ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2024 Справа № 917/560/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши заяву адвоката Залізняка Івана Івановича

про розподіл судових витрат (вх. № 10585) у справі № 917/1938/23 за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА", 65481, Одеська область, м. Южне, вул. Індустріальна, 6,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", 37200, Полтавська область, Миргородський район, місто Лохвиця, вулиця Аеродромна, будинок 1/1,

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних та 3 % річних,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.07.2024 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Вілмар Україна. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА" 202 059,37 грн основного боргу, 39 711,18 грн пені, 2 396,26 інфляційних втрат, 4 248,01 грн 3 % річних та 3 726,22 грн судового збору.

06.08.2024 позивач звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат (вх. № 10585), в якій просить стягнути з відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 29 809,78 грн.

Відповідно до статті 131 2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У розділі VI (пункт 35) позовної заяви позивач зазначив, що докази фактичного понесення судових витрат в частині наданої позивачу правової (правничої) допомоги у повному розмірі будуть додатково надані суду в строки і в порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги під час розгляду справи позивач (Клієнтом) уклав з Адвокатським об`єднанням "Арцінгер" ("АО "Арцінгер", "Виконавець") договір про надання правової допомоги № 20160/28 від 14.11.2023.

Для надання правової допомоги саме у справі, позивач та АО "Арцінгер" уклали Додаткову угоду № 1 до договору від 14.11.2023, у якому погодили обсяг правової допомоги та її вартість.

Згідно з пунктом 1.2. Додаткової угоди № 1, Сторони погодили надання АО "Арцінгер" позивачеві правової допомоги у суді першої інстанції, що включає такий обсяг правової допомоги:

- складення та подання до суду та направлення учасникам справ (за потреби) заяв по суті спору, заяв (клопотань) з процесуальних питань, та інших необхідних процесуальних документів разом з додатками, обговорення проектів відповідних документів із Клієнтом;

- аналіз заяв по суті справи, інших процесуальних документів, поданих відповідачами, іншими учасниками справи;

- участь в судових засіданнях (у тому числі, в режимі відеоконференції).

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди № 1, Сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену пунктом 1 Додаткової угоди № 1, Клієнт сплачує АО "Арцінгер" гонорар у гривнях у розмірі 12 % від фактично сплаченої відповідачем на користь Клієнта суми заборгованості.

Проте матеріали справи не місять доказів сплати боржником будь-якої суми заборгованості.

Водночас заявник не наводить підстав для здійснення розрахунку 12 % витрат на правову допомогу від суми заявлених позовних вимог - 248 414,82, а не від суми фактично сплаченої відповідачем, як передбачено пунктом 3 Додаткової угоди № 1.

У постанові Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 у справі № 917/579/24, на яку посилається Заявник, вказано: "22.07.2024 відповідачем було сплачено на користь позивача суму у розмірі 119 353,72 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунка позивача".

Отже, виходячи із сплаченої відповідачем суми був здійснений розрахунок 12 % втрат на правову допомогу, у справі № 917/579/24, а не від суми заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 12 % витрат на правову допомогу виходячи із суми заявлених позовних вимог - 248 414,82 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (частини 5 статті 231, статті 235,255 ГПК України)). Згідно зі статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 16.09.2024, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Дмитро СІРОШ