ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2024 Справа №905/821/24

Суддя Господарського суду Донецької області Чернова О.В., за участю секретаря судового засідання Рикова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 7201097,06грн, з яких 7102161,03грн основний борг, 26912,90грн інфляційні втрати, 72023,13грн 3% річних,

за участю уповноважених представників сторін (в режимі відеоконференції):

від позивача: Гур`янов С.Б.;

від відповідача: не з`явився;

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ, Донецької області, про стягнення заборгованості в розмірі 7201097,06грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0212-02024-ПП від 01.01.2024, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 7102161,03грн, що стало підставою для нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 6, 11, 15-16, 509, 525-526, 546, 530, 598, 610-612, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, статті 2, 20, 173, 174, 179, 193, 216, 224-225, 230-231 Господарського кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду такі документи: типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії, затверджений наказом НЕК «Укренерго» №549 від 03.10.2023 з додатками, заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії; повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0212-02024-ПП від 01.01.2024; акти приймання-передачі послуги за період з січня по квітень 2024 року; знімок екрану з системи Askod, вимога про виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/821/24 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/821/24. Справу №905/821/24 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.06.2024 о 15:15год.

25.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просить частково відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 3% річних в розмірі 28664,13грн, інфляційних витрат в розмірі 4953,46грн та у відзиві наводить контррозрахунок 3% річних та інфляційних витрат. Також відповідач просить надати йому відстрочку виконання рішення із стягнення заборгованості перед позивачем строком на 12 місяців. В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» через ряд обставин, що не залежали від волі відповідача, є неплатоспроможним та збитковим підприємством, відкриття виконавчого провадження щодо відповідача заблокує фінансову діяльність боржника, призведе до виникнення заборгованості з заробітної плати працівників. За позицією відповідача відстрочення виконання рішення надасть можливість підприємству почати опалювальний сезон 2024/2025 років та продовжити господарську діяльність в умовах воєнного стану, накопичити кошти з метою повернення позивачеві боргу.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2024 відкладено підготовче засідання на 23.07.2024 о 15:45 год.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/821/24 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 20.08.2024 о 16:00год.

20.08.2024 від представника позивача надійшли письмові пояснення, за змістом яких позивач наполягає, що у відповідача існує обов`язок щодо здійснення планових платежів з моменту отримання рахунків у строки, встановлені п. 6.2 договору. Позивач долучив до матеріалів справи рахунки фактури.

У судове засідання 20.08.2024 з`явились представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом НАК «Укренерго» від 03.10.2023 №549 затверджені умови договору надання послуг з передачі електричної енергії, умови договору набувають чинності 01.01.2024.

01.01.2024 на підставі заяви-приєднання Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області (відповідач, користувач) надало письмову згоду на приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, розміщеного на офіційному сайті ОСП, на окремих умовах чинного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 №0212-02024.

Відповідно до повідомлення Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ (позивач, ОСП) №01/54730 від 23.10.2023 відповідача приєднано до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії, ідентифікатор договору №0212-02024-ПП, дата акцептування 01.01.2024.

Відповідно до п.1.1 договору він є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (далі - користувач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Згідно з п.2.1 договору ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору. Послуга, яка надається за цим договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.

Планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/.(п.4.1. договору).

За змістом п.4.3 договору ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

Згідно з п.5.1 договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги.

Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.

Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць. Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.(п.п. 6.1-6.2 договору).

Відповідно до п.6.4 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі

послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Цей договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення. (п.п.14.1-14.2 договору).

Позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури

- №ПР-0005538/0212-02024-ПП від 15.01.2024 на суму 786936,49грн за плановий обсяг;

- №ПР-0006008/0212-02024-ПП від 25.01.2024 на суму 824843,84грн за плановий обсяг;

- №ПР-0006494/0212-02024-ПП від 05.02.2024 на суму 864952,16грн за плановий обсяг;

- №ПР-0007930/0212-02024-ПП від 15.02.2024 на суму 797152,27грн за плановий обсяг;

- №ПР-0008465/0212-02024-ПП від 25.02.2024 на суму 782628,44грн за плановий обсяг;

- №ПР-0008975/0212-02024-ПП від 05.03.2024 на суму 718993,90грн за плановий обсяг;

- №ПР-0009980/0212-02024-ПП від 15.03.2024 на суму 798525,50грн за плановий обсяг;

- №ПР-0010467/0212-02024-ПП від 25.03.2024 на суму 764925,58грн за плановий обсяг;

- №ПР-0010951/0212-02024-ПП від 05.04.2024 на суму 650492,50грн за плановий обсяг;

- №ПР-0011436/0212-02024-ПП від 09.04.2024 на суму 6989450,67грн за фактичний обсяг у березні 2024 року;

- №ПР-0011931/0212-02024-ПП від 15.04.2024 на суму 32843,86грн за плановий обсяг;

- №ПР-0012411/0212-02024-ПП від 25.04.2024 на суму 38179,45грн за плановий обсяг;

- №ПР-0012894/0212-02024-ПП від 06.05.2024 на суму 41687,05грн за плановий обсяг;

Рахунки подекадно направлялись відповідач через сервіс Askod.

На виконання умов договору протягом січня-квітня 2024 року позивач передав відповідачу електричну енергію на загальну суму 7102161,03грн, що підтверджується актами приймання-передачі послуги, зокрема,

- відповідно до акту приймання-передачі послуги №ПРА-0001604 від 31.01.2024 загальний обсяг переданої електричної енергії становить 3904,769МВт*год. на загальну суму 2476732,50грн з ПДВ;

- відповідно до акту приймання-передачі послуги №ПРА-0002103 від 29.02.2024 загальний обсяг переданої електричної енергії становить 3624,204МВт*год. на загальну суму 2298774,61грн з ПДВ;

- відповідно до акту приймання-передачі послуги №ПРА-0002675 від 31.03.2024 загальний обсяг переданої електричної енергії становить 3490,461МВт*год. на загальну суму 2213943,56грн з ПДВ;

- відповідно до акту приймання-передачі послуги №ПРА-0003193 від 30.04.2024 загальний обсяг переданої електричної енергії становить 177,697МВт*год. на загальну суму 112710,36грн з ПДВ.

Акти приймання-передачі послуги підписані сторонами без зауважень через сервіс Askod шляхом накладення електронного підпису.

Відповідач у встановлений договором строк заборгованість з передачі електричної енергії у загальному розмірі 7102161,03грн не сплатив.

До матеріалів справи позивач долучив вимогу №01/29443 від 16.05.2024 про виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань з повної та своєчасної сплати послуги з передачі електричної енергії, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7201097,06грн, з яких 7102161,03грн основний борг, 26912,90грн інфляційні втрати, 72023,13грн 3% річних.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0212-02024-ПП від 01.01.2024, а також застосуванні наслідків порушення зобов`язання у вигляді стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Правове регулювання правовідносин, які виникли між сторонами, здійснюється положеннями Глави 52 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307.

Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про ринок електричної енергії».

Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема: про надання послуг з передачі.

Передача електричної енергії - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями (п. 60 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до п. 40 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» користувачі системи передачі/розподілу (далі - користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії.

Згідно розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з порядком, визначеним цим Кодексом.

Доступ до системи передачі надається користувачу лише на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії (пункт 1.3. розділу ХІ Кодексу системи передачі).

Факт укладення сторонами договору в порядку статті 634 Цивільного кодексу України підтверджується заявою-приєднанням відповідача до публічного договору про надання послуг з передачі електричної енергії та відповідним повідомленням позивача про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Отже договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0212-02024-ПП від 01.01.2024 є належною підставою для виникнення прав та обов`язків у сторін.

Судом встановлено, що позивач надав послуги з передачі електричної енергії протягом січня-квітня 2024 року позивач передав відповідачу електричну енергію на загальну суму 7102161,03грн, що підтверджується актами приймання-передачі послуги №ПРА-0001604 від 31.01.2024 на загальну суму 2476732,50грн з ПДВ; №ПРА-0002103 від 29.02.2024 на загальну суму 2298774,61грн з ПДВ; №ПРА-0002675 від 31.03.2024 на загальну суму 2213943,56грн з ПДВ; №ПРА-0003193 від 30.04.2024 на загальну суму 112710,36грн з ПДВ.

Також позивач подекадно виставляв позивачу рахунки-фактури.

Відповідач факт отримання послуг не спростовує, щодо переданих обсягів електричної енергії та вартості послуг не заперечує.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п.п. 6.2, 6.4 договору сторони погодили, що користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.(п.п. 6.1-6.2 договору).

Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

У встановлений договором строк відповідач оплату послуг з передачі електричної енергії не здійснив, наявність заборгованості відповідач не заперечує.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з передач електричної енергії у розмірі 7102161,03грн.

Також позивач заявив до стягнення інфляційні втрати у розмірі 26912,90грн та 3% річних у розмірі 72023,13грн.

Відповідач заперечує щодо наданих позивачем розрахунків та вказує, що у розрахунку інфляційних втрат у періоді 2 позивач повторно врахував суму боргу в розмірі 2476732,50грн, на яку вже були нараховані інфляційні у попередньому періоді.

Щодо розрахунку 3% річних, то відповідач посилається на те, що враховуючи п.6.4 договору, прострочення починається з 16 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За розрахунком відповідача, розмір інфляційних втрат становить 21959,44грн, розмір 3% річних - 43359,00грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було встановлено судом, у п.п. 6.2, 6.4 договору сторони погодили, що користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.(п.п. 6.1-6.2 договору).

Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Отже сторони погодили у договорі розрахунки за планові і фактичні обсяги послуги.

Аналізуючи зміст умов договору, у відповідача спочатку виникає обов`язок зі здійснення поетапної планової вартості послуги у строки, встановлені в п.6.2 договору, з подальшим перерахунком за фактичний обсяг послуги у строки, встановлені в п.6.4 договору.

Оплата планової вартості послуги, так і остаточний розрахунок за фактичний обсяг послуги по суті є одним і тим самим зобов`язанням з оплати послуги, що надається у відповідному розрахунковому періоді, розподіл такого обов`язку на окремі платежі у часі (попередня оплата, остаточний розрахунок) не створює умов для припинення існування таких частин зобов`язання.

Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданої послуги.

Оскільки укладеним між сторонами договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21, від 23.11.2023 у справі №925/654/22.

Як вбачається зі знімку з сервісу Askod, відповідачу подекадно виставлялись рахунки за послугу з передачі електричної енергії.

Отже за висновками суду, позивачем правомірно визначено початок періоду прострочення з урахуванням строків для оплати послуг за умовами п. 6.2 договору.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є методологічно та арифметично неправильним, зокрема, позивачем неправильно визначено початок прострочення, оскільки не враховано, що дні сплати 28.01.2024 та 18.02.2024 є вихідними днями. Також позивачем помилково повторно нараховані 3% річних на суму боргу 7060473,98грн за період з 30.04.2024 по 08.05.2024.

Здійснивши власний розрахунок, суд встановив, що належний розмір 3% становить 53946,49грн за періоди прострочення з 19.01.2024 по 29.01.2024 на борг у розмірі 786936,49грн, з 30.01.2024 по 08.02.2024 на борг у розмірі 1611780,33грн, з 09.02.2024 по 15.02.2024 на борг у розмірі 2476732,49грн, з 16.02.2024 по 19.02.2024 на борг у розмірі 2476732,50грн, з 20.02.2024 по 28.02.2024 на борг у розмірі 3273884,77грн, з 29.02.2024 по 08.03.2024 на борг у розмірі 4056513,21грн, з 09.03.2024 по 18.03.2024 на борг у розмірі 4775507,11грн, з 19.03.2024 по 28.03.2024 на борг у розмірі 5574032,61грн, з 29.03.2024 по 08.04.2024 на борг у розмірі 6338958,19грн, з 09.04.2024 по 15.04.2024 на борг у розмірі 6989450,69грн, з 16.04.2024 по 18.04.2024 на борг у розмірі 6989450,67грн, з 19.04.2024 по 29.04.2024 на борг у розмірі 7022294,53грн, з 30.04.2024 до 08.05.2024 на борг у розмірі 7060473,98грн, з 09.05.2024 по 30.05.2024 на борг у розмірі 7102161,03грн.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

За розрахунком позивача, розмір інфляційних втрат становить 26912,90грн, з яких 17361,89грн нараховані на суму боргу за січень 2024 року за період прострочення березень-квітень 2024 року, 9551,01грн нараховані на суму боргу за січень-лютий 2024 року за період прострочення - квітень 2024 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується з запереченнями відповідача, що позивачем двічі нараховано інфляційні втрати на суму боргу за січень 2024 року за період прострочення - квітень 2024 року.

За власним розрахунком суду належний розмір інфляційних втрат за заявлений позивачем період становить 21959,44грн.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення строком на 12 місяців з дати набрання рішенням законної сили, суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Суд зауважує, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому, такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Тобто законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, з огляду на що, суд повинен оцінити докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього Кодексу, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява №6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапівницький та інші проти України», заява №60858/00).

Подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже питання про відстрочення виконання рішення суду має вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суд повинен дослідити та оцінити доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Суд зауважує, що відстрочка виконання рішення є правом суду.

У заяві про відстрочення виконання рішення відповідач посилається на те, що він є ліцензіатом з виробництва, транспортування і постачання електричної та теплової енергії, здійснює свою діяльність на виробничих потужностях Краматорської теплоелектросталі, забезпечує тепловою енергією місто Краматорськ.

Місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» - м. Краматорськ Донецької області, яке входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309.

Підприємство відповідача зазнало збитків внаслідок збройної агресії Російської Федерації, так у 2022 році адміністративно-побутовий корпус ТОВ «Краматорськтеплоенерго» пошкоджено внаслідок ракетного обстрілу (Акт №11 від 12.10.2022 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації).

Господарська діяльність відповідача з постачання теплової енергії споживачам є стабільно збитковою, скрутне фінансове становище підприємств, фізичних осіб-підприємців та громадян, які є споживачами послуг з постачання теплової енергії, спричинило збільшення дебіторської заборгованості.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси); стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач також вказує, що у підприємства фактично відсутні оборотні кошти, оскільки гроші, які надходили відповідачу від споживачів, підлягали перерозподілу без згоди підприємства та направлялись банком на користь газопостачальної та газорозподільної компаній відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014, а залишок грошей що залишався у підприємства ледве покривав витрати на заробітну плату та податки.

Відповідач долучив до матеріалів справи довідку про фінансовий стан від 14.03.2024 №07/246, відповідно до якої станом на 01.03.2024 дебіторська заборгованість населення за надані послуги з централізованого опалення складає 454263750,00грн, дебіторська заборгованість юридичних осіб 46143920,00грн.

Згідно з довідкою про фінансовий стан у відповідача обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» в розмірі 788089270,00грн, перед АТ «НАК «Нафтогаз України» в розмірі 72034580,00грн.

У той час відповідно до наказу Міністерства енергетики України №15 від 16.01.2024 підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідач з листопада 2022 року опинився в статусі «Переддефолтний», так як не зміг підтримувати належним чином фінансову гарантію перед ОСП та здійснювати купівлю електричної енергії на сегментах ринку для власних потреб та обладнання, задіяного для підкачки теплоносія.

У постанові Східного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 у справі 905/349/23 колегія суддів зазначила, що діяльність відповідача є надзвичайно важливою для держави, що вбачається на прикладі як минулого, так і поточного років, які характеризуються масованими атаками військовим агресором рф на теплогенеруючі об`єкти країни.

Необхідність забезпечення роботи теплогенеруючого підприємства, основним споживачем якого є населення м. Краматорськ, в умовах воєнного стану є очевидною.

Суд бере до уваги, що відповідач є сезонним підприємством, опалювальний сезон починається наприкінці жовтня-початку листопада. Відстрочення виконання рішення надасть можливість підприємству розпочати опалювальний сезон, продовжити господарську діяльність в умовах воєнного стану та накопичити кошти для проведення розрахунків з позивачем.

Також суд враховує, що і підприємство позивача здійснює свою діяльність в умовах воєнного стану, однак, позивачем не надані докази понесення збитків внаслідок прострочення відповідача, а також доказів, які підтверджують вкрай важке фінансове становище позивача.

На підставі викладеного, дослідивши заяву про відстрочення виконання рішення та надані відповідачем докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення такої заяви.

Враховуючи приписи ч. 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відстрочення виконання рішення суду строком на 5 місяців з дня ухвалення рішення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 7178066,96грн, з яких 7102161,03грн основний борг, 21959,44грн інфляційні втрати, 53946,49грн 3% річних.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 7201097,06грн, з яких 7102161,03грн основний борг, 26912,90грн інфляційні втрати, 72023,13грн 3% річних, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області (84320, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д, ідентифікаційний код 34657789) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100,96грн, з яких 7102161,03грн основний борг, 21959,44грн інфляційні втрати, 53946,49грн 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 86136,80грн, відстрочивши виконання на 5 місяців (до 18.02.2025).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні 18.09.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 19.09.2024.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.