ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про результати розгляду заяви кредитора

про грошові вимоги до боржника

10 вересня 2024 року Справа № 915/254/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.

за участю секретаря судового засідання Дюльгер І.М.

та керуючого реструктуризацією Пляки С.В.

представник заявника Гофман О.Є.

боржника у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

заяви Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (ідентифікаційний номер 09326464, вул. Херсонське шосе, 50, м. Миколаїв, 54028) про визнання вимог кредитора у розмірі 697839,57 грн

у справі № 915/254/24 про неплатоспроможність фізичної особи

боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Пляка Сергій Валерійович (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; адреса для листування: а/с 8, м. Миколаїв, 54017)

встановив:

Господарським судом Миколаївської області розглядається справа № 915/254/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Провадження у справі про неплатоспроможність боржника відкрито ухвалою суду від 27.05.2024, цією ж ухвалою введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Пляку С.В., указано порядок та строк заявлення кредиторами грошових вимог до боржника та ін.

Задля виявлення кредиторів боржника на офіційному сайті Вищого господарського суду України 30.05.2024 оприлюднено оголошення за № 73282 із зазначенням строку заявлення вимог.

19.06.2024 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (далі Банк) вих.. № 55/5.5-03/69099/2024 від 13.06.2024 про визнання вимог кредитора, у якій заявник просить визнати грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 697839,57 грн (6056,00 грн позачергові вимоги, 669123,34 грн ІІ черга, 22660,23 грн ІІІ черга).

Ухвалою від 24.06.2024 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд (з урахуванням ухвали від 18.07.2024) на 06.08.2024.

Ухвалою від 06.08.2024, занесеною до протоколу судового засідання, судове (попереднє) засідання за клопотанням представника АТ Державний ощадний банк України відкладено на 10.09.2024.

Керуючий реструктуризацією указану заяву розглянув та надав суду повідомлення вих.. № 02-01/184 від 19.06.2024 про розгляд заяви кредитора, у якому указує про повне визнання грошових вимог Банку.

Учасники справи, належно повідомлені про дату та час розгляду заяви про грошові вимоги (ухвала від 06.08.2024 доставлена усім до Електронних кабінетів ЄСІТС).

Боржник у судове засідання не з`явився.

Разом з тим, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності боржника, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду заяви кредитора, а тому неявка представника боржника не перешкоджає розгляду даної заяви.

Представник Банку у судовому засіданні підтримала подану заяву про грошові вимоги, просила суд її задовольнити, визнати грошові вимоги, визнані судовими рішеннями та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Керуючий реструктуризацією у судовому засіданні підтримав викладену у матеріалах справи позицію щодо повного визнання заявлених Банком кредиторських вимог.

Заперечень щодо заяви Банку матеріали справи не містять й у судовому засіданні не заявлено.

В судовому засіданні 10.09.2024 судом було підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, виходячи з вимог Кодексу обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

За змістом заяви вимоги Банку становлять 691783,57 грн та підтверджуються наступним.

28.09.2018 між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України, назву якого змінено на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (скорочене найменування - АТ Ощадбанк), в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (далі Банк, Кредитор, Позивач відповідно) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІВЕКО-БУД (далі - Позичальник, Боржник, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору па стороні відповідача відповідно) було укладено Договір про надання овердрафту № 112.10-25-61/18 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов п. 2.8. якого Банк встановив по рахунку позичальника ліміт овердрафту в сумі 1000 000,00 грн (далі - Кредит) і сплатою процентів за користування лімітом овердрафту та інших обов`язкових платежів у відповідності до умов Кредитного договору.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Договором про надання овердрафту між Банком, Позичальником - ТОВ ІВЕКО-БУД та ОСОБА_1 (даті Поручитель, Відповідач відповідно) було укладено Договір поруки №14 під 28.09.2018 (далі Договір поруки), за яким Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався перед Банком відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору (п. 2.1. Договору поруки).

Пунктом 2.2. Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: повного чи часткового невиконання Боржником Зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини Кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення Кредиту (за його наявності), щодо повернення Кредиту при закінченні Строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення Зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені Кредитним договором; не відшкодування завданих Кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов Кредитного договору.

Згідно з п. 2.3 Договору поруки, порукою за цим Договором без отримання додаткової згоди поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов Кредитного договору (зокрема, внаслідок внесення змін до Кредитного договору). Поручитель безумовно погоджується, що відповідно до умов цього пункту Договору змінами умов зобов`язання, які забезпечуються порукою за цим Договором вважаються, утому числі, але не виключно: будь-яке збільшення розміру Кредиту: зміни строку виконання зобов`язання повністю або частково, збільшення заборгованості за Кредитним договором на суму нарахованих та несплачених процентів/комісійних винагород; відстрочення виконання зобов`язання будь-якої його частини; будь-яке збільшення зменшення розміру процентів за Кредитним договором; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки, зокрема, зміна будь-яким чином методу (способ/) нарахування процентів за користування Кредитом: зміна будь-яким чином графіку погашення заборгованості за Кредитним договором; доповнення/зміна комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті Кредитору, та/або збільшення/зменшення їх видів та розмірів; будь-які інші зміни Кредитного договору.

Договір поруки діє протягом 10 років з моменту його підписання сторонами (п. 10.1.1 Договору поруки).

Відповідно до ст.. 353 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання. забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Згідно з п. 3.2.3, 3.2.4 Договору поруки Банк має право вимагати виконання зобов`язання за Кредитним договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. З метою реалізації відповідно до умов Договору поруки права вимоги до Поручителя Банк має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) Поручителю вимогу. Пункт 3.2.3 Договору поруки кореспондується з ч.1 ст. 543 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2021 у справі №915/1047/20 стягнуто в солідарному порядку з ТОВ ІВЕКО-БУД та фізичної особи ОСОБА_1 на Банку заборгованість за Договором про надання овердрафту № 112.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі, що становить 450814,32 грн та складається з: простроченого боргу по кредиту - 388640.41 грн; прострочених відсотків по кредиту - 28070.82 грн; пені за непогашення по кредиту - 22001,51 грн; пені за непогашення відсотків - 658,72 грн; 3 % річних по простроченому основному боргу - 3853.26 грн; 3 % річних по прострочених відсотках - 129,89 грн; інфляційні втрати від прострочення основного боргу - 7384,17 грн; інфляційні втрати від прострочення відсотків - 75,54 грн.

Також стягнуто з ТОВ ІВЕКО-БУД та фізичної особи ОСОБА_1 на користь Банку 3381.1 І грн судового збору.

На виконання вказаного судового рішення Господарським судом Миколаївської області видано чотири судових накази №915/1047/20 від 25.05.2021:

1) про стягнення з ТОВ ІВЕКО-БУД на Банку заборгованості за Договором про надання овердрафту № 112.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 450 814,32 грн;

2) про стягнення з ОСОБА_1 на Банку заборгованості за Договором про надання овердрафту № 1 12.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 450814.32 грн;

3) про стягнення з ТОВ ІВЕКО-БУД на користь акціонерного Банку 3 381.11 грн судового збору;

4) про стягнення з ОСОБА_1 на Банку 3 381,11 грн судового збору.

Постановою Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.06.2021 відкрито виконавче провадження №65698130 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1047/20 в частині стягнення з ТОВ ІВЕКО-БУД на користь Банку заборгованості за Договором про надання овердрафту № 112.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 450814,32 грн.

Постановою Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.06.2021 відкрито виконавче провадження 65698136 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915 1047/20 в частині стягнення з ТОВ ІВЕКО-БУД на користь банку 3 381,11 судового збору.

Постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.06.2021 відкрито виконавче провадження 65681566 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1047/20 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за Договором про падання овердрафту № 112.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 450 814,32 гри.

Постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.06.2021 відкрито виконавче провадження 65681507 щодо примусового виконання рішення Господарською суду Миколаївської області у справі №915 1047/20 в частині стягнення ч ОСОБА_1 на користь Банку 3 381.11 гри судового збору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2024 ТОВ ІВЕКО-БУД ліквідовано (припинено), виконавчі документи за відповідними кредиторськими вимогами визнані такими, що не підлягають виконанню, провадження у справі №915/742 21 про банкрутство ТОВ ІВЕКО-БУД - закрито.

Виконавчі провадження №65681566 та №65698507 щодо боржника ОСОБА_1 тривають, станом на 11.06.2024 грошові кошти на виконання судовою рішення у справі №915/1047/20 не надходили.

Указані рішення суду не виконано, розмір стягнутої судом у справі №915/1047/20 заборгованості залишився без змін.

У подальшому, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2022 у справі № 915/281/22 з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Банку стягнуто заборгованість за Договором про надання овердрафту № 112,10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 234076,98 грн, з яких: проценти за користування Овердрафтом - 144 757,76 грн; 3% річних по простроченому основному боргу - 18 571,91 грн; 3% річних по простроченим процентам - 3 288,97 грн; інфляційні втрати від прострочення основного боргу - 57 130.14 грн: інфляційні втрати від прострочення процентів - 10 328.20 грн. Крім того, з

фізичної особи ОСОБА_1 на користь Банку стягнуто 3 511,16 грн судового збору.

На виконання вказаного судового рішення 20.01.2023 Господарським судом Миколаївської області видано накази:

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за Договором про надання овердрафту № 1 12.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 234 076,98 грн;

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку 3511,16 грн судового збору.

Постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.03.2023 відкрито виконавче провадження 71286759 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/281/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за Договором про надання овердрафту № І 12.10-25-61/18 від 28.09.2018 в розмірі 234 076,98 грн.

Постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.03.2023 відкрито виконавче провадження 71289039 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/281/23 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку 3 511,16 грн судового збору.

Рішення суду не виконано, розмір стягнутої судом заборгованості залишився без змін.

Таким чином, загальний розмір вимог Банку як конкурсного кредитора до ОСОБА_1 становить 691783,57 грн, з яких: основний борг 388640,41 грн, прострочені відсотки по кредиту 172828,58 грн; пеня за непогашення по кредиту - 22001,51 грн; пеня за непогашення відсотків - 658,72 грн; 3 % річних по простроченому основному боргу 22425,17 грн; 3 % річних по прострочених відсотках 3418,86 грн; інфляційні втрати від прострочення основного боргу 64514,31 грн; інфляційні втрати від прострочення відсотків 10403,74 грн; судові витрати за судовими рішеннями 6892,27 грн.

Виходячи з вимог положень КУзПБ у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

З огляду на наведене, перевіривши здійснені кредитором підрахунки та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлені кредиторські вимоги у розмірі 691783,57 грн документально і нормативно обґрунтовані, підтверджуються матеріалами заяви кредитора, та правомірно визнані керуючим реструктуризацією боржника, отже є такими що підлягають визнанню та внесенню до реєстру вимог кредиторів в черговості визначеній ч. 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Кредиторські вимоги банку виникли до порушення провадження у справі про неплатоспроможність боржника, є конкурсними та не забезпеченими заставою майна боржника, заявлені у визначений с. 45 КУзПБ строк.

Відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв про грошові вимоги господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Ураховуючи встановлене та відповідно до ст. 122, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає грошові вимоги банку належним чином обґрунтованими, відповідно ці вимоги підлягають визнанню у повному обсязі.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність, зокрема, витрати на оплату судового збору, відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. Кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір в розмірі 6056,00 грн.

Стосовно черговості задоволення вимог кредиторів суд зазначає, що порядок задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність визначено статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства. Згідно з ч. 4 цієї статті, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З урахуванням положень ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства суд вважає, що визнані судом вимоги Банку мають задовольнятися у такій черговості:

- позачергові вимоги: 6056,00 грн (судовий збір);

- вимоги другої черги: 669123,34 грн (основний борг, прострочені відсотки, 3% та інфляційні втрати та судові витрати за судовими рішеннями);

- вимоги третьої черги: 22660,23 грн (пеня).

Керуючись ст. 45-47, 122, 133, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (ідентифікаційний номер 09326464) про грошові вимоги до боржника.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк (ідентифікаційний номер 09326464) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 691783,57 грн.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника включити визнані судом вимоги Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк та понесені витрати по сплаті судового збору за подання заяви про грошові вимоги у розмірі 6056,00 грн до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності вимогам ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13.09.2024.

Суддя Т.М. Давченко