ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 Справа № 917/352/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство Котлогаз

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ардоніт

про стягнення 2 264 464,16 грн

представники учасників справи у судове засідання не з`явилися

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство Котлогаз з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Ардоніт про стягнення 2 264 464,16 грн за договором підряду № 20 від 11.02.2022, з яких 500 000,00 грн - повернення авансового платежу, 1764464,16 грн - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не розпочав виконання робіт за договором підряду № 20 від 11.02.2022.

Відповідач у відзиві на позов (вхід. № 5561 від 22.04.2024, том 1, а.с. 97-99) проти позову заперечує, посилаючись на те, що всупереч п. 4.2 договору позивач не передав підряднику будівельний майданчик, робочу проектну документацію, дозвіл на виконання робіт; на виконання договору на кошти від отриманого авансу відповідач здійснив закупівлю матеріалів, необхідних для запланованих робіт.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 6258 від 06.05.2024, том 1, а.с. 133-135) вказав, що проектна документація була направлена відповідачу в електронній формі; дозвіл на виконання робіт повинен був отримати підрядник; у договорі відсутні вимоги про письмове оформлення передачі будівельного майданчика.

Відповідач у додаткових поясненнях (вхід. № 7734 від 31.05.2024; том 1, а.с. 143-149) зазначив, зокрема, що відмова позивача від договору проведена з порушенням ст. 849 ЦК України та була безпідставною.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. за номером справи 917/352/24 (том 1, а.с. 32).

Ухвалою від 05.03.2024 (том 1, а.с. 36-37 ) суд відкрив провадження в цій справі, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначив дату підготовчого засідання.

Відповідач звернувся до суду із клопотанням від 19.03.2024 (вхід. № 4202 від 27.03.2024, том 1, а.с. 47-48) про зупинення провадження в цій справі на підставі ч. 3 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки єдиний засновник та керівник ТОВ «Ардоніт» Ліщинський О. В. з 01.11.2022 та дотепер несе військову службу в Збройних Силах України.

Ухвалою від 02.04.2024 (том 1, а.с. 87) суд відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження в цій справі, продовжив строк проведення підготовчого провадження та відклав підготовче засідання.

Ухвалою від 23.04.2024 (том 1, а.с. 123-124) суд продовжив Товариству з обмеженою відповідальністю «Ардоніт» строк для подання відзиву на позов та відклав підготовче засідання.

Ухвалою від 18.06.2024 (том 2, а.с. 18-20) суд задовольнив клопотання відповідача про поновлення строку на подання додаткових доказів у цій справі, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 09.07.2024.

Судове засідання, призначене на 09.07.2024 не відбулось у зв`язку з оголошенням під час проведення судового засідання повітряної тривоги у Полтавській області (зокрема й у місті Кременчук та у місті Полтава).

Ухвалою від 09.07.2024 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 12.09.2024 об 11:00 год (том 2, а.с. 37).

Вказана ухвала суду надсилалась позивачу, представнику позивача та відповідачу в їх електронні кабінети у підсистемі Електронний суд (довідки про доставку електронного листа від 09.07.2024, том 2, а.с. 38, 39, 40).

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, ухвала від 09.07.2024 доставлена сторонам в установленому порядку.

Факт належного повідомлення сторін про розгляд цієї справи також підтверджується наданими ними суду поясненнями по суті справи.

Позивач та відповідач подали суду клопотання від 11.09.2024 та від 12.09.2024 (відповідно) про розгляд справи за їх відсутності. Ці клопотання суд задовольнив.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «КОТЛОГАЗ» (далі Замовник, позивач, ТОВ «КОТЛОГАЗ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРДОНІТ» (далі Підрядник, відповідач, ТОВ «АРДОНІТ») укладено договір підряду № 20 від 11.02.2022 року (далі-Договір, том 1, а.с. 9-18).

За умовами п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик виконати в порядку та на умовах цього договору загально-будівельні роботи на об`єкті Замовника «Реконструкції будівлі міні-ТЕЦ та пресової ділянки літ Г-3 із встановленням додаткового парового котла Vynckе» паропродуктивністю 16 т/год за адресою: вул. Центральна, 1, в смт. Пересічне на території Солоницівської селищної ради, Харківського району, Харківської області» (далі - Об`єкт), які виконуються згідно Договірної ціни (Додаток № 1), (далі - роботи).

Відповідно до п. 2.1 Договору Замовник зобов`язується розпочати роботи протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання авансового платежу на виконання робіт по договору, а також після надання Замовником Підряднику будівельного майданчика, робочої проектної документації. Загальний строк виконання робіт за договором складає 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту перерахування авансового платежу по договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що загальна вартість робіт за договором визначається Договірною ціною (Додаток № 1) та складає 8 822 320, 80 грн, в тому числі ПДВ 20%, і включає вартість матеріалів та обладнання, необхідних для виконання робіт.

Згідно п. 3.3 Договору розрахунки за роботи, передбачені умовами цього договору, здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника в наступному порядку:

- авансовий платіж в розмірі 500 000,00 грн, з врахуванням ПДВ 20% від загальної вартості договору, передбаченої п.3.1, в строк 7 (сім) банківських днів з моменту підписання цього Договору;

- подальші розрахунки за виконані роботи здійснюються Замовником щомісячно з поетапним частковим погашенням авансового платежу за кожним підписаним Сторонами Актом приймання-передачі фактично виконаних робіт (форма КБ- 2в, довідка КБ-3) в строк 10 (десять) банківських днів від дати підписання Сторонами відповідного акту. При цьому, загальна сума здійснених оплат за цим договором не може перевищувати 90% загальної суми договору.

У п. 4.7 Договору визначено, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк або поза строк (термін) стає неможливим, систематично порушує умови цього договору, Замовник має право відмовитися від цього договору (розірвати договір), вимагати від Підрядника повного відшкодування понесених збитків.

Відповідно до п. 9.1-9.3 Договору, визначено, що у разі порушення умов цього договору винна сторона відшкодовує завдані збитки у повному обсязі, в тому числі втрачену вигоду в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

У разі порушення строків виконання робіт Підрядник на вимогу Замовника зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 20 % від загальної суми договору, при цьому Підрядник не звільняється від обов`язку виконати всі передбачені в цьому договорі роботи і дотримуватися всіх передбачених в цьому договорі умов (п. 9.2 договору).

У разі порушення Підрядником умов цього договору Замовник має право вимагати розірвання договору та повернення передоплати та/або всіх оплат за цим договором за вирахуванням вартості фактично виконаних робіт, відповідно до акту приймання-передавання виконаних робіт (п. 9.3 договору).

Пунктами 9.11-9.12 Договору сторони визначили, що до нарахування та стягнення штрафних санкцій за цим договором застосовується загальний строк позовної давності (3 роки). Сторони сплачують штрафні санкції незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 13.8 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до « 31» грудня 2022, а в частині взаєморозрахунків та гарантійного строку - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

У п. 14.8 Договору визначено про те, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору, 23.02.2022 Замовник перерахував Підряднику грошові кошти авансового платежу у розмірі 500 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 5755 від 23.02.20222 (т.1 а.с.22) та випискою з рахунку (т.1 а.с.21).

Позивач у позові вказує, що Підрядник станом на 29.02.2024 року не приступив до виконання робіт за Договором, що не надає останньому вчасно, у строки встановлені п.2.1 Договору, виконати роботи, Замовник 02.02.2024 року направив на адресу Підрядника лист № 170 від 30.01.2024 року «Про розірвання договору та повернення сплачених коштів», що підтверджується квитанцією, накладною та описом вкладення у цінний лист (т.1 а.с.23-26, 27-30).

Позивач у позові вказує, що 21.02.2024 року вказаний лист № 170 від 30.01.2024 повернувся Замовнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (т.1 а.с.29).

Позивач у позові вказує, що відповідач порушив умови договору та не виконав роботи, тому заявив до стягнення авансовий платіж в розмірі 500 000,00 грн та на підставі п. 9.2 договору - неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1 764 464,16 гривень (що становить 20% від суми Договору 8 822 320, 80 грн).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 193 Господарського кодексу встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Суд зазначає, що спеціальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють виконання договору підряду (глава 61 ЦК України), визначені підстави та умови для заявлення замовником вимог до підрядника про стягнення збитків.

Отже, при вирішенні питання щодо наслідків невиконання робіт чи виявлення недоліків виконаних робіт необхідно керуватися спеціальними нормами, що регулюють виконання договору підряду, та умовами укладеного між сторонами договору.

Позивач у позовній заяві, як на обґрунтування підстав для повернення сплачених відповідачу коштів попередньої оплати за виконання робіт, посилається на положення ч. 2 та, одночасно, на ч. 4 ст. 849 ЦК України.

У ч.1 ст. 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2 ст. 849 ЦК України).

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3 ст. 849 ЦК України).

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 ЦК України).

Положення частин другої і четвертої статті 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Так, у ч. 2 статті 849 Цивільного кодексу України вказано, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Зі змісту норм ЦК України, якими закріплено загальні положення щодо врегулювання договірних правовідносин за договором підряду випливає, що дострокове розірвання договору може вчинятися як за взаємною згодою сторін (при цьому фактично ініціювання здійснюється однією стороною, а інша погоджується із цими умовами), так і шляхом односторонньої відмови від договору (за ініціативою однієї з сторін, права якої порушені другою стороною).

Сторона, права та інтереси якої порушено, своє право на одностороннє дострокове розірвання договору може реалізувати на підставах, визначених законом/безпосередньо в укладеному договорі, також реалізація цього права може бути пов`язана із вчиненням/невчиненням сторонами/або однією з сторін договору певних дій, чи без встановлення в договорі будь-яких додаткових умов щодо його дострокового розірвання (такі висновки містяться в постанові ВС в справі № 904/7804/16 від 25.02.2021 р.).

Підстави для відмови замовника від договору підряду (три окремі самостійні підстави) та їх наслідки, визначені ст. 849 ЦК України.

При цьому, застосування замовником частини другої цієї статті може бути обґрунтованим, якщо замовником буде доведено допущені підрядником порушення договору, оскільки за їх відсутності така вимога замовника не може ґрунтуватися лише на наявності самого права на відмову від договору (подібні висновки наведені в постановах ВС: в справі № 910/2051/19 від 16.03.2020 р.; в справі № 911/1433/18 від 13.09.2019 р.; в справі № 915/212/20 від 18.11.2021 р.).

Право замовника відмовитись від договору, передбачене статтею 849 ЦК України, виникає лише щодо тих договорів, які на момент такої відмови були чинними (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від16 вересня 2022 року у справі № 913/703/20).

Позивач зазначає, що ним 02.02.2024 року на адресу відповідача було надіслано листа про розірвання договору та повернення сплачених коштів (т.1 а.с.23-26).

За результатом аналізу змісту зазначеного листа, позивач як на підставу розірвання договору посилається і на ч. 2 ст. 849, так і на ч. 4 ст. 849 ЦК України.

Стаття 849 ЦК України передбачає, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, Замовник має право перевірити хід робіт, і якщо буде виявлено, що роботи так і не розпочаті або виконуються занадто повільно, він має можливість відмовитись від договору. Як наслідок відмови передбачене право замовника вимагати від підрядника відшкодування збитків.

Виявивши, що підрядник не дотримується стандартів якості робіт, замовник може призначити строк для усунення недоліків. Невиконання підрядником цієї вимоги надає право замовнику відмовитись від договору. У такому випадку бонусом буде право вимагати відшкодування збитків або, як альтернатива, надати іншій особі можливість якісно виконати роботи за рахунок підрядника.

У ч. 4 ст. 849 ЦК України передбачено право замовника у будь-який час та за будь-яких обставин відмовитись від договору. Однак у цьому разі така відмова може мати наслідком для замовника: обов`язок сплатити кошти за виконану частину роботи та відшкодувати збитки підряднику.

Вказані підстави є самостійними та не можуть бути змішані.

Не можна відмовитись від договору підряду у зв`язку з невиконанням чи повільним виконанням робіт, а коли з`ясується, що вина підрядника у цьому відсутня, вказати на те, що відмова є безумовним правом.

В постанові КГС ВС від 13.09.2019 р. у справі №911/1433/18В висловлена наступна правова позиція: законність відмови замовника від договору підряду на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України у разі не доведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може бути виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі ч. 4 цієї норми.

Також КГС ВС у постанові від 02.02.2022 року у справі № 922/3961/20 висловив наступну правову позицію:

5.15. З аналізу статті 849 Цивільного кодексу України вбачається, що вказана стаття встановлює три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

5.16. Так, частинами другою, третьою наведеної статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначених законодавством умов. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без будь-яких причин та умов), але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

5.17. Законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини другої статті 849 Цивільного кодексу України у разі недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може бути виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини четвертої наведеної статті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19, від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18, від 18.11.2021 у справі № 915/212/20.

5.18. Таким чином, у разі відмови замовника від договору підряду з посиланням на частину другу статті 849 Цивільного кодексу України, обов`язковому дослідженню підлягає наявність чи відсутність передбачених зазначеною нормою підстав для такої відмови, зокрема щодо порушення з боку підрядника умов відповідного договору.

Суд погоджується з твердженням відповідача про безпідставність відмови від договору підряду за ч. 2 ст. 849 ЦК України оскільки матеріалами справи не підтверджено наявність порушення з боку підрядника умов договору підряду.

У п. 2.1 Договору сторони визначили, що Підрядник зобов`язується розпочати роботи: протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання авансового платежу на виконання робіт по Договору, а також після надання Замовником Підряднику будівельного майданчика, робочої проектної документації.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У ч.2 ст. 613 ЦК України вказано, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

У п. 1.4 Договору також зазначено, що Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), проектно-кошторисну документацію.

