природо-заповідного фонду) з порушенням вимог чинного законодавства слід розглядати як негаторний позов (не пов`язаний з позбавленням володіння права власності держави) та просить повернути спірні земельні ділянки Городищенській сільській раді.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.07.2021 (суддя Вороняк А. С.) позов задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення Несвічівської сільської ради від 23.12.2016 № 10/6 "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 111,8848 га" зі змінами згідно з рішенням від 06.02.2017 № 11/4 "Про внесення змін в рішення сесії від 23.12.2016 № 10/6"); визнано незаконним та скасовано рішення Несвічівської сільської ради від 23.12.2016 № 10/7 "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 123,2362 га (зі змінами згідно з рішенням від 06.02.2017 № 11/3 "Про внесення змін в рішення сесії від 23.12.2016 № 10/7"); визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 07.02.2017 № 1542, укладений між Несвічівською сільською радою Луцького району та ТОВ "Захід-Сітка"; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 07.02.2017 № 1543, укладений між Несвічівською сільською радою Луцького району та ТОВ "Захід-Сітка"; визнано недійсним договір оренди водного об`єкту від 18.04.2017, укладений між Несвічівською сільською радою та ТОВ "Захід-Сітка"; зобов`язано ТОВ "Захід-Сітка" повернути земельні ділянки, кадастровий номер :01:001:1542 площею 111,8848 га та кадастровий номер :01:001:1543 площею 123,2362 га, територіальній громаді в особі Городищенської сільської ради; зобов`язано ТОВ "Захід-Сітка" повернути водний об`єкт площею водного дзеркала 147,2253 га, який розташований на території Несвічівської сільської ради Луцького району Волинської області, територіальній громаді в особі Городищенської сільської ради.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що у Несвічівської сільської ради були відсутні правові підстави для укладення договорів оренди на спірні земельні ділянки та водного об`єкта, останні підлягають визнанню недійсними в судовому порядку як такі, що не відповідають закону та підлягають визнанню незаконними рішення ради на підставі яких укладались договори, а об`єкти оренди підлягають поверненню.

4. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 рішення Господарського суду Волинської області від 05.07.2021 скасовано, позов заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави до Городищенської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Сітка" про визнання незаконними рішень, визнання недійсними договорів оренди землі, водного об`єкта, повернення земельних ділянок та водного об`єкта залишити без розгляду.

Постанову мотивовано тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення у справі по суті спору, не встановив обставин представництва прокурором інтересів держави, не дослідив чи вжито прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, а також обставин наявності/відсутності бездіяльності компетентного органу, виходячи із того, що така бездіяльність має місце у разі, якщо компетентний орган упродовж розумного строку після отримання повідомлення не звернувся до суду з позовом в інтересах держави; причин, які перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора з відповідним позовом до суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі заступник керівника Волинської обласної прокуратури просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 повністю і залишити в силі рішення Господарського суду Волинської області від 05.07.2021 у цій справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.02.2021 у справі № 921/504/20, у подібних правовідносинах щодо застосування норм права, а саме положень частини 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частин 3-5 статті 53 ГПК України.

Так, Верховний Суд у справі № 921/504/20 дійшов висновку, що Держгеокадастр здійснює лише функцію контролю, а не захищає порушене право, отже, не має права ініціювати судовий захист поза межами повноважень, які надані йому законом.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

7. Городищенська сільська рада у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції.

Відзиву на касаційну скаргу від ТОВ "Захід-Сітка" до Суду не надійшло.

Розгляд справи Верховним Судом

8. Ухвалою Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.) від 25.01.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 903/152/21 та зупинено касаційне провадження у справі № 903/152/21 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Згідно із розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 12.05.2022 № 29.3-02/902 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 925/1133/18 у зв`язку з призовом судді Міщенка І. С. на військову службу по мобілізації та увільненням його від роботи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2022 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Чумак Ю. Я. - головуючий, Дроботова Т. Б., Багай Н. О.

Судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 07.09.2023 справу № 925/1133/18 передала на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду 11.06.2024 прийнято постанову у справі № 925/1133/18, яку було оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 17.07.2024.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2024 поновлено провадження за касаційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 903/152/21 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 10.09.2024.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

9. Рішенням Несвічівської сільської ради від 23.12.2016 № 10/6 "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 111,8848 га" (зі змінами згідно з рішенням від 06.02.2017 № 11/4 "Про внесення змін в рішення сесії від 23.12.2016 № 10/6") надано в оренду строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 111,8848 га ТОВ "Захід-Сітка" для ведення аквакультури, розміщену під гідротехнічними спорудами ставів, а саме: Несвіч головний (реєстровий номер 25592421.15.АА ЕЖАГ684) та обводний канал НГ (реєстровий номер 25592421.15.АА ЕЖАГ611), що перебувають в оренді між регіональним відділенням ФДМ України по Волинській області та ТОВ "Захід- Сітка" згідно з договором оренди від 18.11.2016.

10. 07.02.2017 між Несвічівською сільською радою Луцького району (орендодавець) та ТОВ "Захід - Сітка" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 1542 (далі - договір № 1542), за умовами якого:

- орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення аквакультури, розташовану на території Несвічівської сільської ради Луцького району Волинської області (пункт 1);

- в оренду передається земельна ділянка під гідроспорудами, сінокосами, пасовищами загальною площею 111,8848 га, кадастровий номер :01:001:1542 (пункт 2);

- строк дії договору 15 років (пункт 5);

- земельна ділянка передається для ведення аквакультури (пункт 10);

- цільове призначення - землі водного фонду (пункт 11).

11. Рішенням Несвічівської сільської ради від 23.12.2016 № 10/7 "Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 123,2362 га (зі змінами згідно з рішенням від 06.02.2017 № 11/3 "Про внесення змін в рішення сесії від 23.12.2016 № 10/7") надано в оренду строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 123,2362 га ТОВ "Захід-Сітка" для ведення аквакультури, розміщену під гідротехнічними спорудами ставів, а саме зимувальні (6 шт), що перебувають в оренді між регіональним відділенням ФДМ України по Волинській області та ТОВ "Захід-Сітка" згідно з договором оренди від 18.11.2016.

12. 07.02.2017 між Несвічівською сільською радою Луцького району (орендодавець) та ТОВ "Захід - Сітка" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 1543, за умовами якого:

- орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення аквакультури, розташовану на території Несвічівської сільської ради Луцького району Волинської області (пункт 1);

- в оренду передається земельна ділянка під гідроспорудами, сінокосами, пасовищами загальною площею 123,2362 га, кадастровий номер :01:001:1543 (пункт 2);

- строк дії договору 15 років (пункт 5);

- земельна ділянка передається для ведення аквакультури (пункт 10);

- цільове призначення - землі водного фонду (пункт 11).

13. Право власності на земельні ділянки, кадастрові номери :01:001:1542 площею 111,8848 га та :01:001:1543 площею 123,23 62 га, зареєстровано за територіальною громадою в особі Несвічівської сільської ради, а право користування - за ТОВ "Захід-Сітка" (рішення про державну реєстрацію права власності від 27.03.2017).

14. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру зазначені земельні ділянки відносяться до категорії земель водного фонду.

15. 18.04.2017 між Несвічівською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Захід - Сітка" (орендар) укладено договір оренди водного об`єкта, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водні об`єкти для ведення аквакультури - рибогосподарську технологічну водойму, загальною площею водного дзеркала 147,2253 га, розташовану на території Несвічівської сільської ради Луцького району Волинської області в межах населеного пункту.

16. Об`єктом оренди за цим договором є вода (водний простір) водного об`єкта 1554,045 тис. м3, 147,253 га земельна ділянка під водними об`єктами, під господарськими шляхами і прогонами - 0,8677 га, під гідроспорудами - 17,7911 га, під болотами - 69,2369 га, у тому числі: земельна ділянка під водними об`єктами - 95,8756 га, під господарськими шляхами і прогонами - 0,8677 га, під гідроспорудами - 12,5033 га, під болотами - 13,9896 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1543; земельна ділянка під водними об`єктами - 51,3497 га, під гідроспорудами - 5,2878 га, під болотами - 55,2473 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1542.

