ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" вересня 2024 р. Справа № 918/1071/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 16.08.2024 року № 22-15274/001-юр на бездіяльність державного виконавця у справі № 918/1071/23 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 247 378 грн 00 коп.,

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО"

про стягнення коштів у сумі 149 432 грн 38 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від стягувача - Тарновецький П.Я., довіреність від 25.10.2023 р.;

від боржника - Гутнік М.А. (самопредставництво) (в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 лютого 2024 року у справі № 918/1071/23 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" заборгованість в сумі 247 378 грн 00 коп., інфляційні втрати в сумі 200 854 грн 16 коп., три відсотки річних в сумі 27 078 грн 36 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 7 129 грн 66 коп. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 3% річних в сумі 1 228 грн 59 коп. та інфляційних втрат в сумі 210 003 грн 55 коп. відмовлено. Зустрічний позов Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 855 грн 52 коп. - пені, 148 576 грн 86 коп. - штрафу та 2 684 грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору. Проведено зустрічне зарахування сум, стягнутих за первісним та зустрічним позовами та стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" заборгованості в сумі 247 378 грн 00 коп., інфляційних втрат в сумі 51 421 грн 78 коп., трьох відсотків річних в сумі 27 078 грн 36 коп. та витрат по оплаті судового збору в сумі 4 445 грн 66 коп.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 квітня 2024 року рішення Господарського суду Рівненської області від 12.02.2024 року у справі № 918/1071/23 залишено без змін.

1 травня 2024 року на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 12 лютого 2024 року, яке набрало законної сили 17 квітня 2024 року, видано наказ про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, буд. 24, ) заборгованості в сумі 247 378 (двісті сорок сім тисяч триста сімдесят вісім) грн 00 коп., інфляційних втрат в сумі 51 421 (п`ятдесят одна тисяча чотириста двадцять одна) грн 78 коп., трьох відсотків річних в сумі 27 078 (двадцять сім тисяч сімдесят вісім) грн 36 коп. та витрат по оплаті судового збору в сумі 4 445 (чотири тисячі чотириста сорок п`ять) грн 66 коп.

20 серпня 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на адресу суду надійшла скарга від 16.08.2024 року № 22-15274/001-юр на бездіяльність державного виконавця, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Хомич Анни Іванівни у виконавчому провадженні № 75680185 щодо не зупинення вчинення виконавчих дій на підставі абз. 22 п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 75680185 на підставі абз. 22 п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 2 вересня 2024 року скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 16.08.2024 року № 22-15274/001-юр на бездіяльність державного виконавця у справі № 918/1071/23 прийнято до розгляду та призначено до розгляду у судове засідання на 9 вересня 2024 року на 13:30 год.

4 вересня 2024 року від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява від 04.09.2024 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій просив надати Гутнік Мар`яні Анатоліївні та ОСОБА_1 можливість участі в судовому засіданні у даній справі, призначеному на 09.09.2024 року на 13:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 6 вересня 2024 року заяву представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 04.09.2024 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/1071/23, призначене на "09" вересня 2024 року на 13:30 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

5 вересня 2024 року від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення з додатками. В поясненнях зазначено, що у відповідь на лист АТ "НАЕК "Енергоатом" про зупинення вчинення виконавчих дій від 02.08.2024 № 01-17392/10-вих надійшов лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 121605//20.3.2 від 30.08.2024, де вказано, що на підставі вимог 102 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" державними виконавцями Шевченківського відділу ДВС у м. Києві та Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржником за якими є АТ "НАЕК "Енергоатом" () (крім рішень, які не підлягають зупиненню згідно з вимогами Закону). Зазначене також свідчить про те, що заяви філії "ВП "Рівненська АЕС" про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 75680185 є законними та обґрунтованими, а бездіяльність державного виконавця щодо незупинення вчинення виконавчих дій є протиправною. Оскільки лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 121605//20.3.2 від 30.08.2024 надійшов після звернення боржника до суду зі скаргою № 22-15274/001-юр від 16.08.2024 представник боржника просить суд долучити зазначений лист та додаткові пояснення до скарги.

9 вересня 2024 року від представника стягувача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення.

Також 9 вересня 2024 року від представника стягувача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 09.09.2024 року, в якому просить витребувати в Акціонерного "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" оригінали наступних електронних доказів: листа Мінстратегпрому № 1.2-4.3.1/6510-24 від 02.08.2024 та наказу Мінстратегпрому № 95 від 02.08.2024.

Щодо клопотання представника стягувача від 09.09.2024 року суд зазначає наступне.

За змістом статті 96 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд дійшов висновку, що стягувачем не доведено наявність достатніх підстав для витребування у боржника оригіналів електронних доказів, паперові копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника стягувача від 09.09.2024 року.

У судовому засіданні 9 вересня 2024 року представник боржника підтримав подану скаргу в повному обсязі. Представник стягувача скаргу заперечив.

Державний виконавець у судове засідання 9 вересня 2024 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 02.09.2024 року, до електронного кабінету Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Враховуючи визначений законом порядок розгляду скарги, а також належне повідомлення державного виконавця про дату, час і місце розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Розглянувши скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 16.08.2024 року № 22-15274/001-юр на бездіяльність державного виконавця у справі № 918/1071/23 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли свою реалізацію у Господарському процесуальному кодексі України, а також Законі України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, частиною першою статті 18 ГПК України та частинами другою, четвертою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зокрема передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суди, здійснюючи відповідний контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації принципу обов`язковості судового рішення.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Як передбачено в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З матеріалів справи вбачається, що 2 серпня 2024 року державним виконавцем Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хомич Анною Іванівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75680185 з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 1 травня 2024 року № 918/1071/23.

В подальшому до Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 09.08.2024 року № 22-14958/001-юр про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 75680185 на підставі абз. 22 п. 102 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із включенням наказом Мінстратегпрому від 02.08.2024 № 95 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101. До вказаного листа був доданий відповідний наказ Мінстратегпрому від 02.08.2024 № 95.

Станом на 15.08.2024, зокрема, і у автоматизованій системі виконавчого проваджу відсутня інформація щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні 75680185.

Оскільки Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" повідомила державного виконавця про наявність підстав для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 75680185, однак державним виконавцем після отримання відповідної інформації жодної процесуальної дії зроблено не було, боржник вважає, що всі ці обставини призводять до порушення прав та інтересів боржника у виконавчому провадженні, що є підставою для звернення до суду з цією скаргою.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У рішеннях Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти Україні", "ПМП "Фея" та інші проти України" зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Отже, судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Забезпечення виконання остаточного судового рішення у визначеному законом порядку є позитивним обов`язком держави.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно приписів статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження повинно здійснюватися з дотриманням засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності.

У частині першій статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Права та обов`язки виконавців визначено статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про виконавче провадження" встановлює випадки зупинення вчинення виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, його закінчення, а також випадки повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до абз. 12 пункту 102 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 09.11.2024 включно.

Порядком визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі - Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101, встановлено процедуру визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України (далі - Мінстратегпром) розглядає пакет документів та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до переліку, про що видається відповідний наказ.

Наказом Мінстратегпрому від 02.08.2024 № 95 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код 24584661) включено до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101.

Таким чином, на підставі абз. 12 п. 102 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" вчинення виконавчих дій у всіх виконавчих провадженнях, за якими боржником є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає зупиненню на період дії воєнного стану в Україні.

Як свідчать матеріали справи боржником у виконавчому провадженні ВП № 75680185 Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець після встановлення факту включення Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101, зобов`язаний був прийняти відповідне рішення про зупинення виконавчого провадження шляхом винесення відповідної постанови.

Отже, суд вважає, що у спірних правовідносинах державним виконавцем Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 75680185, що суперечить абз. 12 п. 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 79 ГПК України).

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала.

Статтею 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає вимоги скаржника, викладені у скарзі від 16.08.2024 року № 22-15274/001-юр на бездіяльність державного виконавця, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд також звертає увагу сторін та органу ДВС, що відповідно до ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 16.08.2024 року № 22-15274/001-юр на бездіяльність державного виконавця у справі № 918/1071/23 - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Хомич Анни Іванівни у виконавчому провадженні № 75680185 щодо не зупинення вчинення виконавчих дій на підставі абз. 22 п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження".

3. Зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 75680185 на підставі абз. 22 п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 9 вересня 2024 року та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Політика Н.А.