У п.п. 4.2.1, 4.2.2., 4.2.5-4.2.6 п. 4.2. Договору сторони договору визначили, що Замовник зобов`язаний:

4.2.1. Передати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт);

4.2.2. До початку виконання робіт передати Підряднику проектну документацію, будівельний майданчик, акт-допуск на виконання робіт на території діючого підприємства, інформацію щодо розташування реперних точок на місцевості;

4.2.5. Надати за необхідності Підряднику для виконання робіт точки приєднання до джерел живлення 220/380В;

4.2.6. Надати за необхідності Підряднику для виконання робіт приєднання до систем водопостачання та водовідведення.

Згідно з п. 14.11 Договору одним із невід`ємних додатків до нього є додаток № 2 «Правила безпеки та стандарти під час виконання робіт на території замовника»

У п.п. 1.2.11 «Роботи, що відносяться до дозволу на виконання будівельних робіт» додатку № 2 до договору зазначено, що прораб Підрядника повинен отримати від начальника будівництва Замовника копію дозволу (декларації) на виконання будівельних робіт.

В статті 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В статті 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

До матеріалів цієї справи не надані докази виконання позивачем п. 1.4., п.п. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.5.-4.2.6. п. 4.2. Договору підряду.

Так, позивач не надав належних доказів передачі відповідачу будівельного майданчика, як це передбачено п.4.2.1 та 4.2.2 Договору.

Відповідач у відзиві та у додаткових поясненнях наполягає, що будівельний майданчик позивач йому не передав.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що договором не передбачено письмового оформлення передачі будівельного майданчика.

Проте, це не звільняє позивача від обов`язку доведення належними доказами факту передачі будівельного майданчика відповідачу, а також доведення дати такої передачі що є необхідною умовою для встановлення дати початку виконання робіт, згідно з умовами п. 2.1 Договору.

Отже, позивач належними доказами не довів факту передачі будівельного майданчика відповідачу.

Позивач не надав належних доказів передачі відповідачу проектної документації, як це передбачено п.4.2.1 та 4.2.2 Договору.

Відповідач у відзиві та у додаткових поясненнях наполягає, що проектну документацію позивач йому не передав.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що проектна документація була передана відповідачу засобами електронної пошти, в підтвердження чого надав копію сторінки електронної переписки від 10.02.2022 (т.1 а.с.136).

Дослідивши зміст цієї сторінки суд встановив, що у ній йдеться про лист від 10.02.2022, в той час як договір підряду укладений 11.02.2022, тобто цей лист датований до укладення договору; у цьому листі відсутні вказівки на те, що він стосується договору підряду 11.02.2022; із змісту копії цієї сторінки не вбачається, що із вказаним листом направлялася саме проектна документація по договору підряду від 11.02.2022.

З огляду на викладене, вказана копія сторін електронної переписки від 10.02.2022 за правилами ст. 76 ГПК України не може бути визнана судом як належний доказ направлення відповідачу проектної документації.

Суд зазначає, що позивач під час розгляду справи не надав вказану проектну документацію чи витяг з неї до залучення до матеріалів справи в підтвердження факту існування цієї документації.

Отже, позивач належними доказами не довів факту передачі проектної документації відповідачу.

Суд вважає обґрунтованими твердження відповідача про те, що відповідач не винен в тому, що не зміг виконати вчасно умови договору, оскільки позивач порушив як п.1.4., п.2.1., так і п.п. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.5.-4.2.6. п. 4.2. Договору підряду № 20 від 11.02.2022 року.

Враховуючи, що позивач не виконав взяті на себе зобов`язання з передачі будівельного майданчика, робочої проектної документації, відповідач не міг приступити до виконання робіт.

З огляду на викладене, суд виснує, що договір підряду № 20 від 11.02.2022 року не міг бути припиненим на підставі частини другої статті 849 ЦК України, оскільки відповідач не приступив до виконання робіт за договором саме з вини замовника, відповідно і завершення виконання робіт за договором не могло відбутися у встановлений строк (2.1. договору) саме з вини замовника.

У постанові КГС ВС від 24.11.2022 року у справі № 916/1591/17 викладена наступна правова позиція:

7.19. Суд зазначає, що законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини другої статті 849 ЦК України у разі недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може бути виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини четвертої наведеної статті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №910/2051/19, від 13.09.2019 у справі №911/1433/18, від 18.11.2021 у справі №915/212/20.

7.20. Поряд з тим, у разі якщо договір підряду розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін (частина четверта статті 849 ЦК України), предметом судового дослідження у справі має бути: чи мала місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, чи оплачена замовником виконана підрядником частина робіт, які правові підстави існують для неповернення підрядником замовнику частини авансу, що перевищує вартість виконаних ним за договором робіт.

Враховуючи правову позицію викладену у постанові КГС ВС від 24.11.2022 року у справі № 916/1591/17, слід дійти висновку, що позивач не мав право відмовитися від даного договору саме на підставі ч. 2 с. 849 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов (т.1 а.с. 97-99) та у додаткових поясненнях (т.1 а.с.143-149) вказує, що на виконання договору на кошти від отриманого авансу відповідач здійснив закупівлю матеріалів, необхідних для запланованих робіт.

В підтвердження вказаного відповідач надав видаткові накладні на придбання матеріалів: № 81 від 16.02.2022 на суму 22194,00 грн, № 138 від 15.04.2022 на суму 25920,00 грн, № 176 від 06.05.2022 на суму 30327,00 грн, № 20480 від 24.03.202 на суму 3539,00 грн, № 5219310 від 08.08.2022 на суму 7505,00 грн, № 5312833 від 17.10.2022 на суму 2567,64 грн, платіжне доручення № 324 від 23.02.2022 на суму 44388,80 грн (т.1 а.с.107-107), товарний чек на суму 115,00 грн., товарний чек на суму 603,90 грн., товарний чек на суму 945,33 грн., товарний чек на суму 1914,73 грн., товарний чек на суму 296 грн. (т.1 а.с.154-156).

Позивач у відповіді вказав, що вказані докази не стосуються спірного договору, проте не надав жодного доказу в підтвердження цього, зокрема, проектної чи іншої робочої документації, де б було передбачено види робіт та матеріалів, необхідних для виконання договору.

Позивач у позові в обґрунтування позову про стягнення попередньої оплати посилається на порушення строків виконання робіт відповідачем, проте одночасно вказує, що спірна сума повинна бути стягнута на підставі положення частини четвертої статті 849 ЦК України, яка передбачає право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У листі від 30.01.2024 (т.1 а.с.23-26) позивач відмову від договору також обґрунтовує саме порушення відповідачем умов договору щодо строку початку робіт, та одночасно вказує, що спірна сума повинна бути повернута на підставі положення частини четвертої статті 849 ЦК України.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові ОП КГС ВС від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19, про те, що у положеннях частин другої і четвертої статті 849 ЦК України передбачено дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій, і законність відмови замовника від договору підряду згідно з частиною другою статті 849 ЦК України у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може бути виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі її частини 4 цієї норми.

Отже, одночасне заявлення вимог на підставі ч. 2 ЦК України та на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України є безпідставним та суперечливим.

Суд зазначає, що підстави позову це обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги

Позивач як підставу позову про стягнення авансового платежу зазначає саме обставини щодо порушення відповідачем умов договору в частині строку виконання робіт.

Проте, матеріалами справи не доведено таких обставин.

Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів попередньої оплати в розмірі 500 000,00 грн суд вважає необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

З огляду на викладене, суд також вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення - штрафу в розмірі 1764 464,16 грн на підставі п. 9.2 договору.

Так у п. 9.2 Договору вказано, що у разі порушення строків виконання робіт Підрядник на вимогу Замовника зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 20 % від загальної суми договору, при цьому Підрядник не звільняється від обов`язку виконати всі передбачені в цьому договорі роботи і дотримуватися всіх передбачених в цьому договорі умов.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, як було встановлено вище, за умовами п. 2.1 Договору підрядник зобов`язується розпочати роботи: протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання авансового платежу на виконання робіт по Договору, а також після надання Замовником Підряднику будівельного майданчика, робочої проектної документації.

Позивач не надав доказів виконання ним обов`язку щодо передачі відповідачу будівельного майданчика та проектної документації, і, як наслідок, не довів початку строку виконання робіт та порушення строку виконання цих робіт.

Отже, позивач не довів порушення відповідачем умов договору та строків виконання робіт.

Тому відсутні підстави для нарахування неустойки у вигляді штрафу за п. 9.2 Договору.

З огляду на викладене, у позовних вимогах про стягнення 1 764 464,16 грн штрафу суд відмовляє.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 33966,96 грн судового збору за платіжною інструкцією № 16921 від 29.02.2024 (т.1 а.с.8). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 01.03.2024 (т.1 а.с.33).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судові витрати позивача на сплату 33 966,96 грн судового збору покладається на позивача, оскільки у позові суд відмовив повністю.

Керуючись ст. 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 12.09.2024.

Суддя Т. М. Безрук