ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. Справа №921/579/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді (доповідача) МАТУЩАКА О.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання - ТЕЛИНЬКО Я.П.

за участю представників від:

позивача Онищук М.Б. (адвокатка);

відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" №301/03 від 29.04.2024 (вх. ЗАГС №01-05/1302/24 від 03.05.2024)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.03.2024 (повне рішення - 08.04.2024, суддя Стадник М.С.)

у справі №921/579/23

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз",

м. Київ

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго",

м. Тернопіль

про стягнення 1 079 372, 85 грн

В С Т А Н О В И В:

Суть спору.

До Господарського суду Тернопільської області звернулося АТ "Укртрансгаз" з позовом до КПТМ Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 1 079 372, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між відповідачем та існують НАК «Нафтогаз України» у період березень-квітень 2017 року та квітень 2018 року існували договірні відносини з постачання природного газу, проте постачальник не здійснив постачання природного газу відповідачу у зв`язку із невиконанням умов для постачання та наявності заборгованості за попередні періоди постачання природного газу. Внаслідок зазначеного, відповідачем здійснено відбір природного газу з газотранспортної системи позивача без поданих номінацій його постачальником. Станом на 01.06.2023, кінцевий строк оплати за період з 01.10.2021 по 01.06.2023 вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, проте КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомунерго» не здійснило такої оплати. У зв`язку із порушенням строку оплати, відповідно до вимог чинного законодавства, йому нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Господарський суд Тернопільської області рішенням від 05.03.2024 у справі №921/579/23 позов задовольнив. Стягнув з КПТМ ТОР "Тернопільтеплокомуненерго" на користь АТ "Укртрансгаз" 931 305, 80 грн - компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, 22 167, 63 грн - 3% річних, 125 899, 42 грн - інфляційних втрат та 16 190, 60 грн - витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що визначені законодавцем щомісячні (з 01.10.2021 - 01.06.2023) строки оплати вартості відібраних без номінацій у березні-квітні 2017 року та квітні 2018 року обсягів природного газу настали, однак такі відповідачем не оплачено. З огляду на це, обґрунтованим є стягнення із відповідача також 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

КПМ ТОР "Тернопільтеплокомуненерго" подало апеляційну скаргу на зазначене рішення, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідач не здійснював незаконного відбору природного газу, який належав АТ «Укртрансгаз» в загальному обсязі 537,990 тис. куб. м, оскільки діяли договірні відносини з ПАТ «НАК «Нафтогаз України», однак останній не надав номінацій відповідачу за березень-квітень 2017 та квітень 2018, відмовивши у підписанні актів приймання передачі природного газу загальним обсягом 537,990 тис. куб. м, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожитий природний газ.

Покликається на постанову Верховного Суду від 27.02.2024 у справі №826/16697/17, у якій суд дійшов висновку, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" було зобов`язане видати номінації теплогенеруючнм і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, що є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України". Відтак ПАТ "НАК "Нафтогаз України" протиправно не видавав номінацій на обсяги поставок природного газу, не складав і не підписував первинних документів на поставки природного газу споживачам, хоча такі поставки відбулися. Апелянт вважає, що оскільки у зазначеній справі розглядалися об`єми природного газу за березень 2017 року, спожиті в тому числі і апелянтом у цій справі, згідно договорів, які укладені з постачальником - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", то вказаним рішенням підтверджується факт постачання природного газу підприємству відповідно до укладених договорів. При цьому, встановлено відсутність несанкціонованого відбору газу за березень 2017 року і те, що купівля природного газу теплопостачальними організаціями відбулась у постачальника - ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Також при розгляді справи №826/16697/17 вже діяв із внесеними змінами Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 і споживання природного газу не визнано несанкціонованим відбором для споживачів та не підтверджено відібрання газу у АТ "Укртрансгаз", який також був стороною у справі №826/16697/17.

Отже, рішенням суду встановлено, що обов`язок із подання номінацій був покладений на ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а сам відбір газу здійснений згідно із укладеними договорами.

Вказує, що відповідач, для врегулювання заборгованості за спожитий природний газ, розробив проект договору про компенсацію вартості природного газу, в якому передбачив надання податкових накладних і складання акту приймання-передачі природного газу, що є істотною умовою для договору та направив такі для підписання АТ «Укртрансгаз», однак останнє відмовилося підписати зазначений проект договору у запропонованій редакції.

Звертає увагу суду, що в разі задоволення позову, таке призведе до подвійного стягнення коштів за одні і ті ж об`єми природного газу, які заявлені у інших справах: - АТ «Укртрансгаз» про повернення безпідставно набутого майна та стягнення коштів у справах №921/778/20 та у справі №921/587/19; - ПрАТ «Тернопільміськгаз» про стягнення 718 172,14 грн компенсації вартості об`єму спожитого у березні-квітні 2017 року природного газу у справі № 921/502/17-г/8; - ПрАТ «Тернопільгаз» про стягнення 8 064 404,53 грн вартості компенсації неврегульованого небалансу природного газу березні-квітні 2017 року у справі №921/39/18; - ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» про стягнення 205 136,73грн, з яких: 202 187,66грн за надані послуги з балансування об`ємів газу у березні 2017; 2 949,07грн за надані послуги з балансування об`ємів газу у квітні 2017 згідно Договору №02-114/16 від 28.01.2016. Також позивач подав окремо до суду позовні заяви до ПрАТ «Тернопільміськгаз» (справа №921/179/18) та ПрАТ «Тернопільгаз» (справа №921/173/18) про стягнення заборгованості за послуги балансування природного газу, до позовних вимог у яких, зокрема, включені об`єми природного газу, використаного КП «Тернопільтеплокомуненерго».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в. якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін. Вважає таку безпідставною та необґрунтованою, з огляду на те, що позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань компенсувати вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу у спірний період, а тому доводи апелянта про не здійснення незаконного відбору природного газу не спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Покликається на те, що зобов`язання відповідача виникли безпосередньо із Закону України від 03.11.2016 «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (у редакції від 29.08.2021), із набранням чинності яким у відповідача виникло відповідне зобов`язання щодо компенсації позивачу вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, зокрема, починаючи з жовтня 2021 року. Однак такі зобов`язання щодо оплати відповідачем у визначений строк виконанні не були.

Не заперечує, що у спірний період відповідач мав договірні відносини з постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України», але такі обставини не спростовують наявність заборгованості відповідача перед позивачем на підставі ч. 2 ст. 8 вказаного вище Закону.

Вважає безпідставним покликання апелянта на постанову у справі №826/16697/17 (за позовом АТ «НАК «Нафтогаз України» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення), оскільки таке жодним чином не зобов`язує АТ «НАК «Нафтогаз України» підписати акти приймання-передачі природного газу відповідачу за спірний період чи підтвердити номінації для такого; не спростовує відбір природного газу відповідачем із газотранспортної системи та не впливає на суб`єктний склад, визначений вказаним вище Законом, а отже ,не спростовує підстави для стягнення спірної заборгованості із відповідача.

Наголошує, що у цій справі позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення заборгованості щодо компенсації вартості обсягу природного газу спожитого без номінацій у березні - квітні 2017 року та квітні 2018 року і така вимога не була заявлена у жодній іншій справі, що підтверджено у позовній заяві. Відтак доводи апелянта у цій частині є помилковими.

Інших додаткових заяв чи клопотань представниками сторін не подано.

У зв?язку із звільненням у відставку судді-члена колегії Плотніцького Б.Д., розпорядженням керівника апарату №215 від 04.09.2024 призначено проведення автоматизованої зміни складу суду у справі №921/579/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024, у склад колегії суддів для розгляду справи №921/579/23 внесено зміни: замість судді Плотніцького Б.Д. введено суддю Кравчук Н.М.

05.09.2024 в судовому засіданні в режимі відеоконференції взяла участь представниця позивача, яка навела заперечення по суті апеляційної скарги. Представник апелянта в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду від 08.08.2024 про відкладення розгляду справи) в електронний кабінет апелянта 12.08.2024.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явку сторін у судове засідання не визнано обов`язковою, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття обґрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника скаржника.

Фактичні обставини справи.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 (надалі - Положення № 758) та Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187 (надалі - Положення №187) на ПАТ «НАК «Нафтогаз України» покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цими Положеннями.

Відповідач здійснює діяльність з виробництва теплової енергії на основі укладених договорів з учасниками ринку природного газу.

Так, між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та КПТМ ТОР "Тернопільтеплокомуненерго" (споживач) укладено договори на постачання природного газу:

1) №3910/1617-ТЕ-30 від 15.09.2016 та додаткові угоди до нього № 1 від 23.01.2017, №2 від 10.02.2017 та № 3 від 31.03.2017;

2) №3912/1617-БО-30 від 25.09.2016 та додаткові угоди до нього № 1 від 23.01.2017, №2 від 10.02.2017 та № 3 від 31.03.2017;

3) №3914/1617-ТЕ-30 від 15.09.2016, додаткові угоди до нього № 1 від 23.01.2017, № 2 від 10.02.2017 та № 3 від 31.03.2017, відповідно до яких постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016 - 2017 роках природний газ виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а споживач зобов`язується оплатити його вартість;

4) №3911/1617-БО-30 від 27.10.2016, додаткові угоди до нього № 1 від 31.10.20216, № 2 від 22.11.2016, № 3 від 30.12.2017, №4 від 23.01.2017, № 5 від 10.02.2017 та № 6 від 31.03.2017;

5) №3913/1617-БО-30 від 27.10.2016, додаткові угоди до нього № 1 від 31.10.2016, № 2 від 22.11.2016, № 3 від 30.12.2017, №4 від 23.01.2017, № 5 від 10.02.2017 та № 6 від 31.03.2017, відповідно до яких постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016 - 2017 роках природний газ виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними організаціями, а споживач зобов`язується оплатити його вартість.

На виконання зазначених договорів КПТМ «Тернорільтеплокомуненерго» складені та підписані акти приймання-передачі природного газу, спожитого за березень-квітень 2017 року та квітень 2018 року:

- на 146,286 тис. куб. м вартістю 867 534,49 грн за березень 2017 року, згідно договору №3910/1617 ТЕ 30 від 15.09.2016;

- на 11,832 тис. куб. м. вартістю 70 168,49 грн за березень 2017 року, згідно договору №3912/1617 ТЕ 30 від 15.09.2016;

- на 265,533 тис. куб. м вартістю 1 574 716,92 грн за березень 2017 року, згідно договору №3911/1617 БО 30 від 27.10.2016;

- на 19,831 тис. куб. м вартістю 117 605,76 грн за березень 2017 року, згідно договору №3913/1617 БО 30 від 27.10.2016;

- на 4,736 тис. куб. м вартістю 28 086,37 грн за квітень 2017 року, згідно договору №3910/1617 ТЕ 30 від 15.09.2016;

- на 0,498 тис. куб. м вартістю 2 953,24 грн за квітень 2017 року, згідно договору №3912/1617 ТЕ 30 від 15.09.2016;

- на 0,194 тис. куб. м вартістю 1 150,50 грн за квітень 2017 року, згідно договору №3914/1617 ТЕ 30 від 15.09.2016 ;

- на 14,336 тис. куб. м вартістю 136 029,14 грн за квітень 2017 року, згідно договору №3911/1617 БО 30 від 15.09.2016;

- на 7,424 тис. куб. м вартістю 70 443,66 грн за квітень 2017 року, згідно договору №3913/1617 БО 30 від 27.10.2016;

- на 14, 611 тис. куб. м вартістю 86 649,07 грн за квітень 2018 року, згідно договору №8450/1718 ТЕ 30 від 20.09.2017;

- на 41, 668 тис. куб. м вартістю 395 372,6 грн за квітень 2018 року, згідно договору №8451/1718 БО 30 від 20.09.2017;

- на 0,331 тис. куб. м вартістю 3 140,74 грн за квітень 2018 року, згідно договору №8452/1718 КП 30 від 05.10.2017.

Однак зазначені первинні документи бухгалтерського обліку повернуті ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідачу без підписання, з посиланням на те, що підприємством не виконуються п.17 Положення № 758 та п. 12 Положення №187 , а тому підприємству не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу на березень та квітень 2017року та квітень 2018 року.

КПТМ "Тернопільтеплокомуненерго" у спірному періоді використано 527,086 тис. куб. м природного газу, а саме: у березні 2017 року - 443,482 тис.куб.м, у квітні 2017 року - 26,994 тис.куб.м та у квітні 2018 року - 56,610 тис. куб. м, що підтверджується звітами про розподіл фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Тернопільміськгаз" та ПрАТ «Тернопільгаз», про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень - квітень 2017 року та квітень 2018 року, якими також підтверджується відсутність підтвердженого ПАТ «НАК «Нафтогаз України» обсягу номінацій для відповідача.

АТ "Укртрансгаз" до 20.01.2020 виконувало функції оператора газотранспортної системи (оператор ГТС), тобто було суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників), що передбачено п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу".

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», на відповідача покладено обов`язок протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати позивачу вартість відібраних у період з 2015-2019 роки без номінацій обсягів природного газу.

Вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначених періодах у загальному розмірі 527,086 тис. куб. м за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів загалом складає 3 352 700,64 грн, яку відповідач зобов`язаний сплатити протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами, а саме - по 46 565,29 грн.

Відповідач, в порушення наведених положень закону, не здійснив оплату вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, чим допустив прострочення строку для оплати, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про стягнення основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Оцінка суду.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс ГТС, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Згідно із ст. 5 р. 1 гл. І Кодексу ГТС номінацією визнається попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного від`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Відповідно до ст. 1 р. 3 гл. І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Пунктом 4 гл. 3 р. І Кодексу ГТС визначено, що експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Згідно з п. 9 гл. 1 розд. VІІІ Кодексу ГТС замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; послугу балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та які відбираються з неї.

Для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку (п. 1 гл. 1 розд. XI Кодексу ГТС).

Наведені вище положення Кодексу ГТС дають підстави дійти висновку, що укладання договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами, а також подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для відбору природного газу в межах газотранспортної системи.

Відповідно до Ліцензії НКРЕКП серії АЕ № 194511 від 28.02.2013 АТ "Укртрансгаз" до 31.12.2019, тобто до часу створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України оператора ГТС, виконував функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 ст.11 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", затверджено Положення №758 та Положення №187, які зобов`язували АТ НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів. До таких виробників належав і відповідач.

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», який набрав чинності 30.11.2016, визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення,

За змістом ст. 1, 2 цього Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

Законом України «Про заходи спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021, який набрав чинності 29.08.2021, внесені зміни до зазначеного вище Закону, зокрема, розширивши сферу його дії, у тому числі шляхом викладення ст. 2 в новій редакції та доповнено ст. 8 частиною 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону у новій редакції Закону, підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Аналіз наведених приписів Закону та правових позицій, що викладені Верховним Судом у постанові від 04.05.2023 у справі №914/1940/22, дає підстави для висновку, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень ст. 8 цього Закону є: 1) учасниками процедури врегулювання заборгованості мають бути підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно; 2) заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів; 3) період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015-31.12.2019; 4) строк оплати настав з 01.10.2021.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами:

- відбір природного газу у березні 2017 - 443,482 тис.куб.м, у квітні 2017 26,994 тис.куб.м та у квітні 2018 56,610 тис. куб. м, всього 527,086 тис. куб.м, відповідачем здійснено без поданих постачальником газу (ПАТ "НАК "Нафтогаз України") номінацій та за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів;

- рішеннями суду від 28.05.2021 у справі №921/587/19 та від 27.05.2021 у справі №921/778/20, які залишено в силі постановами Західного апеляційного господарського суду, встановлено факт відбору природного газу та обсягів відібраного відповідачем природного газу без поданих номінацій у березні - квітні 2017 року, зокрема у березні в об`ємі 443,482 тис.куб.м та квітні в об`ємі 26,994 тис.куб.м.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

- розрахунок вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначених періодах позивачем здійснено за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів, які були чинні протягом періоду таких відборів та складають 931 305, 80 грн;

- матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вартості відібраного без номінацій природного газу ні на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України", ані на користь АТ "Укртрансгаз".

З урахуванням наведеного та враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.05.2023 у справі №914/1940/22 при розгляді аналогічних правовідносин, до спірних правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення ч. 2 ст.8 вказаного вище Закону.

Враховуючи встановлення відібрання відповідачем без номінацій обсягів природного газу, беручи до уваги визначені законодавцем щомісячні (з 01.10.2021 - 01.06.2023) строки оплати вартості відібраних без номінацій у березні-квітні 2017 та квітні 2018 обсягів природного газу настали, однак доказів оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу відповідачем не надано, то позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" в цій частині обґрунтовано та підставно задоволено судом першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апелянта про те, що обов`язок із подання номінацій покладений на ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а сам відбір газу здійснений згідно із укладеними договорами, не спростовують обов`язку відповідача, передбаченого ч. 2 ст. 8 Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» щодо компенсування особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу.

Окрім цього, колегія суддів оцінює критично покликання скаржника на те, що в разі задоволення позову у цій справі, таке призведе до подвійного стягнення коштів за одні і ті ж об`єми природного газу, які заявлені у інших справах, з огляду на те, що у цій справі позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення заборгованості щодо компенсації вартості обсягу природного газу спожитого без номінацій у березні - квітні 2017 року та квітні 2018 року і така вимога не була заявлена у жодній іншій зазначеній апелянтом справі.

Крім того, суд першої інстанції доцільно звернув увагу сторін на те, що відновити правовий стан, який склався в результаті зміни законодавства щодо проведення розрахунків за спожитий газ без номінацій, а також з урахуванням обставин, встановлених у постанові Верховного Суду від 27.02.2024 у справі №826/16697/17, можливо шляхом перегляду рішень за нововиявленими обставинами, а також звертаючись із позовом безпосередньо до ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду це, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних у сумі 22 167,63 грн та 125 899,42 грн інфляційних втрат, судом апеляційної інстанції встановлено, що такі є арифметично правильними та обґрунтовано стягнуті судом першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що надала відповіді на усі істотні доводи сторін, які мають значення при вирішенні спору у цій справі.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, то оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 202, 269, 270, 275 - 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.03.2024 у справі №921/579/23 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено та підписано 17.09.2024.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК