ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2620/24
За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради

до Фізичної особи-підприємця Шевель Світлани Петрівни

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідачки 144 535,08 грн. - основного боргу, 6 562,51 грн. - 3 % річних, 22 107,93 грн. - індексу інфляції, 28 716,26 грн. - пені, мотивуючи неналежним виконання Відповідачем Договору № 1487 від 01.01.2008.

Господарський суд Дніпропетровської області 02.07.2024 відкрив провадження у справі №904/2620/24 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідачки свідчить роздруківка з сайту Укрпошта, відповідно до якої 15.07.2024 "Повернення за зворотною адресою: Відсутність адресата за вказаною адресою".

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 02.07.2024, Відповідачка відзив на позовну заву не надала, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2008 КП "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (надалі перейменовано на КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради) (Постачальник) з ФОП Шевель С.П. (Споживач) уклали Договір № 1487 на відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі Договір), за роз. 1 якого Постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб централізованого опалення Споживачу по його об`єктах, розміщених за адресою: вул. Гоголя, 1 прим. 10-11 від джерела теплопостачання: вул. Гоголя, 1.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник надає Споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в обсягах згідно з додатком і до цього Договору з дотриманням споживчих властивостей, якісних показників і режимів:

- централізоване опалення;

- безперебійне теплопостачання протягом усього опалювального періоду, який відповідно до вимог БНіП 2.01.01.-82 "Будівельна кліматологія і геофізика" починається при стоянні середньодобової температури зовнішнього повітря протягом трьох послідових діб +8 С (восени) і закінчується при підвищенні середньодобової температури зовнішнього повітря протягом трьох послідових діб +8 С (навесні) на підставі розпорядження органів місцевого самоврядування; для міста Дніпропетровська опалювальний період становить 175 діб, у випадку збільшення опалювального періоду вартість додаткових днів сплачується окремо;

- внутрішня температура повітря залежить від призначення громадських будівель та приймається згідно БНіП.

Ціна одиниці теплової енергії (1Гкал) згідно тарифів, затверджених Рішенням органів місцевого самоврядування від 16.10.2006р. № 3712 складає (разом з ПДВ) 251,77 грн. (розд. 5 Договору).

Споживач щомісячно здійснює оплату за теплову енергію у розмірі 80% від планового місячного нарахування (п. 6.1. Договору),

Споживач зобов`язаний щомісячно, до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, отримати рахунок за фактично надані послуги. Кінцевий розрахунок Споживач здійснює до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим шляхом безготівкового перерахування або через касу Постачальника (п. 6.2. Договору).

За неналежне виконання грошового зобов`язання Споживач має право сплатити пеню у розмірі 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання Споживачем, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п. 7.3. Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2010 року (п. 10.1. Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії Договору не буде письмової заяви одній із сторін (п. 10.6. Договору).

За даними Позивача, на виконання Договору, Позивач поставив Відповідачці теплову енергію на загальну суму 182 251,90 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії від 31.12.2021 на суму 12 292,74 грн., від 31.01.2022 на суму 25 134,84 грн., від 28.02.2022 на суму 17 193,80 грн., від 31.03.2022 на суму 18 180,42 грн., від 30.11.2022 на суму 8 351,16 грн., від 31.12.2022 на суму 15 113,45 грн., від 31.01.2023 на суму 16 794,74 грн., від 28.02.2023 на суму 15 133,45 грн., від 31.03.2023 на суму 9 524,40 грн., від 30.11.2023 на суму 6 092,15 грн., від 31.12.2023 на суму 10 534,55 грн., від 31.01.2024 на суму 11 741,63 грн., від 29.02.2024 на суму 9 003,02 грн., від 31.03.2024 на суму 7 161,55 грн.

Усі нарахування здійснювались відповідно до встановлених, постановою НКРЕКП № 2257 від 30.11.2020, рішенням Дніпровської міської ради № 1103 від 19.10.2021, рішенням Дніпровської міської ради № 1137 від 29.10.2021 тарифів.

Позивач виставив Відповідачці рахунки на оплату, які остання відповідно до п. 6.2. Договору мала отримувати сама. Також Позивач направляв рахунки на електронну адресу Відповідачки та засобами поштового зв`язку.

Відповідачка виставлені рахунки оплатила частково, у розмірі 37 716,82 грн., у зв`язку чим у останньої виник борг перед Позивачем у розмірі 144 535,08 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 12.04.2024 Позивач направляв Відповідачці акт звіряння взаємних розрахунків та досудову вимогу.

Вимога залишена Відповідачкою без відповіді та задоволення.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідачки Позивач за період з 21.01.2022 по 13.06.2024 нарахував 3 % річних 6 562,51 грн., індекс інфляції 22 107,93 грн., та з посиланням на п. 7.3. Договору нарахував 28 716,26 грн. пені.

Нарахування проводилося за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт надання послуг з теплопостачання, порушення Споживачем умов Договору в частині своєчасної оплати спожитих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до пункту 31 "Правил надання послуги з постачання теплової енергії", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, інформування вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05.06.2018 №130.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачка не надала суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростувала, надані Позивачем докази не заперечує.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з позицією Позивача.

На підтвердження позовних вимог Позивач надав копії: Договору, актів приймання-передачу послуг, доказів направлення рахунків, вимоги, доказ її направлення. Відповідачка надані Позивачем докази не заперечувала.

01.01.2008 КП "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради та ФОП Шевель С.П. укладено Договір № 1487 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, за роз. 1 якого Постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб централізованого опалення Споживачу по його об`єктах, розміщених за адресою: вул. Гоголя, 1 прим. 10-11 від джерела теплопостачання: вул. Гоголя, 1.

На виконання Договору, Позивач поставив Відповідачці теплову енергію на загальну суму 182 251,90 грн., про що складалися Акти прийому-передачі.

Позивач виставив Відповідачці рахунки на оплату, які остання відповідно до п. 6.2. Договору мала отримувати сама. Також Позивач направляв рахунки на електронну адресу Відповідачки та засобами поштового зв`язку.

Відповідачка виставлені рахунки оплатила частково на суму 37 716,82 грн., у зв`язку чим у останньої виник борг перед Позивачем у розмірі 144 535,08 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних та пені проведено неправильно, розрахунок індексу інфляції проведено правильно.

Щодо нарахування 3 % річних, суд бере до уваги, що п. 6.2. Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний щомісячно, до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, отримати рахунок за фактично надані послуги. Кінцевий розрахунок Споживач здійснює до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим шляхом безготівкового перерахування або через касу Постачальника

Згідно зі ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, за перерахунком суду, з урахуванням положень ст. 254 ЦК України, 3 % річних за період з 21.01.2022 13.06.2024 становлять 6 553,57 грн.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

Щодо нарахування пені, суд бере до уваги, що відповідно до п. 7 Прикінцевих положень ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з п. 4 ч. 3 Прикінцевих положень, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, за перерахунком суду, пеня за період з 31.07.2023 по 13.06.2024 становить 7 545,38 грн.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 144 535,08 грн. основного боргу, 22 107,93 грн. індексу інфляції, 6 553,57 грн. 3 % річних, 7 545,38 грн. - пені, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевель Світлани Петрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, код 32688148) 144 535,08 грн. основного боргу, 22 107,93 грн. індексу інфляції, 6 553,57 грн. 3 % річних, 7 545,38 грн. пені, 2 168,90 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков