ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19.09.2024 Справа №905/674/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор», м.Київ
до відповідача: Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, м.Москва
про стягнення 375140902,88 грн
Суддя: Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання: Білогубова В.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.08.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор» до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 375140902,88 грн, що є еквівалентом 10038987,56 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату оцінки майна.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

27.08.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява б/н від 27.08.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор» про ухвалення додаткового рішення по справі №905/674/24, у якій заявник, з метою підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу та проведення судової експертизи представив суду, зокрема, договір про надання правової допомоги №4132/04-2022 від 12.09.2022, рахунки фактури, акти прийому-передачі наданих послуг, звіти про надану правничу допомогу та понесені витрати, договір про надання послуг №27-10/23 від 27.10.2023, платіжну інструкцію.

На підставі ухвали суду від 30.08.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор» процесуальний строк для подання заяви б/н від 27.08.2024; розгляд заяви б/н від 27.08.2024 представника позивача призначено на 19.09.2024.

Представники учасників розгляду заяви у судове засідання 19.09.2024 не з`явились, судом не викликались. Поряд з цим, у заяві б/н від 27.08.2024 представник заявника просив суд здійснювати її розгляд за власної відсутності.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає про наступне:

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч.ч.4, 5 ст.127 вказаного кодексу розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасного подання доказів понесених витрат, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №620/2936/20);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №908/574/20).

У позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор» було викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно з яким відповідач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на правову допомогу у розмірі 10000 євро та витрати на проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи в сумі 431568 грн. У прохальній частині позову позивач просив судові витрати по справі покласти на відповідача.

Наразі, подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 14.12.2021 по справі №922/676/21.

Разом з цим, позивач або його представник не подавали докази, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, проведення експертизи до закінчення судових дебатів, або заяву про те, що такі докази будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів.

Незаявлення до закінчення судових дебатів про необхідність розподілу судових витрат та про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові від 07.09.2022 Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №911/2130/21.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на положення ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем не було попереджено суд про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви б/н від 27.08.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор» про ухвалення додаткового рішення по справі №905/674/24.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 221, 234, 235-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 27.08.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський елеватор» про ухвалення додаткового рішення по справі №905/674/24.

Повний текст ухвали складено 19.09.2024.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку норм ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця