ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1280/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі судового засідання Ващенко О.В.

за участю представників:

від позивача (стягувача) Рябоконь В.І.,

від відповідача (боржника) Козирев С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 2-1392/24 від 29.08.2024 р.) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/1280/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення заборгованості в сумі 836918,04 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 836918,04 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 02-99U-ПУП від 16.02.2023 р., зокрема умов щодо здійснення оплати за спожиту електроенергію за грудень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1280/24 за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 17.04.2024 р.

15.04.2024 р. від відповідача через систему Електронний суд надійшло до господарського суду клопотання про визнання позову (вх. № 15423/24), в якому відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову в повному обсязі, наразі відповідач із посиланнями на ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір просив суд розподілити судовий збір з урахуванням поданої заяви.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.04.2024 р. у справі № 916/1280/24 (з урахуванням виправлень, внесених ухвалою суду від 23.04.2024 р.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія задоволено, а саме стягнуто з Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 836918,04 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 5021,51 грн., що дорівнює 50% суми судового збору, що підлягав оплаті при подачі позову.

14.05.2024 р. на виконання вказаного судового рішення Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ про його примусове виконання.

29.08.2024 р. від Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення до Господарського суду Одеської області через систему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 17.04.2024 р., повний текст якого складено та підписано 23.04.2024 р., у справі № 916/1280/24 строком на 4 місяці відповідно до наступного графіку: до 20 вересня 2024 року 107000,00 грн., до 20 жовтня 2024 року 107000,00 грн., до 20 листопада 2024 року 107000,00 грн., до 20 вересня 2024 року 107000,00 грн.

Так, заявник вказує, що позов було добровільно визнано СГІ - НЦНС та рішення набрало законної сили 14 травня 2024 року, при цьому частину боргу, а саме 408918,04 грн. боржником було сплачено у добровільному порядку згідно угоди про порядок погашення заборгованості № 264-24 від 21.05.2024 р. згідно з узгодженими графіками. Разом з тим, як зазначає заявник, 27.06.2024 року ТОВ ООЕК представив до управління Державної казначейської служби України на виконання ще один наказ по заборгованості за спожиту електроенергію за побутовим тарифом на суму 662034,48 грн., при цьому рахунки СГІ НЦНС було заблоковано та протягом липня місяця примусово списано вищевказані кошти. Таким чином, за ствердженнями заявника, через брак коштів стало неможливо виконання угоди про порядок погашення заборгованості № 264-24 від 21.05.2024 р. та виконання рішення суду. Разом з тим, як вказує заявник, зараз ТОВ ООЕК представив до управління Державної казначейської служби України на виконання остаток суми за рішенням Господарського суду Одеської області 17.04.2024 р. у справі № 916/1280/24 у сумі 428000,00 грн. та рахунки СГІ НЦНС знову були заблоковані. Заявник наголошує, що робить все можливе для погашення заборгованості перед кредиторами та повідомляє суд, що має намір повністю та добровільно сплатити залишок боргу у сумі 428000,00 грн. перед ТОВ ООЕК згідно рішення Господарського суду Одеської області 17.04.2024 р. у справі № 916/1280/24, проте на даний час на казначейських рахунках недостатньо грошових коштів для повної одночасної оплати боргу, існує заборгованість по виплаті зарплати та інші господарські витрати.

Крім того заявник зауважує, що СГІ-НЦНС є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою (п. 1.1 статуту), яка фінансується через територіальні органи Державної казначейської служби України, яка є розпорядником державних коштів, та нажаль через початок збройної агресії проти України 24 лютого 2022 року державна установа зазнала значних збитків, частина дослідних господарств опинилось під окупацією, разом з тим надходження коштів від контрагентів з окупованих територій унеможливлено. Між тим заявник вказує, що дебіторська заборгованість СГІ НЦНС становить понад 7 млн. грн.