17. Відповідно до пункту 8 договору оренди водного об`єкта договір укладено на 10 років.

18. В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000098, внесеного до ЄРДР 24.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Несвічівської, Чаруківської сільських рад та Заборольської ОТГ (Шепельська сільська рада) при передачі суб`єктам господарювання земельних ділянок водного фонду та водних об`єктів, які розташовані в межах орнітологічних заказників місцевого значення "Лобаниха", "Чаруків", на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.08.2020 у справі № 161/13472/20, слідчим у кримінальному провадженні із залученням спеціалістів проведено огляд земельних ділянок, кадастрові номери :01:001:1542 та :01:001:1543, що використовуються (орендуються) ТОВ "Захід-Сітка", на підставі якого встановлено, що орендовані земельні ділянки розташовані в межах орнітологічних заказників місцевого значення "Лобаниха" та "Чаруків".

19. Відповідно до Положення про орнітологічний заказник місцевого значення "Лобаниха" Луцького району Волинської області, затвердженого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської облдержадміністрації від 15.09.2014 цей заказник створений рішенням Волинської обласної ради від 16.12.2003 № 9/12 з метою збереження цінного природного комплексу заплави річки Чорногузка, входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання.

20. Пунктом 1.3 зазначеного Положення встановлено, що заказник, площею 232 га, розташований на території Несвічівської сільської ради Луцького району Волинської області.

21. Згідно з охоронним зобов`язанням від 15.09.2014 №178 орнітологічного заказника місцевого значення "Лобаниха", Несвічівській сільській раді Луцького району передано під охорону та дотримання встановленого режиму території цього заказника та зобов`язано землевласника дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах території природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності; дотримуватись вимог щодо використання території природно-заповідного фонду.

22. Відповідно до Положення про орнітологічний заказник місцевого значення "Чаруків" Луцького району Волинської області, затвердженого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської облдержадміністрації від 12.05.2015, цей заказник створений розпорядженням Волинської обласної ради від 26.05.1992 № 132 з метою збереження природних умов заплави річки Полонка з каскадом розміщених на ній рибоводних ставків і цінних рослинних угрупувань, входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання.

23. Пунктом 1.3 зазначеного Положення встановлено, що заказник, площею 375 га, розташований на території Чаруківської, Несвічівської та Городищенської сільських рад Луцького району Волинської області.

24. Згідно з охоронним зобов`язанням від 12.05.2015 № 195 орнітологічного заказника місцевого значення "Чаруків" Луцькій районній державній адміністрації передано під охорону та дотримання встановленого режиму території даного заказника та зобов`язано землевласника дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах території природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності; дотримуватись вимог щодо використання території природно-заповідного фонду.

25. Обґрунтовуючи звернення з позовом в інтересах держави, прокурор зазначив, що в цьому випадку порушення інтересів держави полягає у недодержанні встановленого чинним законодавством порядку набуття прав на земельні ділянки та водні об`єкти, що призвело до передачі ТОВ "Захід-Сітка" земельних ділянок з розташованими на них водними об`єктами.

26. Прокурор зазначив, що відповідно до статей 116, 122 Земельного кодексу України саме до повноважень Городищенської сільської ради належить розпорядження спірними земельними ділянками комунальної власності, однак відповідний орган визначений співвідповідачем, оскільки до нього пред`явлено вимогу про визнання незаконними рішень про передачу земельних ділянок та визнання недійсними договорів оренди, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду як самостійний позивач.

Позиція Верховного Суду

27. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України

29. Питання щодо представництва прокурором інтересів громадянина або держави в господарському суді, а також особливості здійснення ним окремих форм представництва таких інтересів врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" та Господарського процесуального кодексу України.

30. Прокурор у цій справі звернувся до суду з позовом в інтересах держави як самостійний позивач.

31. Верховний Суд, перевіряючи висновки господарських судів попередніх інстанцій, зазначає, що касаційне провадження у цій справі зупинялося до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18, а тому колегія суддів відповідно до частини 4 статті 300 ГПК України враховує висновки, які викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18.

32. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

33. Абзацом 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

34. Конституційний Суд України зазначив, що поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац другий частини п`ятої Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99).

35. Отже, вирішення питання про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, полягає у встановленні органу, який, використовуючи на підставі норм законодавства надані йому повноваження, зобов`язаний з метою захисту інтересів держави вчиняти юридичні дії, що впливають на права та обов`язки суб`єктів спірних правовідносин, зобов`язуючи їх припинити порушення інтересів держави та усунути наслідки цих порушень (зокрема, звертатись до суду з відповідним позовом).

36. Відповідно до абзаців 1 - 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

37. Згідно із частиною 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

38. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

39. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18; від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20; від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21).

40. Верховний Суд звертається до правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та зазначає, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність уповноваженого органу, цей довід прокурора суд повинен перевірити згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони"), оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними. Процедура, передбачена абзацами 3, 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

41. Як установлено судами попередніх інстанцій, прокурор у позові зазначив про те, що порушення інтересів держави відбулося внаслідок передачі органом місцевого самоврядування в оренду ТОВ "Захід-Сітка" земельних ділянок з розташованими на них водними об`єктами. У зв`язку з чим прокурор звернувся до суду як самостійний позивач в інтересах держави, а Городищенську сільську раду визначив одним з відповідачів.

42. Колегія суддів зазначає, що у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18.

43. Отже, прокурор заявив позов до Городищенської сільської ради та ТОВ "Захід-Сітка" і на виконання вимог частини 4 статті 53 ГПК України, частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у тексті позовної заяви обґрунтував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів у спірних правовідносинах (тобто, навів підставу для представництва інтересів держави), а також обґрунтував, у чому, з погляду прокурора, полягає порушення цих інтересів (тобто навів підстави позову).

44. Стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції положень частини 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частин 3-5 статті 53 ГПК України, прокурор зауважив про неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 921/504/20 за позовом заступника прокурора Тернопільської області до Тернопільської міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Вінд" про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до яких: "Держгеокадастр не наділений повноваженнями на звернення до суду з позовом про скасування рішень органів місцевого самоврядування щодо надання в оренду земельних ділянок комунальної власності. Держгеокадастр здійснює лише функцію контролю, а не захищає порушене право, отже не має права ініціювати судовий захист поза межами повноважень, які надані йому законом".

В контексті застосування наведених положень частини 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частин 3-5 статті 53 ГПК України, правовідносини у справі № 921/504/20 та у справі № 903/152/21, яка розглядається, є подібними.

45. Колегія суддів також погоджується з доводами скаржника, викладеними у касаційній скарзі про те, що відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Основними завданнями Держекоінспекції є, зокрема, реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду тощо.

46. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор належним чином обґрунтував звернення до суду з цим позовом за захистом інтересів держави без зазначення органу, уповноваженого на захист інтересів держави, а отже дотримався вимог законодавства.

47. З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те що прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави, і в такому випадку процедура попереднього повідомлення не застосовується.

48. За таких обставин Верховний Суд вважає, що наявні підстави для задоволення касаційної скарги прокурора, скасування постанови суду апеляційної інстанції та направлення цієї справи для продовження розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

49. Згідно із частиною 4 статті 304 ГПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

50. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

51. Згідно із частиною 6 статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

52. З огляду на викладене в мотивувальній частині цієї постанови Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції - скасувати, а справу направити до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду

Розподіл судових витрат

53. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі для продовження розгляду по суті до Північно-західного апеляційного господарського суду, то з урахуванням статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314- 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 903/152/21 скасувати.

Справу № 903/152/21 направити до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай