ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2823/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО", Кіровоградська область, м. Кропивницький

про стягнення заборгованості з орендної плати у загальному розмірі 37 679,95 грн., припинення права оренди землі та зобов`язання вчитини певні дії.

Представники:

від позивача: Осадчук В.І., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (з урахуванням збільшення позовних вимог - арк.с. 42-54) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО" (далі - відповідач), у якій просить:

1) стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 56 481,59 грн., що складається з: заборгованість з орендної плати у розмірі 36 293,38 грн., штраф у розмірі 6 508,26 грн, пеня у розмірі 10 948,65 грн., 3% річних у розмірі 871,92 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 859,38 грн.;

2) припинити право оренди за договором оренди землі №06/08/2020-82 від 06.08.2020, укладеним між позивачем та відповідачем, щодо земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (номер запису про інше речове право: 37930618);

3) зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом повернення цієї земельної ділянки позивачу;

4) стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, які складаються з судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.07.2024 о 12:30 год.

11.07.2024 та 15.07.2024 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у які просить збільшити розмір позовних вимог до відповідача та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість у розмірі 12 293,38 грн., яка складається: 5785,12 грн. - заборгованість з орендної плати за 2024 рік за період з 11.10.2023 по 03.04.2024, 6508,26 грн - неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення за період з 04.04.2024 по 11.07.2024.

У призначене підготовче судове засідання 17.07.2024 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом, відповідач - ТОВ "КРАМОНД АГРО" зареєстроване та має електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Отже, Відповідач належно повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 01.07.2024) до електронного кабінету відповідача ТОВ "КРАМОНД АГРО" (доставлено 01.07.2024 о 14:48), яка міститься в матеріалах справи (арк.с. 40).

В підготовчому засіданні 17.07.2024, яке відбулось за участі представника позивача, судом оголошено перерву до 30.07.2024 о 15:00 год., про що постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 17.07.2024 представника позивача повідомлено під розписку.

У призначене підготовче судове засідання 30.07.2024 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні 30.07.2024 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2024 о 12:00год.

У призначене судове засідання з розгляду справи по суті 02.09.2024 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини другої ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відзиву на позов відповідачем не подано, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог також не надано.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 02.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість з орендної плати в розмірі 36 293,38. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором договором оренди землі №06/08/2020-82 від 06.08.2020, укладеним між позивачем та відповідачем, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо сплат орендних платежів позивач також просить крім стягнення основного боргу стягнути з відповідача пеню, штраф, 3% річних, інфляційних втрат, зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом повернення цієї земельної ділянки позивачу.

Також просить припинити право оренди за договором оренди землі №06/08/2020-82 від 06.08.2020, укладеним між позивачем та відповідачем, щодо земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (номер запису про інше речове право: 37930618).

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

06.08.2020 між ТОВ "ЗЕМЛЕТРЕЙД" (далі - Позивач або Орендодавець) та ТОВ "КРАМОІ ІД АГРО" (далі - Відповідач або Орендар) укладено договір оренди землі № 06/08/2020-82 строком на 7 років земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0061, яка знаходяться на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (далі - Договір),

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір орендної плати складає 6000,00 грн за 1 гектар. Орендна плата вноситься Орендарем па розрахунковий рахунок Орендодавця, вказаний у Договорі в строк до 10 жовтня поточного року. Відповідно до п. 4.3. Договору орендна плата сплачується наступним чином: у розмірі, визначеному в п. 4.1. Договору, в строк до 10 жовтня поточного календарного року. Згідно п. 1.1. Договору загальна площа орендованої земельної ділянки складає 2,0000 га.

Відповідачем сплачено орендну плату за 2020 та 2021 роки. Відповідач не здійснив орендну плату за 2022 та 2023 роки, відтак, станом на 26.06.2024 за Договором мала бути сплачена орендна плата у розмірі 24000,00 гри, яка складається з:

1) 12000,00 гри за 2022 рік,

2) 12000,00 гри за 2023 рік.

Тобто, заборгованість Орендаря з орендної плати иа 26.06.2024 за Договором складає 24000,00 гри. Таким чином, Відповідач порушив умови Договору в частині неоплати орендної плати.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 5% не сплаченої суми за кожен день прострочення.

04.03.2024 на адресу Відповідача було направлено рекомендованого листа за №846 із претензією №3 від 01.03.2024 із вимогою про сплату заборгованості. Згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" лист вручено отримувачу особисто 11.03.2024. Проте станом на 26.06.2024 заборгованість не сплачено, жодних пояснень з цього приводу з боку Відповідача не надходило.

Одночасно з претензією № 3 на адресу Відповідача було лист-відмову № 3 від 01.03.2024, у якому Відповідача повідомлено про розірвання Договору у зв`язку із порушенням умов Договорів та необхідність повернення орендованих земельних ділянок у строк, який не перевищує 7 робочих днів з дати припинення договору. У вказаному повідомлені визначено, що датою розірвання Договорів буде вважатися 25.03.2024. Після отримання вказаного листа-відмови № 3 Відповідачем станом на день подачі цієї позовної заяви відповіді не надано, жодних дій щодо повернення земельної ділянки не вчинено.

Як зазначено у п. 11.3. Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання у разі з-поміж іншого внаслідок несплати, несвоєчасної або неповної сплати Орендарем орендної плати, у разі односторонньої відмови Орендодавця від договору в порядку, передбаченому п. 11.4. цього договору.

Відповідно до п. 11.4. Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі невиконання або неналежного виконання орендарем умов договору та договірних зобов`язань. Одностороння відмова від договору оренди землі оформлюється Орендодавцем листом-відмовою де зазначається дата припинення договору оренди землі, яка наступає не раніше ніж через 20 днів з дати листа-відмови. Умовами розірвання договору із односторонньому порядку також є з-поміж іншого несплата або сплата не в повному обсязі орендної плати.

Серед обов`язків орендаря, зазначених у п. 8.4. Договорів, є обов`язок незалежно від здійснення господарської діяльності своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до п. 6.1 Договору після припинення строку дії договору Орендар протягом 7 робочих днів повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Позивач стверджує, що законні вимоги Орендодавця Відповідачем було проігноровано, і в строк до 03.04.2024 земельна ділянка не повернута власнику і досі перебуває у фактичному користуванні ТОВ "КРАМОНД АГРО". Доказом цього є відомості з Державного реєстру речових прав від 10.06.2024 щодо Земельної ділянки, відповідно до яких право оренди зареєстроване за Відповідачем.

Викладене вище і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України встановлено, зокрема, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване па договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства

Згідно з ст. 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати як зазначено у абз. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з п. д) ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч. 2 от. 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання абоодностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами першою і другого статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. б цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що Відповідачем не було здійснено орендної плати за 2 роки поспіль користування земельною ділянкою, у діях Відповідача вбачаються ознаки систематичності щодо несплати орендної плати за вказаними Договорами.

Про недобросовісність Орендаря також свідчить відсутність будь-якої комунікації з приводу несплати орендної плати, можливих відстрочок платежів або відмови від зобов`язань через неможливість виконання з його боку Відповідача.

Враховуючи поведінку Відповідача: як ухилення від виконання зобов`язань за договором, так і ігнорування законних вимог Позивача про повернення земельної ділянки, в тому числі підписання акту прийому-передачі земельної ділянки, Позивач позбавлений можливості зареєструвати припинення права оренди шляхом звернення до державного реєстратори в порядку ч, 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відтак, прохає суд припинити право оренди Відповідача для подальшої реалізації на підставі судового рішення, що набрало законної сили як це передбачено п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.06.2020 у справі № 282/773/18-ц, від 17.07.2020 у справі №282/774/18, від 20.01.2021 у справі №282/1732/18, відповідно до яких Верховний Суд виснував, що допоки не буде припинена державна реєстрація прана оренди земельної ділянки, земельна ділянка вважається такою, що не повернута її власникові, тож орендодавець має право на позов про повернення цієї земельної ділянки.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 36 293,38 грн., припинення право оренди за договором оренди землі №06/08/2020-82 від 06.08.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО", щодо земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (номер запису про інше речове право: 37930618) та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО" усунути перешкоди позивачу у користуванні земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом повернення цієї земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо суми пені та штрафу.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. За приписами ч. 2 цієї статті якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за наим речі за час прострочення.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 5% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 11.10.2022 по 26.06.2024 (по кожному платежу окремо) в сумі 10 948,65 грн. та неустойку у сумі 6 508,26 грн.

Указаним приписом закону передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем штрафних санкцій відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору, суд встановив, що вони є вірними, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних

Внаслідок неналежного виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 871,92 грн за період з 11.10.2022 по 26.06.2024 та інфляційні втрати за період з жовтня 2022 по травень 2024 року у сумі 1 859,38 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем 3% річних, суд встановив, що він є вірним, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 9 084,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО" (25009, Кіроворградська область, м. Кропивницький, вул. Гоголя, буд. 155, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД" (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кімн. 4, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 36 293,38 грн., штраф у розмірі 6 508,26 грн, пеню у розмірі 10 948,65 грн., 3% річних у розмірі 871,92 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 859,38 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 084,00 грн.

Припинити право оренди за договором оренди землі №06/08/2020-82 від 06.08.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД" (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кімн. 4, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО" (25009, Кіроворградська область, м. Кропивницький, вул. Гоголя, буд. 155, ), щодо земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (номер запису про інше речове право: 37930618).

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАМОНД АГРО" (25009, Кіроворградська область, м. Кропивницький, вул. Гоголя, буд. 155, ) усунути перешкоди позивачу у користуванні земельної ділянки із кадастровим номером :001:0061, площею 2га, яка розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом повернення цієї земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЕТРЕЙД" (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кімн. 4, ).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 16.09.2024.

Суддя В.Г. Бєлік