ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.2024 м. ДніпроСправа № 904/3011/24

За позовом Фізичної особи-підприємця Пухальського Сергія Івановича, м. Дніпро

до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м. Київ

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Представники:

від позивача: Іванова О.М.,ордер АЕ №1242911 від 14.05.2024, адвокат

від відповідача: Данильченко О.О., довіреність №8597-К-Н-О від 10.11.2021, адвокат

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Пухальського Сергія Івановича звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" та просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9214, вчинений 22.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення грошових коштів у сумі 2 953 000 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят три тисячі) гривень 10 копійок з фізичної особи-підприємця Пухальського Сергія Івановича, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, дата народження 22.04.1969 року, місце народження м. Находка, Приморський край, які є його боргом за Кредитним договором № 14217 від 07.02.2008 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк" (код платника податків за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 14360570, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, к/р №0 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк".

- стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, к/р №0 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299) на користь фізичної особи-підприємця Пухальського Сергія Івановича, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,) 36 710,26 грн. (тридцять шість тисяч сімсот десять гривень 26 копійок) безпідставно стягнутих коштів, 3940,03 грн. (три тисячі дев`ятсот сорок гривень 03 копійки) завдану матеріальну шкоду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.08.2024.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.08.2024, господарським судом оголошено перерву до 27.08.2024.

26.08.2023 від представника Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення, в яких просить суд зупинити провадження у справі № 904/3011/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції та зобов`язати ОСОБА_1 повідомити Господарський суд Дніпропетровської області про настання підстав для поновлення провадження у справі.

В обґрунтування вказаних заперечень зазначає, що у позовній заяві позивач вказує, що з 2022 року і по теперішній час перебуває на військовій службі в рядах ЗСУ. На думку відповідача перебування на військовій службі також підтверджується постановами державного виконавця у виконавчому провадженні № 62749800. Відповідач зазначає що, відповідно до частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: 3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.08.2024, господарським судом оголошено перерву до 19.09.2024.

06.09.2024 від представника Фізичної особи-підприємця Пухальського Сергія Івановича до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в якому просить суд задоволенні клопотання АТ КБ "Приватбанк" про зупинення провадження у справі № 904/3011/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утвореннях відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, відмовити.

В обґрунтування вказаних заперечень представник позивача зазначає, що наявні постанови Касаційного господарського суду (від 16 серпня 2023 року у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) містять правові висновки про правомірність застосування пункту 3 частини 1 статті 227 ГПК України лише у випадках коли клопотання про зупинення провадження у справі заявлялось стороною, яка перебуває на службі у військовій частині Збройних сил України.

Додатково представник позивача зазначає, що Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 у справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 у справі № 756/3462/20, від 16 листопада 2023 у справі № 756/13371/20, від 24 квітня 2024 у справі № 462/4070/23, виснував що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

На думку позивача, матеріали справи не містять доказів про переведення військової частини НОМЕР_3 , в якій проходить військову службу позивач ФОП Пухальський С.І., на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції/ виконання бойових завдань у зоні бойових дій. Постанови державного виконавця від 15.02.2024 року, 15.03.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника які отримуються в В/Ч НОМЕР_4 , А4608, не є таким доказом.

У судовому засіданні, яке відбулось 19.09.2024, представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, представник позивача заперечував проти його задоволення та просив відмовити у зупиненні провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 914/2150/18).

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду такої справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Суд зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Смірнова проти України" та "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі "Красношапка проти України").

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Процесуальний закон містить імперативний обов`язок суду зупинити провадження за вказаною підставою незалежно від статусу сторони, наявності в сторони представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), волевиявлення учасників процесу, категорії справи, ціни позову, виду вимог, що розглядаються в провадженні, чи будь-яких інших чинників. Так само закон не ставить вимог і до характеру несення стороною військової служби: за контрактом, за призовом під час мобілізації, під час особливого періоду, за місцем несення служби, посадою, званням, родом військ тощо.

Разом з тим, Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України (п.3 ч.1 ст.227 ГПК України) в матеріалах справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань (постанови Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19).

Суд бере до уваги те, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) Верховний Суд визнає недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29.03.2023 у справі №756/3462/20).

Виходячи зі змісту пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні норми закріплені і в Цивільному процесуальному кодексі України, і в Кодексі адміністративного судочинства України. Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 частини першої статті 236 Кодексі адміністративного судочинства України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19, від 17.01.2023 у справі № 501/1699/17, від 09.05.2023 у справі № 296/5671/21, на які посилається скаржник, висловлено позицію щодо застосування пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і Касаційний адміністративний суд (застосування пункту 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України), зокрема, у постанові від 25.04.2024 у справі №852/2а-1/24.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі 906/855/22.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому судом враховується, що позивач має можливість підтримувати комунікацію з судом, укласти договір з адвокатом, подавати докази тощо.

За таких обставин господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" про зупинення провадження у справі №904/3011/24.

Керуючись статтями 227, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" про зупинення провадження у справі №904/3011/24 на період до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений 20.09.2024.

Суддя Ю.А. Бажанова