ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2586/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТЕРРА СВ", с. Личкове, Дніпропетровська область

до Фермерське господарство "КАМЕЛІЯ", м. Перещепине, Дніпропетровська область

про стягнення орендної плати в розмірі 26 893,36 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТЕРРА СВ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фермерського господарства "КАМЕЛІЯ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 26 893,36 грн., з яких: 19 780,24 грн. заборгованість з орендної плати, 1 493,06 грн. пеня, 1288,95 грн. 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, 4 331,11 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором суборенди земельної ділянки № 8 від 22.09.2021 року.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі № 904/2586/24, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що нарахування орендної плати за Договором суборенди за 2021 рік не проводилося, оскільки земельна ділянка, яка є предметом договору до 31.12.2021 року використовувалася самим Позивачем. Оплата орендних платежів за 2022 рік здійснена Відповідачем в повному обсязі 28.12.2022 року. Погашення орендних платежів за користування земельною ділянкою у 2023 році, була проведена шляхом зарахування зустрічних грошових зобов`язань, що підтверджується актом взаємних розрахунків за період 01.01.2023 по 30.04.2024.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 року між Позивачем (Орендарем) та Відповідачем (Суборендарем) укладено Договір суборенди земельної ділянки № 8 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору орендар передав, а суборендар прийняв в строкове, платне користування земельну ділянку площею 5,46 га, кадастровий номер :01:001:0036, що розташована на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За змістом п. 1.5. Договору суборенди, вартість земельної ділянки станом на момент укладення договору, згідно нормативної грошової оцінки державного органу земельних ресурсів, становить 247 252,98 грн.

Відповідно до п. 1.6. Договору, об`єкт суборенди знаходиться в користуванні Орендаря на підставі Договору оренди земельної ділянки від 12.10.2016 року, укладеного на 15 років між Орендарем та Орендодавцем Васільовою Катериною Порфирівною.

За змістом п. 2.1, 2.2 Договору суборенди, останній укладено на 10 (десять) років, набирає чинності з моменту його укладання, а право користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації речового права.

Пунктом 3.1 Договору суборенди визначено щорічний розмір орендної плати, який становить 9 890,12 грн., що є еквівалентом 4 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної в п. 1.5 Договору суборенди.

Відповідно до п. 3.2 Договору суборенди, орендна плата сплачується суборендарем у безготівковій формі.

Суборендар має право здійснити виплату орендної плати орендареві за весь термін суборенди наперед (п. 3.3. Договору).

Згідно п. п. 3.4, 3.5. Договору орендна плата сплачується в грошовій формі до 31 грудня поточного сільськогосподарського року включно. Суборендар, за узгодженням з орендарем, може перенести термін виплати орендної плати.

Орендар має право вимагати від Суборендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 8.1.4. Договору).

22.09.2021 року сторони підписали Акт прийому-передачі об`єкта суборенди (земельної ділянки), за змістом якого Позивач передав, а Відповідач прийняв в суборенду, строком на 10 років земельну ділянку, площе. 5,4600 га. кадастровий номер :01:001:0036.

Пунктом 2, 3 Акту сторони підтвердили, що земельна ділянка передана в стані придатному для її нормальної експлуатації за цільовим призначенням (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). На ній відсутні залишки минулих посівів, забур`яненість, засміченість. На земельній ділянці відсутні посіви сільськогосподарських культур та незавершене виробництво сільськогосподарських культур які б могли належати Орендарю та/або третім особам.

Позивач стверджує, що в порушення умов договору суборенди земельної ділянки № 8 від 22.09.2021 року, Відповідач не сплатив оренду плату за період з 2022 року по 2023 року, а орендний платіж за 2021 рік здійснив з порушенням визначеного договором строку. З огляду на викладене, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість з орендних платежів у розмірі 19 780,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір суборенди № 8 укладено сторонами 22.09.2021 року. Фактична передача Відповідачу в користування земельної ділянки також відбулася 22.09.2021 року, що підтверджується відповідним актом (а.с. 18).

