ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" вересня 2024 р. Cправа №902/583/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , м.Глухів Шосткинського району Сумської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв", м.Вінниця

про визнання трудових відносин припиненими

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулась фізична особа ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" із такою позовною вимогою: "... визнати припиненими трудові відносити ... на підставі ст.38 КЗпП України у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з моменту набрання рішенням суду законної сили, з внесенням відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" ...".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу №1 від 02.09.2019 він приступив до виконання обов`язків генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" з 02.09.2019

21.08.2023 ОСОБА_1 , маючи намір припинити трудові відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Максес драйв", оформив заяву про звільнення з посади генерального директора за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України з 04.09.2023. Зазначена заява адресована засновникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв", а саме: ОСОБА_2 та засновникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес груп" - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Листом від 21.08.2023 (додатком до якого є заява про звільнення за власним бажанням) позивач просив засновників Товариства провести загальні збори, на яких вирішити питання про його звільнення з займаної посади.

З 04.09.2023 позивач обов`язки генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" не виконував та фактично припинив трудові відносини з відповідачем, проте рішення про його звільнення прийнято не було в зв`язку із непроведенням учасниками загальних зборів.

Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі №902/583/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09.07.2024.

Ухвалою суду від 09.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/583/24 до судового розгляду по суті на 05.09.2024.

На визначену судом дату, 05.09.2024, сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.62) про надіслання ухвали від 09.07.2024 на адресу місцезнаходження позивача, повідомлену суду, та адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на відомості трекінгу поштових відправлень АТ "Укрпошта" лист з ухвалою суду від 09.07.2024 отриманий позивачем 24.07.2024.

Водночас поштове повідомлення, адресоване відповідачу (лист з ухвалою суду від 09.07.2024), повернулось на адресу суду з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою оператора поштового зв`язку (а.с.64).

Слід зазначити, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи. Суд зауважує, що відповідно до положень ч.3 ст.202 ГПК України неявка в судове засідання учасників справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки є підставою розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, відповідно до положень ч.2 ст.178 ГПК України, судом вирішено спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи неявку представників сторін, відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, 05.09.2024, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.32-33): 30.08.2019 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" (надалі за текстом також - Товариство).

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками Товариства є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Максес груп" (розмір внеску до статутного фонду - 6000,00 грн);

- ОСОБА_2 (розмір внеску до статутного фонду - 4000,00 грн).

Відповідно до протоколу загальних зборів засновників (учасників) Товариства №1 від 28.08.2019 та наказу №1 від 02.09.2019 позивач призначений на посаду генерального директора з 02.09.2019 (а.с.11-12, 36).

Наявною у справі випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.34) підтверджується, що фізична особа ОСОБА_1 є керівником Товариства.

В матеріалах справи наявний статут Товариства, затверджений протоколом загальних зборів засновників (учасників) Товариства №1 від 28.08.2019 (а.с.13-31) (надалі за текстом також - Статут), відповідно до приписів п.9.1, 9.2 якого органами управління Товариства є: Загальні збори Учасників, Генеральний директор. Загальні збори Учасників, що складаються з учасників Товариства або їх представників, є вищим органом Товариства.

За правилами п.9.4 Статуту до компетенції Загальних зборів Учасників належить, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства

Загальні збори Учасників скликаються у таких випадках: - з ініціативи Генерального директора; - на вимогу Учасника або Учасників Товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками Статутного капіталу Товариства. (п.9.8 Статуту).

Згідно з п.9.11 Вимога про скликання Загальних зборів Учасників подається Генеральному директору Товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів Учасників з ініціативи Учасників Товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у Статутному капіталі Товариства, що належить таким Учасникам.

За правилами п.9.14 Статуту генеральний директор Товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання Загальних зборів Учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів.

Згідно з п.9.17 Статуту загальні збори Учасників скликаються Генеральним директором Товариства. Генеральний директор Товариства скликає Загальні збори Учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному Учаснику Товариства. Генеральний директор Товариства зобов`язаний повідомити Учасників Товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення Загальних зборів Учасників. Повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. У повідомленні про Загальні збори Учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до Статуту Товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Генеральний директор Товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного Загальних зборів Учасників.

За умовами пп.9.18.1 Статуту Загальні збори проводяться в порядку, встановленому Статутом та Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", та передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували всі учасники товариства. Якщо інше не встановлено статутом товариства, датою прийняття рішення вважається останній день строку, протягом якого учасники мали надіслати свої відповіді ініціатору письмового рішення (пп.9.18.14 Статуту).

В матеріалах справи міститься:

- заява директора Товариства - фізичної особи ОСОБА_1 б/н від 21.08.2023 про звільнення з посади генерального директора Товариства за власним бажанням з 04.09.2023 (а.с.38);

- лист про скликання загальних зборів Товариства б/н від 21.08.2023 (а.с.41);

- вимога про скликання загальних зборів від 21.08.2023 (а.с.45) з переліком питань, які виносяться на порядок денний: про звільнення генерального директора Товариства; про призначення нового генерального директора Товариства; про уповноваження осіб на проведення державної реєстрації змін відомостей про Товариство в ЄДРЮОФОПтаГФ.

На означених вище документах міститься підпис засновника Товариства ЧабановаО.В. про отримання наручно заяви б/н від 21.08.2023, листа б/н від 21.08.2023 та вимоги про скликання загальних зборів від 21.08.2023 (а.с.37, 41, 45).

Відповідно до наявної у справі поштової накладної від 21.08.2023 та опису вкладення до цінного листа (а.с.39-40) підтверджується надіслання означених вище документів на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес груп".

Норми права, які застосував суд, висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Ухвалюючи дане рішення суд враховує наступне: Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.06.2023 року у справі №448/362/22 зауважила, що перелік спорів, що виникають із корпоративних відносин і належать до юрисдикції господарських судів, не є вичерпним, і охоплює зокрема спори, пов`язані з управлінням юридичною особою. Спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) товариства з обмеженою відповідальністю є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки стосується реалізації загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір пов`язаний із управлінням юридичною особою та належить до юрисдикції господарського суду.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду погодилася із судами у тому, що вимогу позивача стосовно виключення з ЄДРЮОФОПтаГФ запису про директора товариства слід розглянути у господарській юрисдикції разом із вимогою про визнання трудових відносин і відносин представництва припиненими, але не тому, що перша є похідною від другої. Належність й ефективність обох зазначених вимог має оцінити під час розгляду справи господарський суд.

Вирішуючи даний спір по суті, суд відзначає, що ст.16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

З огляду на правову позицію, висвітлену у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19: для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно зі ст.38 Кодексу законів про працю України №322-VIII від 10.12.1971 (надалі за текстом також - КЗпП) працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Частиною 1 ст.29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" №2275-VIII від 06.02.2018 визначено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч.1 ст.30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" №2275-VIII від 06.02.2018).

Відповідно до ч.1-3 ст.98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

За приписами ч.1-3 ст.99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Водночас особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

Для належної реалізації права на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власною ініціативою директор товариства має не тільки написати відповідну заяву на підставі статті 38 КЗпП України, подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою як виконавчий орган товариства скликати загальні збори учасників, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення (така правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №911/719/21).

У випадку відсутності рішення скликаних загальних зборів учасників товариства про звільнення директора товариства, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення цих зборів, директор має право звернутися до суду з вимогою про припинення його повноважень (така правова позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №448/362/22).

Як слідує з матеріалів справи: фізична особа ОСОБА_1 призначений на посаду директора Товариства 02.09.2019.

Частиною 13 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" №2275-VIII від 06.02.2018 передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Відповідно до ч.2, 3, 4 ст.32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" №2275-VIII від 06.02.2018 виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

Наявними у справі доказами підтверджується належне повідомлення учасників Товариства про бажання позивача звільнитись з посади директора Товариства та необхідність скликання загальних зборів учасників Товариства з відповідним порядком денним (звільнення генерального директора Товариства; призначення нового генерального директора Товариства; уповноваження осіб на проведення державної реєстрації змін відомостей про Товариство в ЄДРЮОФОПтаГФ) (а.с.37, 39-41, 45).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивачем було належним чином повідомлено учасників Товариства про необхідність проведення загальних зборів стосовно звільнення його з посади директора Товариства.

Натомість учасниками Товариства загальні збори проведені не були, та, як наслідок, не ухвалено відповідне рішення про звільнення позивача з посади директора Товариства.

Беручи до уваги те, що позивачем були вжиті заходи щодо звільнення з посади директора Товариства, проте учасниками Товариства своїх обов`язків щодо участі в загальних зборах виконано не було, суд доходить висновку, що вимоги фізичної особи ОСОБА_1 в частині припинення трудових відносин є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Суд також відзначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 по справі №127/27466/20 надано такі висновки щодо застосування норм права: "...за відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника з метою захисту своїх прав він може звернутися до суду, однак... належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах КЦС ВС від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі №761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому, зокрема через два тижні після написання/подання заяви про звільнення, як у цій справі, по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення."

З огляду на наведене, правомірними є вимоги фізичної особи ОСОБА_1 про визнання припиненими трудових відносин із Товариством у зв`язку зі звільненням з посади генерального директора за власним бажанням з моменту набрання рішенням законної сили.

Також позивачем разом з позовною вимогою "...визнати припиненими трудові відносити між ОСОБА_1 ... та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКСЕС ДРАЙВ» ... на підставі ст.38 КЗпП України у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з моменту набрання рішенням суду законної сили..." до відповідача заявлено вимогу "...з внесенням відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 як керівника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКСЕС ДРАЙВ»."

Отже, в позовній заяві б/н від 14.05.2024 позивачем також заявлено вимогу про зобов`язання Товариство вчинити дії щодо внесенням відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення відомостей про ОСОБА_1 як керівника Товариства.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 державна реєстрація юридичних осіб - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості про юридичну особу, зокрема відомості про керівника юридичної особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема документів, що подаються заявником для державної реєстрації.

Згідно з п.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 заявником в розумінні цього Закону є, зокрема представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

З огляду на наведені приписи Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 суд доходить висновку, що відповідач є належним заявником при зверненні до державного реєстратора з метою виключення відомостей про позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та призначення нового керівника Товариства.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.02.2020 у справі №914/393/19, як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, виходячи із вищевикладеного, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням відомостей про директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В контексті наведеного суд враховує, що застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).

За наведених обставин вимога позивача про зобов`язання Товариство вчинити дії щодо виключення відомостей про позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з огляду на завдання господарського судочинства, яке полягає в справедливому вирішенні спорів із метою ефективного захисту порушених прав, є об`єктивно виправданою та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" (вул.Максимовича, буд.4, офіс 516, м.Вінниця, Вінницька обл., 21036; ідентифікаційний код: 43199584) та генеральним директором фізичною особою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) у зв`язку зі звільненням з посади генерального директора за власним бажанням.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" (вул.Максимовича, буд.4, офіс 516, м.Вінниця, Вінницька обл., 21036; ідентифікаційний код: 43199584) вчинити дії щодо внесенням відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення відомостей про фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" (вул.Максимовича, буд.4, офіс 516, м.Вінниця, Вінницька обл., 21036; ідентифікаційний код: 43199584).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" (вул.Максимовича, буд.4, офіс 516, м.Вінниця, Вінницька обл., 21036; ідентифікаційний код: 43199584) на користь фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів із дня його проголошення. Враховуючи, що в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

7. Повне рішення складено 16 вересня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. ухвали:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - рекомендованим листом;

3 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Максес драйв" (вул.Максимовича, буд.4, офіс 516, м.Вінниця, Вінницька обл., 21036) - рекомендованим листом