РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2024Справа № 910/4103/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег"

до Фізичної особи підприємця Браніште Вікторії Іванівни

про стягнення 224 591,52 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег" з позовом до фізичної особи - підприємця Браніште Вікторії Іванівни про стягнення 224 591,52 грн (141 172,30 грн боргу з орендної плати, 2 653,97 грн боргу з компенсації комунальних послуг, 71 913,14 грн штрафу, 3 782,05 грн 3% річних, а також 5 070,06 грн втрат від інфляції).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з внесення орендної плати та компенсації комунальних послуг згідно з договором № 209 від 26.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Від позивача надійшла заява про виправлення недоліків позовної заяви з новою редакцією позову.

17.04.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було реалізовано ним 19.04.2024, що підтверджується підписом представника на вказаному клопотанні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 відкрито провадження у справі № 910/4103/24, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

28.06.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому містилось клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на запитання в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

11.07.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій містяться відповіді на запитання відповідача, наведені у відзиві на позов.

Відповідачем заперечень на відповідь на відзив не подавалось.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також запереченн на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Між ТОВ «Ковчег» (суборендодавцем) та ФОП Браніште В.І. (суборендарем) було укладено договір суборенди № 209 від 26 січня 2021, за умовами якого суборендодавець зобов`язався передати у строкове, платне користування суборендарю приміщення, а суборендар зобов`язаний прийняти приміщення в строкове користування, сплачувати суборендодавцеві обумовлені в цьому договорі суборенди платежі та виконувати інші умови цього договору суборенди. Суборендодавець має право передавати приміщення в суборенду на підставі основного договору.

Відповідно до розділу 1 договору основний договір - договір оренди № 209, укладений між суборендодавцем та власником 26.01.2021 та на підставі якого суборендодавець отримує в користування (оренду) приміщення з правом передачі приміщення в суборенду.

Згідно з п. 10.2 договору орендна плата, яку суборендар зобов`язаний щомісячно сплачувати суборендодавцеві складається з таких сум: основна орендна плата; експлуатаційна орендна плата; маркетингова орендна плата; плата з обороту.

Як погоджено в п. 13.1, суборендар зобов`язаний сплачувати суборендодавцеві основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату щомісячно різними платежами в строки, визначені в додатку № 1 (пункт 15).

Згідно з п. 16.1 договору впродовж строку, вказаного у додатку № 1 (пункт 19), суборендар зобов`язаний сплатити суборендодавцеві платіж у якості попередньої оплати (авансу) в рахунок сплати орендної плати (основної орендної плати, експлуатаційної орендної плати та маркетингової орендної плати) за договором суборенди в сумі, визначній в додатку № 1 (пункт 18).

Відповідно до п. 16.4. договору впродовж строку, вказаного в додатку № 1 (пункт 22), суборендар зобов`язаний сплатити суборендодавцеві на банківський рахунок, вказаний в цьому договорі, або банківський рахунок, зазначений у відповідному рахунку суборендодавця (якщо суборендодавець направить такий рахунок суборендареві), платіж у якості забезпечення виконання суборендарем його обов`язків за цим договором суборенди в сумі, визначеній у додатку № 1 (пункт 21) (далі - «забезпечувальний платіж»).

Відповідно до п. 17.1 договору суборендар компенсує суборендодавцеві вартість комунальних послуг, що споживаються в приміщенні, без додаткових нарахувань на свою користь.

Згідно з п. 24.1 договору сторони погодили, що на вимогу суборендодавця суборендар зобов`язаний щомісячно підписувати акти приймання-передачі послуг щодо оренди приміщення. Якщо протягом 5 календарних днів з дати отримання актів суборендар не підпише їх та не надасть обґрунтовані заперечення проти підписання актів, акти вважаються підписаними, а послуги вважаються прийнятими суборендарем. Незалежно від підписання таких актів, факт сплати будь-яких платежів суборендарем в поточному місяці свідчить про використання приміщення.

Також між сторонами підписано додаток № 1 до вищевказаного договору суборенди, за умовами якого погоджено, що:

- позивач зобов`язався передати відповідачу в суборенду приміщення площею 7.00 кв. м. на 1-му поверсі торговельного центу, лот 209 (відповідно до плану, наведеному в додатку № 2);

- строк дії договору 12 місяців;

- ставка основної орендної плати 7041,63 грн, що еквівалентно 250,00 доларів США згідно з курсом на дату укладення договору;

- ставка експлуатаційної орендної плати 225,33 грн, що еквівалентно 8,00 доларів США згідно з курсом на дату укладення договору;

- ставка маркетингової орендної плати 112,67 грн, що еквівалентно 4,00 доларів США згідно з курсом на дату укладення договору;

- строк оплати орендної плати до 15 числа календарного місяця, який передує оплачуваному;

- строк компенсації комунальних послуг до 10 числа наступного місяця за оплачувальний місяць на підставі рахунку суборендаря, який надається протягом 5 робочих днів з початку наступного місяця;

- в п. 21 сторонами погоджено умови сплати забезпечувального платежу, передбаченого п. 16.4 договору суборенди, сторонами погоджено, що такий платіж має бути сплачений в розмірі 104 314,72 грн, крім того ПДВ у розмірі 20 662,94 грн, що разом становить 123 977,66 грн;

- строк сплати забезпечувального платежу - 50% протягом 5 днів з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення, 50% до 30.08.2021;

- в тому випадку, якщо суборендар прострочить сплату суборендодавцеві будь-який платежів у випадку прострочення більш ніж на 10 календарних днів - договірні штрафні санкції у розмірі 50% від суми прострочення.

Крім того, 09.12.2022 між сторонами укладено додатковий договір, в якому погоджено, що в період з 01.01.2023 по 28.02.2023 ставка орендної плати становить 2 126,20 грн, що еквівалентно 182,00 доларів США, в період з 01.01.2022 по 31.01.2023 експлуатаційна орендна плата складає 2 587,44 в т.ч. ПДВ.

Додатковим договором від 09.02.2023 сторонами погоджено, що строк суборенди становить 35 місяців.

Крім того, вказаним додатковим договором сторонами погоджено, що забезпечувальний платіж відповідно до п. 16.4 договору становить 61 988,83 грн, але не менше 1 834,00 доларів США на дату укладення договору та дорівнює розміру орендної плати за останній місяць договору суборенди.

27.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковчег" (первісний суборендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "БЛОКБАСТЕР МОЛЛ" (новий суборендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Браніште Вікторією Іванівною (суборендар) було укладено договір про заміну сторони та передачу прав та обов`язків за договором суборенди № 209 від 26.01.2021, відповідно до умов якого у зв`язку зі зміною сторони за основним договором № 209 від 26.01.2021, укладеним між первісним суборендодавцем та власником (орендодавцем), керуючись ст.ст. 512-521 Цивільного кодексу України, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний суборендодавець передає, а новий суборендодавець приймає весь обсяг прав та обов`язків, які виникли у первісного суборендодавця за договором суборенди, укладеним між первісним суборендодавцем та суборендарем.

З 01.03.2023 первісний суборендодавець передає, а новий суборендодавець приймає на себе усі права і обов`язки первісного суборендодавця за договором суборенди, а також відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором суборенди (п. 3 Договору про заміну сторони).

З 01.03.2023 новий суборендодавець набуває право вимагати від суборендаря належного виконання обов`язків за договором суборенди, так і суборендар набуває право вимагати від нового суборендодавця належного виконання обов`язків за договором суборенди (п. 5 договору про заміну сторони).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору суборенди № 209 від 26.01.2021 року суборендодавець передав, а суборендар прийняв в суборенду приміщення, обумовлене вищевказаним договором, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення в суборендне користування від 01.03.2021.

Відповідно до акту від 31.12.2022 позивачем та відповідачем погоджено надання послуг на суму 59 592,20 грн, 31.01.2023 підписано акт на суму 59 722,22 грн, 28.02.2023 підписано акт на суму 59 592,20 грн.

Крім того, позивач вказав, що за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року надано відповідачу комунальні послуги: на суму 649,88 грн, на суму 100,72 грн, на суму 860,31 грн, на суму 100,72 грн, на суму 821,62 грн, на суму 100,72 грн, водночас акти за грудень 2022 року не підписані відповідачем.

Як відображено в розрахунку позовних вимог, наведеному в позову, відповідачем сплачено 37 734,32 грн, які позивачем зараховані в оплату послуг з оренди.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем борг з орендної плати в розмірі 141 172,30 грн, а також комунальні послуги на суму 2 653,97 грн не сплачені.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що за період з 26.01.2021 по 30.05.2021 сплачено на користь ТОВ «Ковчег» платежі (як гарантійні платежі) у загальному розмірі 103 314,00 грн, таким чином, за твердженням відповідача, сума гарантійного платежу в розмірі 103 314,00 грн мала бути зарахована в рахунок погашення заборгованості зі сплати орендної плати та комунальних платежів.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач погоджується з наявністю заборгованості зі сплати залишку орендної плати, яка розраховується наступним чином: від суми заборгованості за орендою та комунальними платежами 143 826,27 грн (141 172,30 +2653,97) вираховується гарантійний фонд 103 314,00 грн та заборгованість, за твердженням відповідача, становить 40 512,27 грн.

При цьому відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту перерахування ним позивачу за період з 26.01.2021 по 30.05.2021 грошових коштів у розмірі 103 314,00 грн гарантійних платежів.

Крім того, у відповіді на відзив позивачем заперечується факт перерахування відповідачем забезпечувального платежу та відповідачем на надано жодних доказів на підтвердження даних обставин.

З огляду на викладене, посилання відповідача на те, що позивач мав погасити суму заборгованості відповідача за рахунок забезпечувального платежу, є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 1 913,14 грн, 3 782,05 грн 3% річних та 5 070,06 грн втрат від інфляції.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем під час розгляду даної справи не надано суду доказів на підтвердження сплати як гарантійних (забезпечувальних) платежів, про які вказується у відзиві (103 314,00 грн), так і доказів сплати орендної плати в розмірі 141 172,30 грн та 2 653,97 грн вартості компенсації комунальних послуг, заявлених до стягнення в межах даної справи, а відтак заявлені позивачем вимоги у вказаній частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3782,05 грн 3% річних та 5 070,06 грн втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та втрат від інфляції, суд вважає їх арифметично вірними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства, а вимоги про стягнення 3 782,05 грн 3% річних та 5 070,06 грн втрат від інфляції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 71 913,14 грн штрафу.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як погоджено сторонами в додатку № 1 до договору суборенди, в тому випадку, якщо суборендар прострочить сплату суборендодавцеві будь-який платежів у випадку прострочення більш ніж на 10 календарних днів - договірні штрафні санкції у розмірі 50% від суми прострочення.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 143 826,27 грн (141 172,30 + 2653,97), відтак розмір штрафу в сумі 71 913,14 грн вирахуваний позивачем арифметично вірно та відповідно до умов договору, а відтак вказані вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 3 368,87 грн підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця Браніште Вікторії Іванівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег" (01024, м. Київ, вул. Басейна, буд. 6, код 31569627) суму заборгованості з орендної плати в розмірі 141 172,30 грн (сто сорок одна тисяча сто сімдесят дві грн 30 коп.), заборгованість з компенсації комунальних послуг в розмірі 2 653,97 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят три грн 97 коп.), штраф в розмірі 71 913,14 грн (сімдесят одна тисяча дев`ятсот тринадцять грн 14 коп.), 3% річних в розмірі 3 782,05 грн (три тисячі сімсот вісімдесят дві грн 05 коп.), втрати від інфляції в розмірі 5 070,06 грн (п`ять тисяч сімдесят грн 06 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 368,87 грн (три тисячі триста шістдесят вісім грн 87 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 16.09.2024.

Суддя О.Г. Удалова