Таким чином, у 2021 році земельна ділянка перебувала в користуванні Відповідача лише з 22 вересня, тобто - 100 днів, отже розмір орендної плати за 2021 рік складає 2 709,62 грн. (9 890,12 / 365 Х 100 =2709,62).

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору суборенди земельної ділянки № 8 від 22.09.2021 року, Відповідач здійснив на користь Позивача платіж в сумі 9 890,12 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 359 від 28.12.2022 року (призначення платежу не містить періоду оплати).

З урахуванням обставин щодо розміру орендного платежу за 2021 рік (2 709,62 грн.), сплачена Відповідачем 28.12.2022 року сума 9 890,12 грн. підлягає зарахування в рахунок повного погашення заборгованості з орендної плати за 2021 рік, та в рахунок погашення частини орендного платежу 2022 року в сумі 7 180,50 грн.

За викладеного, суд приходить до висновку, що Відповідачем здійснено оплату орендного платежу за 2021 рік з порушенням строку, передбаченого п. 3.4. Договору. Оплата орендної плати за 2022 рік здійснена Відповідачем своєчасно, але не в повному обсязі. Доказів сплати орендної плати за 2023 рік, Відповідач суду не представив.

Таким чином, заборгованість Відповідача зі сплати орендних платежів за 2022 рік складає 2 709,62 грн., борг за 2023 рік становить 9890,12 грн. Загальна сума заборгованості зі сплати орендних платежів за 2022 та 2023 роки становить 12 599,74 грн.

На час розгляду справи в суді, доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 11.5. Договору сторони погодили, що Суборендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач просить стягнути з Відповідача пеню за 2022 рік в сумі 187,91 грн., яка нарахована на суму заборгованості в розмірі 9 890,12 грн. за період прострочення з 12.06.2023 по 30.06.2023.

За 2023 рік розмір розрахованої Позивачем пені становить 1 305,15 грн. та визначений від суму заборгованості 9 890,12 грн. за період прострочення з 01.01.2024 по 12.06.2024.

З огляду на встановлений під час розгляду справи розмір заборгованості Відповідача з орендної плати за 2022 рік (2 709,62 грн.), судом здійснено власний розрахунок пені, з урахуванням визначеного в позові (розрахунку) періоду нарахування.

Так, пеня на суму заборгованості за 2022 рік склала: 2 709.62 грн. х 0,1% х19 = 51,48 грн. (за період з 12.06.2023 року по 30.06.2023 року).

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При здійсненні нарахування пені на суму боргу за 2023 рік, Позивачем не враховано зміни облікової ставки НБУ протягом періоду нарахування, зокрема, не врахував її зміну 26.04.2024 року. З урахуванням наведеного, суд провів наступний розрахунок:

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
01.01.2024 - 14.03.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 9 890,12 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 74 днів (прострочення) : 10074599,89 грн.
15.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 890,12 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 10042329,13 грн.
26.04.2024 - 12.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 890,12 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 48 днів (прострочення) : 10048350,21 грн.
Всього за період: 1 279,23 грн.
На підставі викладеного, вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 1 330,71 грн. (51,48 + 1279,23 = 1 330,71)

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, Позивач розрахував та вимагає стягнення з Відповідача суми трьох процентів річних:

- за несвоєчасне проведення розрахунків за 2021 рік: сума боргу 9890,12 грн.; період прострочення з 01.01.2022 по 12.06.2024; розмір нарахованих процентів 726,35 грн.

- за несвоєчасне проведення розрахунків за 2022 рік: сума боргу 9 890,12 грн.; період прострочення з 01.01.2023 по 12.06.2024; розмір нарахованих процентів 429,65 грн.

- за несвоєчасне проведення розрахунків за 2023 рік: сума боргу 9 890,12 грн.; період прострочення з 01.01.2024 по 12.06.2024; розмір нарахованих процентів 132,95 грн.

Розмір інфляційних нарахувань за наданими у справу розрахунками (а.с.31-33) становить:

3 452,79 грн. за несвоєчасне проведення розрахунків за 2021 рік;

649,03 грн. за несвоєчасне проведення розрахунків за 2022 рік;

139,17 грн. за несвоєчасне проведення розрахунків за 2023 рік.

З урахуванням встановленого судом розміру орендних платежів за 2021, 2022, 2023 роки, та динаміки їх сплати Відповідачем, судом здійснено власний розрахунок процентів річних та інфляційних втрат, який виглядає наступним чином:

3% річних за 2021 рік

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 01/01/2022 до 27/12/2022 2 709,62 x 3 % x 361 : 365 36180,40 грн.
3% річних за 2022 рік

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 01/01/2023 до 12/06/2024 2 709,62 x 3 % x 529 : 365 529117,81 грн.
3% річних за 2023 рік

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 01/01/2024 до 12/06/2024 9 890,12 x 3 % x 164 : 366 164132,95 грн.
Всього відсотків річних - 331,16 грн.

Інфляційні нарахування за несвоєчасне проведення розрахунків за 2021 рік:

2709,62 грн. - сума грошового зобов`язання;

З 01.01.2022 до 27.12.2022 період прострочення;

126,60324419 % сукупний індекс інфляції за період прострочення

3430,47 грн. - сума грошового зобов`язання з урахуванням інфляції

720,85 грн. сума інфляційного збільшення

Інфляційні нарахування за несвоєчасне проведення розрахунків за 2022 рік:

2709,62 грн. - сума грошового зобов`язання;

З 01.01.2023 до 30.04.2024 період прострочення;

106,56245443 % сукупний індекс інфляції за період прострочення

2887,43 грн. - сума грошового зобов`язання з урахуванням інфляції

177,81 грн. сума інфляційного збільшення

Інфляційні нарахування за несвоєчасне проведення розрахунків за 2023 рік:

9890,12 грн. - сума грошового зобов`язання;

З 01.01.2024 до 30.04.2024 період прострочення;

101,40711541 % сукупний індекс інфляції за період прострочення

10029,28 грн. - сума грошового зобов`язання з урахуванням інфляції

139,16 грн. сума інфляційного збільшення

Всього інфляційних втрат - 1037,82 грн.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача заборгованості з орендної плати за 2022 рік, 2023 рік в розмірі 12 599,74 грн., пені за несвоєчасну сплату орендних платежів в розмірі 1 330,71 грн., трьох процентів річних у розмірі 331,16 грн., інфляційних втрат в сумі 1037,82 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Заперечення Відповідача з посиланням на те, що нарахування орендної плати за Договором суборенди за 2021 рік не проводилось, оскільки земельна ділянка, яка є предметом договору до 31.12.2021 року використовувалася самим Позивачем, суд до уваги не приймає, як такі, що суперечать поданим у справу доказам, зокрема, Акту прийому-передачі об`єкта суборенди від 22.09.2021 року, яким сторони підтвердили передачу ділянки в користування Відповідачеві, та засвідчили факт відсутності на ній посівів, які б могли належати Позивача та/або третім особам.

Щодо посилання Відповідача на погашення орендних платежів за користування земельною ділянкою у 2023 році шляхом проведення зарахування зустрічних грошових зобов`язань, суд зазначає наступне.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно зі статтею 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В розумінні статті 601 ЦК України, спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Матеріали справи не містять доказів вчинення правочину, спрямованого на припинення зобов`язань сторін шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, при цьому, надані у справу акти звірки взаєморозрахунків, не підтверджують здійснення відповідного зарахування.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 202, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Камелія" (51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Полтавська, буд. 46и, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТЕРРА СВ" (51140, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Личкове, вул. Новоселівська, 23, ) 12 599,74 грн. заборгованості з орендної плати, 1 330,71 грн. пені, 331,16 грн. процентів річних, 1037,82 грн. інфляційних втрат, 1722,60 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський