ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Справа № 903/568/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Василишин А.Р.

суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши апеляційну скаргу позивача фізичної особи-підприємця Павлюка Івана Васильовича

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.07.2024 р. про повернення позовної заяви

постановлену у м. Луцьк, повний текст складений 04.07.2024 р.

у справі № 903/568/24 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом фізичної особи-підприємця Павлюка Івана Васильовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Геокомп"

про стягнення 462 800,00 грн. заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали від 04.07.2024 р. Господарський суд Волинської області повернув позовну заяву позивачу фізичній особі-підприємцю Павлюку Івану Васильовичу у справі № 903/568/24 на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач фізична особа-підприємець Павлюк Іван Васильович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що ухвала Господарського суду Волинської області від 04.07.2024 р. підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування судом та недоведеністю обставин, які мають значення для справи та які суд першої інстанції вважає встановленими, а також за невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Пояснює, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.06.2024 р. залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 6942,00 грн. та документи, які підтверджують направлення ТОВ «Геокомп» копій позовної заяви і доданих до неї документів. Позивач 19.06.2024 р. усунув зазначені недоліки та подав до суду заяву про усунення недоліків з квитанцією про сплату судового збору у визначено судом розмірі та підтвердженням направлення відповідачеві ТОВ «Геокомп» копії позовної заяви з додатками рекомендованим листом з описом вкладення. Натомість 04.07.2024 р. в застосунку «ДІЯ» позивач ознайомився з ухвалою про повернення позовної заяви, де суд зазначає про те, що позивач не виконав вимоги ухвали суду, оскільки згідно з відповіддю № 677233 від 04.07.2024 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Геокомп» : вул. Назаренка Є. академіка, буд. 2, офіс 68, м. Львів, 79026, а не адреса здійсненого відправлення: вул. Ковельська, 22, оф. 209, м. Луцьк, Волинська обл., 43016.

Звертає увагу, що в ухвалі суду першої інстанції від 17.06.2024 р. не зазначалось про те, що позивачем вказано невірну адресу місцезнаходження відповідача ТОВ «Геокомп», а зазначено лише про такий недолік як відсутність підтвердження направлення ТОВ «Геокомп» копій позовної заяви з додатками.

Вважає, що суд, встановивши дані обставини під час розгляду питання щодо відкриття провадження по справі, повинен був надати час для усунення недоліків з посиланням на отримані судом відомості із зазначеного вище реєстру, а у разі їх не усунення - повернути позовну заяву позивачу, однак такого права позивачу надано не було.

Доводить, що адреса, за якою було відправлено копію позовної заяви була зазначена ТОВ «Геокомп» у договорах № 1 від 01.12.2023 р. та № 2 від 01.12.2023 р. про виконання сільськогосподарських робіт, які укладені фізичною особою підприємцем - Павлюком Іваном Васильовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геокомп».

Просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.07.2024 у справі № 903/568/24 про повернення позовної заяви позивачу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, тоді як був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції в письмовому провадженні без повідомлення сторін, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа /а.с. 62 зв. у т.1/.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до норм ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до наведених норм та враховуючи, що клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи суду не подано, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

13.06.2024 р. фізична особа-підприємець Павлюк Іван Васильович подав до Господарського суду Волинської області позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геокомп" 462800,00 грн. заборгованості. Підставою позовної вимоги фізична особа-підприємець Павлюк Іван Васильович визначає неналежне виконання відповідачем умов договорів на виконання сільськогосподарських робіт № 1 від 01.12.2023 р. № 2 від 01.12.2023 р.

Ухвалою від 17.06.2024 р. Господарський суд Волинської області позовну заяву фізичної особи-підприємця Павлюка Івана Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геокомп" залишив без руху; надав позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - подати суду докази сплати судового збору у розмірі 6942,00 грн. та документи, які підтверджують направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Геокомп" копій позовної заяви і доданих до неї документів /а.с. 7 у т.1/.

24.06.2024 р. (до закінчення процесуального строку) позивач подав заяву про усунення недоліків, до якої долучив, зокрема, докази надіслання відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Геокомп" копій позовної заяви і доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення. Встановлено, що копія позовної заяви і додані до неї документи направлені відповідачеві на адресу : вул. Ковельська, 22, оф.209, м. Луцьк, Волинська обл., 43016 /а.с. 9 13 у т.1/.

Матеріали оскарження не містять доказів вручення чи повернення такого поштового відправлення.

Відповідно до оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виснував про недотримання позивачем вимог статей 162, 164 ГПК України, неусунення недоліків у встановлений судом строк, повернув позовну заяву відповідно до ч.4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Мотивуючи такі висновки про підстави для повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції вказав, що згідно з відповіддю № 677233 від 04.07.2024 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Геокомп": вул. Лазаренка Є. академіка, буд.2, офіс 68, м. Львів, 79026, а не адреса здійсненого відправлення: вул. Ковельська, 22, оф.209, м. Луцьк, Волинська обл., 43016.

Як зазначає в апеляційній скарзі підприємець Павлюк І.В., у розділі «реквізити та підписи сторін» договорів № 1 від 01.12.2023 р. № 2 від 01.12.2023 р., неналежне виконання яких є підставою його позовних вимог, зазначена адреса відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Геокомп": «Юридична адреса: 43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 22, офіс 209».

Колегія суддів перевірила наведені пояснення, ознайомилась із змістом договорів шляхом дослідження копій у КП "Діловодство спеціалізованого суду" і встановила, що такі обставини відповідають дійсності.

За наведених обставин колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви та застосовує такі процесуальні норми.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до аб. 1 ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Отже, наведені норми не регламентують чітко надсилання копіі позовної заяви із додатками за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), натомість інші норми Господарського процесуального кодексу передбачають можливість надсилання процесуальних документів за останньою, відомою суду адресою.

Позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначив всі необхідні реквізити позовної заяви, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зокрема і місцезнаходження юридичної особи: 43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 22, офіс 209.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В даному випадку в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд не уточняв вимогу про надання доказів направлення позовної заяви із додатками за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Натомість позивач своєчасно, в межах процесуального строку, виконав вимоги суду і надав докази, зокрема, направлення позовної заяви із додатками у паперовій формі листом з описом вкладення за останньою, відомою йому адресою, яка була повідомлена відповідачем шляхом визначення у реквізитах договору, обставини виконання якого є предметом спору за позовом - вул. Ковельська, 22, оф.209, м. Луцьк, Волинська обл., 43016. Очевидно, що така адреса надана відповідачем позивачеві в тому числі для обміну кореспонденцією.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, керуючись нормами гл.6 загальних положень ГПК України, повинен був надати оцінку доказам направлення позовної заяви відповідачу та після цього вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для продовження процесуального строку на усунення недоліків (та надіслання копії позовної заяви з додатками на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є належною за висновками суду першої інстанції), або вирішити питання про направлення справи за встановленою підсудністю за наявності підстав, визначених гл. 2 загальних положень ГПК України, тобто -керуючись іншими процесуальними нормами.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава - учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції", заява № 12964/87, § 59).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише регламентованим, але й реальним. Надмірний формалізм під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 р. у справі № 185/111/24.

Колегія суддів вважає ухвалу судом про повернення позовної заяви необґрунтованою всупереч наведеним вище процесуальним нормам.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду Волинської області від 04.07.2024 р. про повернення позовної заяви у справі № 903/568/24 на підставі п.4 ст.280 ГПК України та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання розподілу витрат по сплаті судового збору не вирішувалося колегією суддів і має бути вирішене за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача фізичної особи-підприємця Павлюка Івана Васильовича задоволити, ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.07.2024 р. у справі № 903/568/24 скасувати.

Справу № 903/568/24 направити Господарському суду Волинської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.