ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Справа № 924/175/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 (повний текст складено 28 травня 2024 року, суддя Заверуха С.В.)

за позовом ОСОБА_1 , смт. Чемерівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

до Чемеровецької селищної ради, смт. Чемерівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичної особи-підприємця Гречанюка Миколи Пилиповича, смт. Чемерівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Чемеровецької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року №106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі", яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі, укладеного 14 грудня 2016 року, шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (державна реєстрація від 12 січня 2017 року №18575797); зобов`язання Чемеровецьку селищну раду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області поновити порушене право ОСОБА_1 та на черговому засіданні сесії Чемеровецької селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року і ухвалення законного рішення, відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", щодо укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства (01.02) з кадастровим номером :03:001:0002, площею 6 га, яка розташована за межами населених пунктів Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області на тих же умовах і на новий строк (поновлення договору оренди землі).

10 травня 2024 року позивачем подавалась до суду заява про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог, у якій позивач просив суд: визнати поважною причину пропуску позивачем процесуального строку для подання заяви про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог у справі №924/175/24 та поновити позивачу пропущений процесуальний строк; за результатами розгляду справи №924/175/24 ухвалити рішення, яким: 1) Визнати незаконним та скасувати рішення тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року № 106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі", яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі, укладеного 14 грудня 2016 року, шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (державна реєстрація від 12 січня 2017 року №18575797); 2) Визнати незаконним та скасувати рішення сорок четвертої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 26 січня 2024 року № 121-44/2024 "Про проведення земельних торгів у формі аукціону"; 3) Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №54585245 від 12 квітня 2024 року про державну реєстрацію іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :03:001:0002, площею 6,0000 га за ОСОБА_2 , вчинений державним реєстратором прав Чемеровецької селищної ради Федірковою Ю.А. 12 квітня 2024 року; 4) Зобов`язати Чемеровецьку селищну раду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом укладення з ОСОБА_1 Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства (01.02) з кадастровим номером :03:001:0002, площею 6 га, яка розташована за межами населених пунктів Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області №44/57-16-ДО від 14 грудня 2016 року щодо поновлення зазначеного договору оренди на тих же умовах і на той самий строк (на 7 років).

Господарським судом Хмельницької області було залишено вказану заяву без розгляду на підставі частини 2 статті 207 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 відмовлено у позові ОСОБА_1 до Чемеровецької селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичної особи-підприємця Гречанюка Миколи Пилиповича про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Вказане рішення мотивоване тим, що оскільки під час дії договору оренди від 14 грудня 2016 року позивач заснував і зареєстрував фермерське господарство, у правовідносинах щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0002 відбулася фактична заміна орендаря, й обов`язки землекористувача земельних ділянок перейшли до Фермерського господарства "Підлісний корчунок" з дня його державної реєстрації. З огляду на вказане, право на продовження дії договору оренди виникло саме у фермерського господарства, до якого після державної реєстрації юридичної особи перейшло право оренди земельної ділянки. За таких обставин, саме Фермерське господарство "Підлісний корчунок" (а не гр. ОСОБА_1 , який є його керівником) може виступати позивачем у спірних правовідносинах, що зумовлює неможливість задоволення даного позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги; скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року в частині відмови у поновленні пропущеного позивачем за поважних причин процесуального строку на подання заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог від 10 травня 2024 року та поновити позивачу пропущений процесуальний строк. За результатами розгляду справи №924/175/24 ухвалити рішення, яким:

1) визнати незаконним та скасувати рішення тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року №106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі", - яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі, укладеному 14 грудня 2016 року, шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (державна реєстрація від 12 січня 2017 року №18575797);

2) визнати незаконним та скасувати рішення сорок четвертої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 26 січня 2024 року №121-44/2024 "Про проведення земельних торгів у формі аукціону";

3) скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №54585245 від 12 квітня 2024 року про державну реєстрацію іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :03:001:0002, площею 6,0000 га за ОСОБА_2 , вчинену державним реєстратором прав Чемеровецької селищної ради Федірковою Ю.А. 12 квітня 2024 року;

4) зобов`язати Чемеровецьку селищну раду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області поновити порушене право ОСОБА_1 - шляхом укладення з ОСОБА_1 додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства (01.02) з кадастровим номером :03:001:0002, площею 6 га, яка розташована за межами населених пунктів Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області №44/57-16-ДО від 14 грудня 2016 року щодо поновлення зазначеного договору оренди на тих же умовах і на той самий строк (на 7 років).

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 на поновлення дії договору оренди земельної ділянки на новий строк, яке заперечується і не визнається відповідачем, визначений договором оренди землі №44 від 01 серпня 2016 року та законом, а саме частиною 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі", якою передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в поновленні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. При цьому, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, що була чинною на момент укладення договору оренди земельної ділянки 14 грудня 2016 року, і яка відповідно до Розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" №340-ІІ від 05 грудня 2019 року, регулює спірні правовідносини сторін у даному спорі, було визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення дії договору оренди у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

Скаржник зауважує, що відповідно до норм цивільного та земельного законодавства України право оренди на спірну земельну ділянку з моменту державної реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 січня 2017 року виникло саме у ОСОБА_1 на підставі Договору оренди землі №44/57-16-ДО від 14 грудня 2016 року, а тому, на переконання апелянта, виходячи з наведених вище правових норм, а саме норм статей 125, 126 Земельного кодексу України, статей 5, 33 Закону України "Про оренду землі", а також відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2016 року саме ОСОБА_1 є орендарем за вказаним договором, за ним, а не за будь-якою іншою фізичною чи юридичною особою зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому тільки він є орендарем спірної земельної ділянки, і у разі порушення його права, як орендаря цієї ділянки, він має право на його захист а тому тільки ОСОБА_1 є належним позивачем у зазначеній справі.

Апелянт стверджує, що посилання суду в оскаржуваному рішенні на правові висновки Верховного Суду щодо фактичного переходу права користування земельною ділянкою до створеного орендарем фермерського господарства як юридичної особи з моменту її державної реєстрації, ніяким чином не спростовує і не змінює положення статей 125, 126 Земельного кодексу України та статей 5, 33 Закону України "Про оренду землі", а тому не може обмежувати право ОСОБА_1 , як орендаря спірної земельної ділянки на доступ до судового захисту порушеного права.

Позивач вважає, що він виконав вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі", повідомивши завчасно орендодавця - відповідача у справі про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі. Відповідач же під надуманим приводом з посиланням на норми земельного законодавства, які не регулюють спірні правовідносини сторін (стаття 19 та стаття 32-2 Закону України "Про оренду землі") безпідставно відмовив позивачу у такому поновленні договору оренди. Разом з тим, після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом щодо захисту порушеного права на поновлення договору оренди землі, Чемеровецька селищна рада, не дочекавшись рішення господарського суду у справі №924/175/24, з метою унеможливлення його виконання у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , в порушення переважного права позивача на укладення договору оренди землі на новий строк - реалізувала це право оренди спірної земельної ділянки шляхом проведення земельних торгів 06 березня 2024 року та укладення нового договору оренди з переможцем земельних торгів. Наведена обставина, на переконання апелянта, свідчить про протиправність дій відповідача, які спрямовані на свідоме позбавлення позивача переважного права на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, оскільки за результатами проведення земельних торгів 06 березня 2024 року Чемеровецька селищна рада 01 квітня 2024 року уклала договір оренди спірної земельної ділянки з ОСОБА_2 .

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з заявою про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог, у якій позивач просив суд визнати поважною причину пропуску процесуального строку для подання такої заяви у справі №924/175/24 та поновити позивачу зазначений процесуальний строк. Оскаржуваним рішенням господарський суд першої інстанції відмовив позивачу у поновленні зазначеного процесуального строку та у прийнятті цієї заяви, хоча позивачем було наведено обґрунтування поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку. Про вказані обставини позивачу стало відомо 07 травня 2024 року з отриманої інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно, копія якого долучена до заяви про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог. Відмову суду першої інстанції у поновленні строку позивач вважає незаконною і необгрунтованою, оскільки суд першої інстанції безпідставно обмежив доступ ОСОБА_1 до судового захисту порушеного права, який гарантується позивачу статтями 4, 5 ГПК України та нормами статті 55 Конституції України.

Листом №924/175/24/4300/24 від 25 червня 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 липня 2024 року у справі №924/175/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 та призначено дату судового засідання на 04 вересня 2024 р. об 10:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

18 липня 2024 року від відповідача Чемеровецької селищної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. Відповідач вважає, що посилання позивача на те, що саме він є стороною договору оренди земельної ділянки №44/57-16-ДО від 14 грудня 2016 року, а отже і належним позивачем по справі, є неправомірним, оскільки в такому випадку спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Представники сторін в судове засідання 04 вересня 2024 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницій області було укладено договір оренди земельної ділянки №44/57-16-ДО, відповідно до умов якого орендодавець - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області передало, а орендар (позивач) прийняв у строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення фермерського господарства (01.02) з кадастровим номером :03:001:0002, площею 6 га, яка розташована за межами населених пунктів Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Пунктом 7 зазначеного договору оренди визначено, що цей договір укладено на 7 (сім) років. Після закінчення строку дії договору орендар має право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З доданої копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 листопада 2023 року вбачається, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:001:0002 з 23 грудня 2020 року перебуває у комунальній власності територіальної громади селища Чемерівці в особі Чемеровецької селищної ради.

04 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чемеровецького селищного голови з письмовою заявою з проханням продовжити дію договору оренди земельної ділянки площею 6 га для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :03:001:0002 терміном на 20 років.

Рішенням тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року №106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі" ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі, укладеного 14 грудня 2016 року, шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (державна реєстрація від 12 січня 2017 року №18575797).

Відповідно до виписки від 09 жовтня 2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05 жовтня 2023 року зареєстровано Фермерське господарство "Підлісний корчунок", очолюване ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №560/20140/23 провадження за позовом ОСОБА_1 до Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району про визнання протиправним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року №106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі" та зобов`язання вчинити дії закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України з тієї причини, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Рішенням сорок четвертої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради від 26 січня 2024 року №121-44/2024 "Про проведення земельних торгів у формі аукціону" Чемеровецька селищна рада вирішила продати на земельних торгах право оренди земельної ділянки комунальної власності, для ведення фермерського господарства площею 6,0000 га з кадастровим номером :03:001:0002, що розташована за межами населеного пункту смт.Чемерівці.

Відповідно до протоколу про результати земельних торгів №LRЕ001-UА-940 від 06 березня 2024 року переможцем земельних торгів став ФОП Гречанюк Микола Пилипович.

Крім того, матеріали справи також містять копії: повідомлення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 25 січня 2024 року, статуту Фермерського господарства "Підлісний корчунок", протоколу засідання тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради від 15 червня 2023 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 травня 2024 року (зокрема, з відомостями щодо укладення договору оренди від 01 квітня 2024 року з ОСОБА_2 ).

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Позовом у процесуальному розумінні є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Виходячи зі змісту предмета та підстав позову, даний спір щодо права користування земельною ділянкою виник саме із земельних правовідносин, які згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено положеннями статті 152 Земельного кодексу України, згідно з частиною 2 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Зазначений у частині 3 статті 152 Земельного кодексу України перелік способів захисту у земельних спорах не є вичерпним.

Відповідно до статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, процесуальним законом господарському суду надано право здійснювати захист порушених прав і законних інтересів у земельних правовідносинах іншими, ніж передбачено у статті 152 Земельного кодексу України, способами захисту виходячи із їх ефективності.

Отже, у спорах щодо захисту прав на землю у визначенні предмета позову, як способу захисту права та законного інтересу, слід враховувати положення спеціальної норми статті 152 Земельного кодексу України, а також частини 1 та 2 статті 5 ГПК України.

З аналізу наведених норм частини 2 статті 5 ГПК України можна дійти висновку, що порушення прав на земельну ділянку чи законного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, який може бути і не передбачений законом, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20).

З дослідженого судами вбачається, що ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати рішення тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року №106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі", яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі, укладеного 14 грудня 2016 року., шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (державна реєстрація від 12 січня 2017 року №18575797); зобов`язати Чемеровецьку селищну раду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області поновити порушене право ОСОБА_1 та на черговому засіданні сесії Чемеровецької селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року і ухвалити законне рішення, відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", щодо укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства (01.02) з кадастровим номером :03:001:0002, площею 6 га, яка розташована за межами населених пунктів Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області на тих же умовах і на новий строк (поновлення договору оренди землі).

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позов, вказує, що відмову відповідача у задоволенні заяви від 04 травня 2023 року про поновлення дії договору оренди земельної ділянки на новий строк з посиланням на статті 19, 32-2 Закону України "Про оренду землі", статтю 126-1 Земельного кодексу України, позивач вважає незаконною і необгрунтованою, такою, що порушує його майнові права, а тому змушений звертатися до суду з даним позовом з метою захисту порушеного права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 1 і 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до частини першої статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього кодексу. До таких осіб згідно з частиною першою статті 4 ГПК України належать: юридичні особи, фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року (справа № 922/1830/19) викладені такі висновки щодо юрисдикції спорів, пов`язаних із користуваннями землями, переданими для ведення фермерського господарства:

"6.59.Аналіз наявної практики Великої Палати Верховного Суду засвідчує, що як у випадку визначення цивільної юрисдикції, так і у випадку визначення господарської юрисдикції спору спірні земельні ділянки виділялися для ведення фермерського господарства фізичній особі, що оформлялося відповідним актом уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

6.60. При цьому Велика Палата Верховного Суду в якості критерію при визначенні юрисдикції зважала на те, що із заявами про надання земельної ділянки повторно звертається фізична особа, підстави ототожнювати яку з фермерським господарством, яке було раніше створене цією фізичною особою, чи з фермерським господарством, створеним після отримання повторно земельної ділянки для ведення фермерського господарства, відсутні.

6.61. Таким чином, у кожній окремій справі юрисдикція спору ставиться у залежність від обставин справи, які не є визначальними ані з точки зору суб`єктного складу спору, ані з точки зору змісту правовідносин (прав і обов`язків учасників спірних правовідносин).

6.62. Фактично визначення юрисдикції спору поставлено в залежність від додержання вимог законодавства в межах фактичної процедури створення фермерського господарства, на підставі чого і подано позов.

6.63.Підхід до визначення юрисдикції залежно від обставин, які встановлюватимуться після відкриття провадження у справі, під час розгляду справи по суті, значно ускладнює вибір юрисдикції, що, в свою чергу, негативно відображається на доступі до правосуддя.

…

6.67.З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Велика Палата Верховного Суду зазначає, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство."

Враховуючи викладене, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №560/20140/23 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району про визнання протиправним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 15 червня 2023 року №106-35/2023 "Про внесення змін до договору оренди землі" та зобов`язання вчинити дії закрито на підставі статті 238 КАС України.

Посилання апелянта на справу №560/20140/23 в обгрунтування незаконності оскаржуваного рішення є безпідставним, оскільки Господарським судом Хмельницької області не було викладено жодних висновків, які б суперечили судовому рішенні у адміністративному спорі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року (справа №633/408/18) викладені такі висновки щодо земель фермерського господарства:

"7.1 Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом №973-IV та іншими нормативно-правовими актами України.

7.2 Згідно зі статтею 12 Закону №973-IV землі фермерського господарства можуть складатися із: земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування.

7.3 Відповідно до статті 1 Закону №973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

7.4 Відповідно до вимог частини першої статті 5 Закону №973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

7.5 Членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їхні батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень установчого документа фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа (частини перша, друга статті 3 Закону №973-IV).

7.6 При цьому згідно зі статтею 8 Закону №973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

7.7 Нормами Закону №973-IV запроваджений механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства), проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності.

7.8 Зазначене дає змогу констатувати, що створенню фермерського господарства передує, по-перше, бажання й ініціатива громадянина здійснювати підприємницьку діяльність на власний ризик саме у такій формі з метою отримання прибутку та, по-друге, вирішення питання про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність та/або користування, що є необхідною умовою реалізації ним права на створення такого фермерського господарства, а також державної реєстрації останнього як юридичної особи. Створення фермерського господарства громадянином України передбачає визначену законом послідовність дій, а земельні ділянки надаються саме для створення фермерського господарства, а не для іншої цілі.

7.9 Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Подібні висновки неодноразово викладались Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13 березня 2018 року у справі №348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18), від 22 серпня 2018 року у справі №606/2032/16-ц (провадження № 14-262цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №677/1865/16-ц (провадження № 14-407цс18), від 27 березня 2019 року у справі №574/381/17-ц (провадження № 14-51цс19), від 26 червня 2019 року у справі №628/778/18 (провадження № 14-235цс19), від 02 жовтня 2019 року у справі №922/538/19 (провадження № 12-131гс19)."

З дослідженого судами вбачається, що 14 грудня 2016 року між ОСОБА_1 , позивачем у справі, та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було укладено договір оренди земельної ділянки №44/57-16-ДО, відповідно до умов якого орендодавець - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області передало, а орендар (позивач) прийняв у строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення фермерського господарства.

Крім того, у своїх письмових запереченнях від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 зазначає, що на орендованій земельній ділянці господарську діяльність відповідно до умов договору оренди від 14 грудня 2016 року і приписів Закону України "Про фермерське господарство" здійснює засноване і очолюване ОСОБА_1 . Фермерське господарство "Підлісний корчунок", яке є юридичною особою, і саме тому, вважає позивач, у відповідності до приписів статті 20 ГПК України вказаний спір підлягає розгляду в господарському суді (з чим не погоджується відповідач, який просить суд закрити провадження у справі).

Відповідно до виписки від 09 жовтня 2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05 жовтня 2023 року (тобто, до закінчення 7-річного строку дії договору оренди від 14 грудня 2016 року) зареєстровано Фермерське господарство "Підлісний корчунок", очолюване ОСОБА_1 .

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство", після укладення договорів оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цих земельних ділянок виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Таким чином, оскільки під час дії договору оренди від 14 грудня 2016 року позивач заснував і зареєстрував фермерське господарство, у правовідносинах щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0002 відбулася фактична заміна орендаря, й обов`язки землекористувача земельних ділянок перейшли до Фермерського господарства "Підлісний корчунок" з дня його державної реєстрації.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що у цій справі спір стосується речових прав на земельну ділянку, що перейшла в користування фермерського господарства (з дня його державної реєстрації) на підставі договору оренди.

З огляду на вказане, право на продовження дії договору оренди виникло саме у фермерського господарства, до якого після державної реєстрації юридичної особи перейшло право оренди земельної ділянки. За таких обставин, саме Фермерське господарство "Підлісний корчунок", а не гр. ОСОБА_1 , який є його керівником, може виступати позивачем у спірних правовідносинах, що зумовлює неможливість задоволення даного позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц, від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17, від 09 лютого 2021 року у справі №635/4741/17.

Відтак, судами не надається оцінка обставинам обґрунтованості/необґрунтованості позову, якій повинне передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20).

Враховуючи викладене, судами встановлено, що позов пред`явлено неналежним позивачем, права якого не є порушеними, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Щодо доводів апелянта про безпідставну відмову місцевим господарським судом у поновлені строку на подання заяви про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі №924/175/24 та призначено дату підготовчого судового засідання на 12 березня 2024 року.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалами Господарського суду Хмельницької області від 07 лютого 2024 року та 15 лютого 2024 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

02 квітня 2024 року ухвалою місцевого суду продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/175/24 на 30 днів, підготовче засідання відкладено та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, фізичну особу-підприємця Гречанюка М.П.

30 квітня 2024 року Господарським судом Хмельницької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

10 травня 2024 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог, у якій заявник просив також визнати поважною причину пропуску позивачем процесуального строку для подання такої заяви.

Відповідно до частини 3 статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позивачем не наведено поважних причин для поновлення такого строку, а тому заяву позивача залишено без розгляду.

Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не вбачає підстав вважати інакше, оскільки у самій заяві, яка була залишена без розгляду, представник позивача зазначав, що після відкриття провадження у справі позивачу стало відомо, що рішенням сорок четвертої сесії VIII скликання Чемеровецької селищної ради від 26 січня 2024 року №121-44/2024 селищна рада вирішила продати на земельних торгах право оренди земельної ділянки комунальної власності, для ведення фермерського господарства площею 6,00 га з кадастровим номером :03:001:0002, що розташована за межами населеного пункту смт.Чемерівці.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про намір селищної ради провести аукціон.

Позивач двічі звертався до Господарського суду Житомирської області з заявами про забезпечення позову у справі №924/175/24, однак ухвалами від 07 лютого 2024 року та 15 лютого 2024 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено. Колегія суддів зауважує, що вказані ухвали набрали чинності та позивачем не оскаржувалися.

Крім того, з протоколу про результати земельних торгів №LRE001-UA-940 вбачається, що у торгах 06 березня 2024 року приймав участь ОСОБА_3 , що додатково, опосередковано свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з діями Чемеровецької селищної ради відносно спірної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, позивачем не наведено поважних причин (які не залежали від суб`єктивної поведінки позивача) подання заяви про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог 10 травня 2024 року, після постановлення 30 квітня 2024 року Господарським судом Хмельницької області ухвали про закриття підготовчого провадження у справі.

Таким чином, Господарський суд Хмельницької області обгрунтовано залишив без розгляду заяву позивача про зміну предмету та підстав заявленого позову та збільшення позовних вимог, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є необгрунтованими.

Отже, беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року у справі №924/175/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/175/24 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "11" вересня 2024 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.