ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. Справа №909/1056/15

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.

за участю представників учасників у справі від:

апелянта: Пукіш Н.М. (керівник) та Хоптій М.В. (адвокат);

ГУ ДПС в Івано-Франківській області - Гаврилець О.Б. (в порядку самопредставництва);

ДПС України - Харук В.І. (в порядку самопредставництва);

ТОВ «Аурум Транс» - Яковишин В.В. (адвокатка);

арбітражний керуючий Дерябкін О.Е.;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вестхім" від (вх.ЗАГС №01-05/1888/24 від 03.07.2024)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2024 (суддя - Михайлишин В.В)

у справі №909/1056/15

про повернення заяви про відвід колегії суддів без розгляду

за заявою ініціюючих кредиторів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімтехнопласт", м. Івано-Франківськ;

2) Приватного підприємства "Вестхім", м.Івано- Франківськ

про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш", м. Івано-Франківськ

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа №909/1056/15 про банкрутство ВАТ "Пресмаш".

Провадження у справі здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 21.07.2016 припинив процедуру розпорядження майном ВАТ "Пресмаш" та увів процедуру санації боржника; керуючим санацією призначив арбітражного керуючого Дерябкіна О. Є.

Ухвалою від 19.06.2024 суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання ПП "Вестхім" в частині продовження строку процедури санації ВАТ "Пресмаш" строком на 3 місяці (до 20.09.2024); в частині припинення повноважень арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е.; розгляд клопотання ПП "Вестхім" (в частині призначення арбітражного керуючого Савчука О.Є. керуючим санацією ВАТ "Пресмаш" - відклав до розгляду поданих скарг на дії (бездіяльність) керуючого санацією боржника Дерябкіна О.Е .

Також ухвалою від 19.06.2024 суд відклав розгляд скарг ПП "Вестхім" на дії арбітражного керуючого керуючого санацією Дерябкіна О.Е.; розгляд клопотання ПП "Вестхім" про призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Савчука О. Є. розгляд клопотання керуючого санацією Дерябкіна О.Е. про затвердження звіту керуючого санацією та закриття провадження у справі розгляд клопотання керуючого санацією Дерябкіна О.Е. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого та розгляд справи про банкрутство ВАТ "Пресмаш" відклав на 03.07.2024; явку керуючого санацією боржника Дерябкіна О.Е. визнав обов`язковою.

24.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від ПП "Вестхім" надійшла заява про відвід колегії суддів Господарського суду Івано-Франківської області в складі суддів: Михайлишина В. В., Шкіндера П. А., Горпинюка І. Є.

Суд ухвалою від 25.06.2024 визнав повторне подання заяви ПП "Вестхім" від 24.06.2024) про відвід колегії суддів зловживанням процесуальним правом на подання заяв, а також вчинення дій з метою перешкоджання судочинству. Заяву ПП "Вестхім" про відвід колегії суддів залишив без розгляду і стягнув з ПП "Вестхім в дохід державного бюджету - 15 140, 00 грн штрафу за зловживання процесуальними правами.

Вказана ухвала мотивована тим, що вкотре подана ПП "Вестхім" заява про відвід колегії суддів є завідомо безпідставною, оскільки базується на незгоді відповідача з процесуальними рішеннями колегії суддів. Відтак суд дійшов висновку, що вказані дії ПП "Вестхім" у їх сукупності свідчать про свідоме зловживання процесуальними правами з метою штучного затягування та перешкоджання розгляду справи, що є підставою для залишення заяви про відвід колегії суддів без розгляду та застосування до боржника заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу в сумі 15 140, 00 гривень.

ПП «Вестхім» подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій просить її скасувати і направити справу для розгляду заяви про відвід колегії суддів до суду першої інстанції. Вважає, що судом допущено порушення норм процесуального права, оскільки безпідставно залишено без розгляду заяву про відвід колегії суддів. Покликається на такі обставини:

- суд не звернув увагу на ігнорування арбітражним керуючим судових рішень (ухвал) та сприяв у продовженні нових зловживань та спричинення збитків боржнику в особливо великих розмірах;

- суд не взяв до уваги зв`язки деяких учасників справи з російською федерацією, що свідчить про сприяння громадянам росії, а також ОСОБА_2 , у захопленні заводу ВАТ «Пресмаш»;

- колегія суддів відкрито надала перевагу стороні арбітражного керуючого Дерябкіна О. Е., адже представників кредиторів постійно перебивала, не давала можливості сформулювати думку та надавати обґрунтування, що вказує на порушення рівності сторін;

- застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу до ПП «Вестхім» вказує на упередженість колегії суддів;

- з наведених обставин виникає сумнів в неупередженості колегії суддів в складі Михайлишина В.В., Шкіндера П.А., Горпинюка І.Є., так як із винесених ухвал вбачається нерівність сторін та не забезпечення стороні права на справедливий суд.

Відзивів на апеляційну скаргу, а також інших клопотань та заяв в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі подано не було.

05.09.2024 в судове засідання з`явилися представники: апелянта, ДПС України, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, ТОВ «Аурум Транс» та арбітражний керуючий, які надали пояснення щодо доводів апеляційної скарги. Представники інших учасників у справі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явку сторін у судове засідання не визнано обов`язковою, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття обґрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема, і про відвід судді, яка в силу вимог ст. 38 ГПК України повинна бути вмотивованою.

Так, ч. 1 ст. 35 ГПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Матеріалами справи підтверджується, що ПП "Вестхім" неодноразово зверталося до суду першої інстанції із заявами про відвід судді (суддів), зокрема:

1) 02.11.2023 через підсистему "Електронний суд" від ПП "Вестхім" надійшла заява про відвід судді Михайлишина В. В.;

Ухвалою від 02.11.2023 суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передав вирішення питання про відвід іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.11.2023 вирішення питання про відвід було передано судді Малєєвій О. В., яка ухвалою від 07.11.2023 відмовила у задоволенні вказаної вище заяви ПП "Вестхім" про відвід судді Михайлишина В. В.;

2) 08.11.2023 до суду від ПП "Вестхім" надійшла заява про призначення колегіального розгляду справи.

Ухвалою від 15.11.2023 суд задовольнив заяву та передав матеріали справи для автоматичного визначення складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначання складу колегії суддів від 15.11.2023 справу № 909/1056/15 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів: головуючий суддя - Михайлишин В. В., судді: ОСОБА_3 та Горпинюк І. Є.

Враховуючи звільнення ОСОБА_3 з посади судді Господарського суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, розпорядженням керівника апарату № 4 від 14.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 909/1056/15.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023, для розгляду цієї справи сформовано наступну колегію: головуючий суддя Михайлишин В. В., судді Шкіндер П. А. та Горпинюк І. Є.

3) 21.12.2023 через підсистему "Електронний суд" від ПП "Вестхім" надійшла заява про відвід судді - члена колегії Шкіндера П. А.;

Ухвалою від 26.12.2023 справу передано для вирішення питання про відвід судді - члена колегії Шкіндера П. А. у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.12.2023, вирішення питання про відвід було передано колегії суддів: головуюча суддя Малєєва О.В., судді: Максимів Т. В. та Скапровська І. М.

Ухвалою від 28.12.2023 колегія суддів відмовила у задоволенні заяви ПП "Вестхім" від 21.12.2023 про відвід судді Шкіндера П. А.

4) 12.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від ПП "Вестхім" надійшла заява про відвід колегії суддів в складі суддів Михайлишина В. В., Шкіндера П. А., Горпинюка І.Є.;

Ухвалою суду від 13.06.2024 відвід визнано необґрунтованим та передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.06.2024, вирішення питання про відвід колегії суддів було передано судді Малєєвій О.В., яка ухвалою суду від 18.06.2024 залишила без розгляду заяву ПП "Вестхім" про відвід колегії суддів.

Водночас, як було зазначено вище, 24.06.2024 кредитор - ПП "Вестхім", знову подав заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Михайлишина В. В., суддів Шкіндера П. А. та Горпинюка І. Є..

Дослідивши заяву ПП "Вестхім" про відвід колегії суддів, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що така є завідомо безпідставною, адже зазначені у ній підстави для відводу базуються на незгоді ПП "Вестхім" з процесуальними рішеннями колегії суддів.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на це, незгода ПП "Вестхім" із процесуальними рішеннями суду не є підставою для відводу суддів. Процесуальні рішення можуть бути оскаржені в передбаченому законодавством порядку шляхом подання апеляційної скарги та забезпечує право сторін на справедливий судовий розгляд, але не може бути інструментом для впливу на суддів через заяви про їх відвід. Непогодження із рішеннями суду має вирішуватись в передбачений законом спосіб, а не шляхом намагань змінити склад суду без наявних для того підстав.

Доводи апелянта щодо наявності інших фактичних обставин, які, на його думку, можуть вплинути на неупередженість суду, колегія суддів апеляційного господарського суду оцінює критично.

Так, апелянт покликається на те, що колегія суддів місцевого господарського суду не взяла до уваги зв`язки деяких учасників справи з російською федерацією, а також вважає, що дії суду свідчать про надання переваги одній зі сторін у справі.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Твердження апелянта про зв`язки окремих учасників справи з російською федерацією, не є правовою підставою для відводу суддів, оскільки такі зв`язки не доводять упередженості суду або наявності особистого інтересу суддів у результаті розгляду справи.

Заявник не навів жодних доказів того, що судді мають будь-який зв`язок із вказаними особами або що їхні рішення в справі є упередженими через ці обставини.

Колегія суддів зауважує, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заява про відвід та апеляційна скарга містять численні непотрібні доводи або фактичні обставини, які не стосуються безпосередньо процесу відводу судді.

Разом з тим, згідно з п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 ГПК України визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Крім того, Верховний Суд при розгляді справи № 905/2065/16 вказав, що процесуальні права надані особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

У статті 17 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 № ETS N 005 "Заборона зловживання правами" передбачено, що "Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції".

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд вважає, що подана ПП "Вестхім" заява про відвід колегії суддів свідчить про зловживання процесуальними правами з метою затягування та перешкоджання розгляду справи.

Чинне процесуальне законодавство надає сторонам право на відвід судді, проте такі заяви повинні ґрунтуватися на чітких і конкретних фактах, які викликають об`єктивні сумніви у неупередженості судді, а не на загальних підозрах або незгоді з процесуальними рішеннями. Повторне подання заяв про відвід на тих самих підставах без нових доказів є не лише безпідставним, але й шкодить принципам процесуальної економії та ефективності судового процесу. Такі дії суперечать завданню господарського судочинства, яке спрямоване на справедливий та своєчасний розгляд справ у розумні строки. Суд апеляційної інстанції зазначає, що процесуальні права не можуть використовуватися як інструмент для затягування судового розгляду або перешкоджання нормальному перебігу господарського процесу.

Відповідно до наведеного, апеляційний господарський суд вважає, що заявник не надав достатніх і обґрунтованих підстав для відводу суддів, що мало б наслідком розгляд такої заяви судом першої інстанції по суті. Всі заявлені доводи є суб`єктивною оцінкою процесуальних рішень суду та не містять жодних конкретних фактів, які могли б викликати сумніви в неупередженості суддів.

З огляду на це, апеляційний суд дійшов висновку, що повторне подання заяви про відвід суддів на аналогічних підставах є зловживанням процесуальними правами, і ця заява була правомірно залишена без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 131, 132, 135 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Необхідно зазначити, що обрання судом заходу процесуального примусу який підлягає застосуванню, а також визначення розміру штрафу, який підлягає стягненню, належить до дискреційних повноважень суду першої інстанції.

Дискреційне повноваження суду може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Аналогічний правовий висновок викладено у п. 50 постанови Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18.

Враховуючи зазначене, а також положення ч. 4 ст. 43 ГПК України, беручи до уваги дискреційні повноваження суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали в частині застосування до ПП "Вестхім" заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу в сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 15 140, 00 гривень.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції, а також не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права. Відтак відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 275, 276, 280-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вестхім" залишити без задоолення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2024 у справі №909/1056/15 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справив в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 17.09.2024.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК