РІШЕННЯ

м. Київ

12.09.2024Справа № 910/8591/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №910/8591/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер.ЮА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроаспект Центр» про стягнення грошових коштів

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач просить суд стягнути заборгованість за договором зберігання. Відповідач заперечив проти позову.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 29.12.2023 між ТОВ «Агролідер.ЮА», як поклажодавцем, та ТОВ «Агроаспект Центр», як зберігачем, укладено Договір зберігання №7 (далі Договір) за умовами якого в порядку та на умовах, визначених договором, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання насіння гібриду соняшника або інше майно, що вказане в актах прийому-передачі. Кожна партія товару передана на зберігання оформлюється актом прийому-передачі, в якому зазначається строк зберігання даної партії товару. Строк зберігання кожної партії товару рахується з дати укладення (скріплення печатками сторін) акту прийому-передачі товару та закінчується датою зазначеною в даному акті прийому-передачі (п. 1.1. Договору).

2.2. Відповідно до п. 1.2. Договору право власності на товар до зберігача не переходить, товар не може бути задіяний в господарському обороті зберігача. Зберігач не має права користуватися товаром, переданим йому на зберігання, а також передавати його у користування третім особам.

2.3. Зберігач гарантує, що товар зберігається на складі, придатному для зберігання такого виду товару, розташованому за адресою: м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 146/18. Зберігання товару за цим Договором є безоплатним. Зберігач має на меті подальше придбання товару (переданого йому на зберігання) за умовами договору №28-08/23 від 14.08.2023 (п.п. 1.1. та 1.2. Договору).

2.4. Відповідно до п.п. 2.1.4.1., 2.1.4.2. Договору зберігач зобов`язаний в продовж строку, вказаному у відповідній вимозі поклажодавця про повернення йому всього товару або частини; при закінченні строку зберігання товару зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві товар в повному обсязі.

2.5. Поклажодавець має право вимагати повернення товару або його частини у будь-який час впродовж дії даного Договору, письмово попередивши про це зберігача за 2 календарних дні (п. 2.2.4. Договору).

2.6. Відповідно до п. 3.1. Договору документами, які підтверджують вартість, кількість і асортимент товару, є акти прийому-передачі товару (на відповідну партію). Якщо кількість товару, який повертається поклажодавцеві, не відповідає кількості товару, вказаного в акті повернення товару, то поклажодавець (його представник) не підписує акт повернення товару. Дата, що міститься в акті повернення товару, є датою повернення зберігачем відповідної партії товару.

2.7. Сторони домовились про те, що у випадку знаходження на зберіганні у зберігача товару поклажодавця, що не був придбаний зберігачем у поклажодавця, зберігач зобов`язаний протягом 3 календарних днів з моменту отримання вимоги поклажодавця про повернення товару здійснити доставку та відправку такого товару у неушкодженій цілісній упаковці, відповідним перевізником до третьої особи, вказаної поклажодавцем. У такому випадку витрати щодо оплати послуг перевізника несе третя особа - отримувач такого товару (п. 3.4. Договору).

2.8. Відповідно до п. 4.1. Договору сторона, що постраждала від невиконання або неналежного виконання іншою стороною зобов`язань за Договором, має право вимагати відшкодування завданих їй збитків.

2.9. Зберігач несе повну матеріальну відповідальність перед поклажодавцем у випадку втрати, знищення, псування товару, в тому числі упаковки та втрати товарного вигляду у відповідності до чинного законодавства. За прострочення повернення товару зі зберігання понад 3 дні зберігач сплачує поклажодавцю штраф у розмірі 10% від вартості непереданого (неповернутого) товару. Якщо прострочення повернення товару зі зберігання триває понад 7 календарних днів, то такий товар вважається втраченим зберігачем і він зобов`язаний сплатити поклажодавцю повну вартість такого товару. У разі втрати (нестачі) товару, в тому числі упаковки (втрати, знищення, викрадення, втрати товарного вигляді та ін..), зберігач зобов`язується відшкодувати поклажодавцеві повну вартість втраченого чи відсутнього товару, а за прострочення сплати вартості втраченого чи відсутнього товару зберігач також виплачує поклажодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення (п.п. 4.2. та 4.3. Договору).

2.10. Згідно з п. 4.5. Договору сторони погодили, що виконання грошового зобов`язання зберігача за цим Договором провадиться за місцезнаходженням поклажодавця на момент виникнення зобов`язання, що регламентується п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України.

2.11. За умовами п. 9.1. Договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до 31 грудня 2024 року (якщо інший строк зберігання не зазначено в актах прийому-передачі), але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

2.12. Повідомлення за Договором допускаються: факсом, електронною поштою, рекомендованими/цінними листами або вручаються кур`єром (особисто) (п. 10.1. Договору).

2.13. За актом від 29.12.2023 прийому-передачі №1 позивач передав, а відповідач передав на відповідальне зберігання товар - насіння гібриду соняшника, загальною вартістю 771 423, 10 грн. Пунктом 2 Акту визначено, що при підписанні цього акту зберігач попереджений про умови зберігання товару, що переданий йому на відповідальне зберігання строком до 01 квітня 2024 року.

2.14. Відповідно до видаткових накладних №1288 від 29.12.2023 на суму 102 210, 80 грн, №446 від 13.03.2024 на суму 18 591, 35 грн, №447 від 05.04.2024 на суму 44 262, 67 грн, №635 від 15.05.2024 на суму 22 297, 88 грн відповідач прийняв товар на суму 187 362,70 грн.

2.15. За твердженнями позивача станом на 08.07.2024 в порушення умов Договору зберігання відповідачем не повернуто товар загальною вартістю 564 358, 13 грн, що був переданий на зберігання строком до 01.04.2024.

2.16. Листом №09/04-2 від 09.04.2024 (дата відправлення, що міститься на поштовому штемпелі - 10.04.2024), листом №21/05 від 21.05.2024 (поштове відправлення №830) позивач звернувся до відповідача з проханням щодо повернення товару зі зберігання та повідомляв, що у разі неповернення товару у вказаний у листі строк товар буде вважатись втраченим. Листи залишились без відповіді та задоволення.

2.17. Також, листом №07/06-4 від 07.06.2024 (поштове відправлення 530) у зв`язку із неповерненням товару позивач заявив вимогу до відповідача про здійснення повної оплати заборгованості (повну вартість товару, 3% річних та пені).

2.18. Оскільки станом на 08.07.2024 відповідачем не повернуто позивачу товар переданий на зберігання за Договором зберігання, то у відповідності до умов п. 4.3. Договору позивач вважає такий товар втраченим та заявляє вимоги про стягнення вартості втраченого товару, пені на підставі п. 4.3. Договору та 3% річних.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. 02.08.2024 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку із частковою сплатою боргу відповідачем. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України).

3.1.1. Враховуючи що позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог подано в межах процесуальних строків, встановлених законом, а також право позивача на зменшення розміру позовних вимог, суд приймає вказану заяву позивача до розгляду та здійснює подальший розгляд справи з урахуванням зменшених позовних вимог.

3.2. Предметом позову (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) є стягнення з відповідача 228 270, 63 грн основного боргу, 50 060, 57 грн пені, 5 560, 93 грн 3% річних. Також, у заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач здійснив перерахунок сум 3% річних та пені на строк розгляду справи, і визначив період нарахування вказаних сум зі строком до 01.08.2024. Однак, незважаючи на здійснений перерахунок, загальна сума вимог зменшилась відповідно до заявлених первісно вимог. Збільшення розміру позовних вимог не відбулось. Заявлено загальну суму до стягнення 283 892, 13 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 526, 530, 549, 551, 610, 629, 691 ЦК України, статті 193, 216, 230, 231, 232 ГК України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо виконання своїх зобов`язань за Договором зберігання в частині своєчасного повернення переданого на зберігання товару.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач заперечив проти задоволення позову вказавши що відповідач звертався до позивача з відповідними листами-вимогами про отримання товару у зв`язку із закінченням терміну зберігання товару. Також відповідач посилається на те, що 30.07.2024 позивачу направлено лист про те що станом на 30.07.2024 на складі відповідача зберігається товар на загальну суму 228 270, 63 грн, і тому відповідач просить позивача забрати такий товар. Крім того, відповідач зазначає, що решту товарна суму 336 087, 50 грн реалізовано зберігачем а отримані кошти перераховано позивачеві платіжною інструкцією №9443 від 30.07.2024. На думку відповідача спір між сторонами відсутній був і до звернення позивача з позовом до суду, а тому в позові належить відмовити.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушені відповідачем умови Договору зберігання? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи правильно виконані розрахунки пені та 3% річних?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРУ.

7.1 Позивач стверджує, що відповідачем були порушені умови Договору в частині своєчасного повернення товару.

7.2. Суд погоджується з цим твердженням з огляду на наступне.

7.3. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

7.4. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

7.5. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.6. Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

7.7. Відповідно до статті 936 ЦК України За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

7.8 Статтею 938 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

7.9. Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну (стаття 942 ЦК України).

7.10. Відповідно до статті 943 ЦК України зберігач зобов`язаний виконувати свої обов`язки за договором зберігання особисто. Зберігач має право передати річ на зберігання іншій особі у разі, якщо він вимушений це зробити в інтересах поклажодавця і не має можливості отримати його згоду. Про передання речі на зберігання іншій особі зберігач зобов`язаний своєчасно повідомити поклажодавця. У разі передання зберігачем речі на зберігання іншій особі умови договору зберігання є чинними і первісний зберігач відповідає за дії особи, якій він передав річ на зберігання.

7.11. За змістом статті 944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

7.12. Статтею 948 ЦК України визначено обов`язок поклажодавця забрати річ після закінчення строку зберігання. Поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

7.13. Відповідно до ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

7.14. Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.15. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.16. В частині 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

7.17. Як встановлено судом вище, за актом прийому-передачі №1 від 29.12.2023 позивач передав на зберігання відповідачеві насіння соняшнику на суму 771 423, 10 грн зі строком зберігання - 01 квітня 2024 року.

7.18. Пунктом 3.4. Договору зберігання визначено, що у випадку знаходження на зберіганні у зберігача товару поклажодавця, що не був придбаний зберігачем у поклажодавця, зберігач зобов`язаний протягом 3 календарних днів з моменту отримання вимоги поклажодавця про повернення товару здійснити доставку та відправку такого товару у неушкодженій цілісній упаковці, відповідним перевізником до третьої особи, вказаної поклажодавцем. У такому випадку витрати щодо оплати послуг перевізника несе третя особа - отримувач такого товару.

7.19. Доказів придбання товару відповідачем на суму зазначену у акті прийому-передачі №1 від 29.12.2023 771 423, 10 грн матеріали справи не містять.

7.20. Судом встановлено, що позивач, звертаючись з вимогами до відповідача (листи №09/04-2 від 09.04.2024 та №21/05 від 21.05.2024) просив здійснити повернення товару на склад ТОВ «Агролідер.Юа» за адресою: Київська область, Броварський р-н, с. Гостролуччя, вул. Центральна, 34-А чи/або повідомити час та дату для здійснення позивачем само вивозу товару, що перебуває на зберіганні.

7.21. У матеріалах справи відсутні докази отримання вказаних листів відповідачем, проте, наявні докази, які підтверджують факт відправки вказаних листів на адресу відповідача 04080, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 146/18, офіс 204.

7.22. В питанні отримання кореспонденції контрагентом суд звертається до висновку викладеного у постановах ВС. Зокрема, в пункті 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 та в пункті 97 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постановах від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 сформульовано висновки про те, що негативні наслідки неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на підприємця. Не може вважатися неотриманим чи отриманим несвоєчасно звернення відправника до одержувача, якщо одержувач власними діями чи бездіяльністю (наприклад, несвоєчасним зверненням до відділення поштового зв`язку, незабезпеченням особи для отримання кореспонденції за своєю адресою тощо) призвів до затримки в одержанні кореспонденції. Протилежний підхід суперечив би принципам справедливості, добросовісності і розумності (стаття 3 Цивільного кодексу України).

7.23. Таким чином на підставі пункту 3.4. Договору зберігання у відповідача був наявний обов`язок самостійно відправити товар, термін зберігання якого закінчився 01 квітня 2024 на адресу, вказану поклажодавцем у відповідних листах-зверненнях. У зв`язку з цим суд відхиляє посилання відповідача що останній звертався до позивача з відповідними вимогами забрати товар. Оскільки, такий товар підлягав поверненню відповідачем. Доказів направлення товару відповідачем на адресу Київська область, Броварський р-н, с. Гостролуччя, вул. Центральна, 34-А матеріали справи не містять.

7.24. Зберігач несе повну матеріальну відповідальність перед поклажодавцем у випадку втрати, знищення, псування товару, в тому числі упаковки та втрати товарного вигляду у відповідності до чинного законодавства. За прострочення повернення товару зі зберігання понад 3 дні зберігач сплачує поклажодавцю штраф у розмірі 10% від вартості непереданого (неповернутого) товару. Якщо прострочення повернення товару зі зберігання триває понад 7 календарних днів, то такий товар вважається втраченим зберігачем і він зобов`язаний сплатити поклажодавцю повну вартість такого товару. У разі втрати (нестачі) товару, в тому числі упаковки (втрати, знищення, викрадення, втрати товарного вигляді та ін..), зберігач зобов`язується відшкодувати поклажодавцеві повну вартість втраченого чи відсутнього товару, а за прострочення сплати вартості втраченого чи відсутнього товару зберігач також виплачує поклажодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення (п.п. 4.2. та 4.3. Договору).

7.25. Що стосується визначення суми вартості втраченого товару, то позивачем визначена така вартість як 564 358, 13 грн з урахуванням різниці вартості переданого товару у власність відповідача за видатковими накладними (що вбачається з пояснень, викладених у позовній заяві). Хоча, за перерахунком суду загальна вартість переданого товару за видатковими накладними складає 584 060,40 грн з розрахунку 771 423, 10- 187 362,70 (сукупна вартість товару переданого за накладними).

7.26. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

7.27. Відповідно до наявної у матеріалах справи платіжної інструкції №9443 від 30.07.2024 відповідачем позивачу перераховано 336 087, 50 грн з призначенням платежу «оплата за насіння згідно вимоги вихідних номер 07/06-4 від 07.06.2024 по договору зберігання №7 від 29.12.2023».

7.28. Оскільки відповідач не повернув переданий йому на зберігання товар, суд дійшов висновку, що на підставі п. п. 4.2. та 4.3. Договору такий товар вважається втраченим на суму 228 270, 63 грн з розрахунку 564 358, 13 грн - 336 087, 50 грн.

7.29. Конклюдентні дії у цивільному праві - це дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір.

7.30. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Постанова ОП КЦС ВС від 10.04.2019 по справі № 390/34/17

7.31. Сплативши за листом №07/06-4 від 07.06.2024 частину суми боргу відповідач тим самим визнав вимоги листа, а отже посилання у відзиві на відсутність спору та боргу судом відхиляються.

7.32. Відповідач свої зобов`язання зі своєчасного та повного повернення переданого йому на зберігання товару за Договором зберігання не виконав, не повернув товар позивачу, у зв`язку з чим вимога позивача про відшкодування вартості втраченого товару на суму 228 270, 63 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ОБҐРУНТОВАНІСТЬ ВИМОГ ПРО НАРАХУВАННЯ 3% РІЧНИХ ТА ПЕНІ.

8.1. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

8.2. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання (сплати вартості втраченого товару) свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.04.2024 по 01.08.2024.

8.3. Перевіркою зробленого позивачем розрахунку 3% річних судом встановлено правильне нарахування 3% річних у сумі 5 560, 93 грн. Контррозрахунку матеріали справи не містять.

8.4. На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення 3% річних є законними, обґрунтованими і тому підлягають задоволенню повністю.

8.5. Зберігач несе повну матеріальну відповідальність перед поклажодавцем у випадку втрати, знищення, псування товару, в тому числі упаковки та втрати товарного вигляду у відповідності до чинного законодавства. За прострочення повернення товару зі зберігання понад 3 дні зберігач сплачує поклажодавцю штраф у розмірі 10% від вартості непереданого (неповернутого) товару. Якщо прострочення повернення товару зі зберігання триває понад 7 календарних днів, то такий товар вважається втраченим зберігачем і він зобов`язаний сплатити поклажодавцю повну вартість такого товару. У разі втрати (нестачі) товару, в тому числі упаковки (втрати, знищення, викрадення, втрати товарного вигляді та ін..), зберігач зобов`язується відшкодувати поклажодавцеві повну вартість втраченого чи відсутнього товару, а за прострочення сплати вартості втраченого чи відсутнього товару зберігач також виплачує поклажодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення (п.п. 4.2. та 4.3. Договору).

8.6. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частини перша статті 216 ГК України).

8.7. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 50 060, 57 грн нараховану на суму боргу за період з 02.04.2024 по 01.08.2024.

8.8. Перевіркою зробленого позивачем розрахунку пені судом встановлено, що такий розрахунок виконано арифметично правильно, а тому, до стягнення підлягає пеня у заявленому розмірі.

8.9. На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню повністю.

8.10. Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

8.11. Крім того, суд дійшов висновку, що звертаючись з позовом до суду, позивач, всупереч вимог ст. 42 ГПК України, не надав суду всі наявні докази (зокрема, що стосується укладеного між сторонами дилерського Договору), однак це не впливає на правовідношення, які виникли за Договором зберігання і не спростовує наявність підстав для задоволення позову, а також не спростовує недобросовісних дій відповідача.

9. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

9.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Таким чином, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, що полягали у неповерненні переданого на зберігання товару, а в подальшому не повній сплаті вартості втраченого товару, наведене призвело до виникнення спору. Отже, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 9 150, 70 грн покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОАСПЕКТ ЦЕНТР» (18018, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Максима Залізняка, будинок 146/18, офіс 204, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР.ЮА" (03113, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 53А, ) 228 270, 63 грн основного боргу, 50 060, 57 грн пені, 5 560, 93 грн 3% річних та 9 150, 70 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.09.2024.

Суддя Ігор Курдельчук