09.09.2024Справа № 910/360/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участю секретаря судового засідання Рєпкіна Ю. Е., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД ТЕКНОЛОДЖІ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
в справі № 910/360/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД ТЕКНОЛОДЖІ"
про стягнення упущеної вигоди в розмірі 197 241,85 грн та моральної шкоди у розмірі 2 000 000,00 грн,
Представники учасників процесу згідно протоколу від 09.09.2024,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" (далі - позивач, заявник, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД ТЕКНОЛОДЖІ" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення упущеної вигоди в розмірі 197 241,85 грн та моральної шкоди у розмірі 2 000 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що через дії відповідача, позивач зазнав репутаційних ризиків, що зумовило припинення із ним іншими юридичними особами правовідносин.
Ухвалою суду від 19.01.2024 відкрито провадження в справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлені строки відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, підготовче засідання було призначене на 07.02.2024.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" про стягнення упущеної вигоди в розмірі 197 241,85 грн та моральної шкоди у розмірі 2 000 000,00 грн відмовлено позову. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладені судом на Товариство з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ".

23.05.2024 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Підприємства надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

24.05.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 22.08.2024 розгляд заяви Підприємства був призначений на 09.09.2024.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2024 просила задовольнити подану заяву та відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу за рахунок Товариства в розмірі 87 500,00 грн.

Представник Товариства заперечувала проти розміру витрат на професійну правничу допомогу та вказувала на їх неспівмірність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 3 частини статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у постанові 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (статті 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (статті 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (статті 129 ГПК України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу Підприємство посилається на те, що факт надання правової допомоги позивачу підтверджується наступними документами, представленими суду, а саме: договір про надання правової допомоги № 25/24/01/2024 від 24.01.2024, акт № 58 від 24.01.2024 про надану правову допомогу; акт № 63 від 26.02.2024 про надану правову допомогу; акт № 69 від 26.03.2024 про надану правову допомогу; акт № 71 від 26.04.2024 про надану правову допомогу; акт № 76 від 15.05.2024 про надану правову допомогу; рахунок № 58 від 24.01.2024 на оплату за надану правову допомогу; рахунок №63 від 26.02.2024 на оплату за надану правову допомогу; рахунок № 69 від 26.03.2024 на оплату за надану правову допомогу; рахунок № 71 від 26.04.2024 на оплату за надану правову допомогу; рахунок № 76 від 15.05.2024 на оплату за надану правову допомогу; платіжна інструкція № 1190 від 24.01.2024; платіжна інструкції № 1222 від 01.03.2024; платіжна інструкція № 1241 від 27.03.2024; платіжна інструкція № 1274 від 03.05.2024; платіжна інструкція № 1289 від 16.05.2024.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Суд вважає за необхідне відзначити, що керуючись принципом розумності, враховуючи заперечення Товариства, дійшов висновку про неспівмірність заявлених Підприємством витрат на послуги адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому обґрунтованим розміром таких витрат та «справедливою сатисфакцією» є 43 750,00 грн.

З огляду на вказане, керуючись приписами частини 4 статті 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що на Прокурора має бути покладено обов`язок відшкодування Товариству 217 523,03 грн витрат на адвокатські послуги.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6а, офіс 3; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД ТЕКНОЛОДЖІ" (03113, місто Київ, провулок Артилерійський, будинок 5а, офіс 1; ідентифікаційний ) 43 750,00 грн (сорок три тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 13.09.2024.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