Разом з тим заявник наголошує, що на даний час блокування казначейських рахунків ставить під загрозу наукову діяльність СГІ-НЦНС у галузі розробки провідних сортів пшениці, насіння якої використовуються державою для отримання щорічного врожаю, відповідно існує загроза зупинення відповідних досліджень, що мають значення для економіки держави у аграрному секторі та для продовольчої безпеки держави загалом, оскільки СГІ-НЦНС є провідною науковою установою Національної академії аграрних наук України щодо сортовивчення та насіннєзнавства.

Також заявник додає, що постановою КМУ № 83 від 04.03.2015 року Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, СГІ-НЦНС включений до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Загалом, за ствердженнями заявника, це може привести до колапсу та повної зупинки діяльності СГІ-НЦНС, що є неприпустимим та істотно ускладнить виконання рішення або зробить його неможливим.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2024 р. у справі № 916/1609/24 Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про розстрочення виконання рішення суду у справі № 916/1280/24 прийнято до провадження та розгляд заяви призначено в засіданні суду на 10 вересня 2024 р. о 16:30 год.

09.09.2024 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до суду надійшли заперечення щодо заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 32628/24), у яких позивач зазначає, що наведені відповідачем доводи не підтверджують наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у розумінні частини другої статті 331 ГПК України. Так, за ствердженнями позивача, всупереч приписам ч. 1 ст. 74 ГПК України, до заяви про розстрочення виконання судового рішення не надано жодних доказів того, що у СГІ-НЦНС на казначейських рахунках відсутні кошти в розмірі, достатньому для погашення залишку заборгованості перед ТОВ ООЕК за рішенням Господарського суду Одеської області від 17.04.2024р. Окрім того, як зазначає позивач, відповідачем не надано жодного документу, підтверджуючого відсутність рахунків в інших банківських установах та відсутність грошових коштів на даних рахунках. Таким чином, на переконання позивача, заявником не доведено факт неспроможності одним платежем перерахувати кошти, стягнуті рішенням суду у даній справі, або ж те, що така можливість є, проте розрахунок з позивачем призведе до загрози банкрутства відповідача. Окрім того, ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія наголошує, що доводи, наведені СГІ-НЦНС з посиланням на те, що в умовах воєнного стану підприємство зазнало значних збитків, не може бути підставою для надання розстрочки рішення суду, оскільки війна вплинула на фінансовий стан, у тому числі і ТОВ ООЕК, а відтак, надання відповідачу будь-яких переваг з цієї причини було б несправедливим по відношенню до позивача.

Крім того, позивач повідомляє, що у ТОВ ООЕК існує величезний дефіцит обігових коштів, який обумовлений суттєвим зниженням рівня оплат споживачами вартості спожитої електричної енергії в умовах воєнного стану, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 р. Військова агресія рф проти України, яка триває вже більше двох років, стала безпосередньо причиною руйнівних подій на ринку електричної енергії, що в свою чергу негативно вплинуло на господарську діяльність ТОВ ООЕК з постачання електричної енергії споживачам.

Як наголошує позивач, з огляду на повномасштабну війну рівень оплат споживачами вартості отриманої електричної енергії катастрофічно знизився, що змусило ТОВ ООЕК здійснювати закупівлю електричної енергію, в тому числі за кредитні кошти, на підтвердження чого позивач надає довідку від 01.07.2024 року про укладення з ПАТ МТБ Банк кредитного договору № K12697/2022 від 15.12.2022 року, у відповідності до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 160000000,00 грн. під 16% річних. Також позивач зауважує, що суттєвий негативний вплив на діяльність ТОВ ООЕК мають обставини щодо несвоєчасного виконання своїх грошових зобов`язань перед відповідачем з боку інших учасників ринку електричної енергії. Так, за ствердженнями позивача, станом на 01.08.2024 р. загальна дебіторська заборгованість учасників ринку електричної енергії перед ТОВ ООЕК складає ,06 грн.

Разом з тим позивач наголошує, що ТОВ ООЕК є єдиним постачальником універсальних послуг на території Одеської області, від якого залежить надійне та якісне забезпечення електричною енергію населення всього регіону.

Між тим позивач зазначає, що розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 109/од-2021 від 09.02.2021 р. ТОВ ООЕК було включено до Переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки області та які формують економічний потенціал області. Поряд із цим, як вказує позивач, ТОВ ООЕК визнано критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області, а також критично важливим підприємством паливно-енергетичного комплексу для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Також позивач зазначає, що окрім договору, за яким було стягнуто заборгованість за спожиту електричну енергію в даній справі, між ТОВ ООЕК та СГІ-НЦНС укладено ще один договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 99, точками обліку в якому є житлові будинку, які знаходяться на балансі/в управлінні відповідача. Так, позивач зауважує, що загальний розмір заборгованості СГІ-НЦНС за двома договорами складає 1431732,32 грн., що свідчить про недобросовісність відповідача, як споживача електричної енергії, оскільки останнім не виконується належним чином обов`язок щодо оплати вартості спожитої електрично енергії. При цьому позивач додає, що як зазначено СГІ-НЦНС у заяві про розстрочення виконання рішення суду, дебіторська заборгованість СГІ-НЦНС складає в загальному розмірі 7 млн.грн., отже заборгованість СГІ-НЦНС перед ТОВ ООЕК складає 1/5 від всієї заборгованості підприємства.

Окрім того ТОВ ООЕК зазначає, що не зважаючи на значну заборгованість СГІ-НЦНС перед товариством, енергопостачальна компанія продовжує закуповувати електричну енергію та постачати її на об`єкти (житлові будинки) СГІ-НЦНС за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг фактично за власні кошти та у власний збиток.

Між тим позивач наголошує, що при розгляді заяви СГІ-НЦНС про розстрочення рішення суду має бути враховано відсутність винятковість випадку виникнення заборгованості відповідача перед ТОВ ООЕК.

Разом з тим позивач вказує, що в проваджені Господарського суду Одеської області за вищезазначений період слухалось загалом 9 справ, за якими винесені рішення на користь ТОВ ООЕК та з СГІ-НЦНС стягнуто заборгованість за спожиту електричну енергію, окрім того в проваджені господарських судів станом на дату надання цих заперечень слухається ще дві судові справи щодо стягнення з СГІ-НЦНС на користь ТОВ ООЕК заборгованості за спожиту електричну енергію на загальну суму 780 тис.грн.

Додатково позивач зазначає, що за результатом розгляду Господарським судом Одеської області справи № 916/1280/24 та стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у розмір 836918,00 грн. між ТОВ ООЕК та СГІ-НЦНС 21.05.2024 р. було укладено угоду про порядок погашення заборгованості № 264-24, у відповідності до умов якої СГІ-НЦНС зобов`язується погасити заборгованість, стягнуту за рішенням Господарського суду Одеської області, у строк до 20 серпня 2024 р. чотирма рівними платежами. Тобто, за ствердженнями позивача, ТОВ ООЕК вже надавало можливість СГІ-НЦНС сплатити заборгованість стягнуту за рішенням суду частинами шляхом розстрочення даної заборгованості. Водночас, як зазначає позивач, станом на дату надання даних заперечень заборгованість, стягнута за рішенням суду, в повному обсязі не погашена та умови укладеної між позивачем та відповідачем угоди щодо реструктуризації заборгованості з боку СГІ-НЦНС не виконано.

09.09.2024 р. від Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення до Господарського суду Одеської області через систему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 32794/24), відповідно до якого заявник просить залучити до матеріалів справи відповідні довідки - відомості з реєстру неприбуткових установ та організацій; виписку з рахунку станом на 20.08.2024 р. (дата виконання Угоди про порядок погашення заборгованості); довідку про наявність дебіторів та заборгованості; довідку про рахунки.

Дослідивши матеріали заяви та вислухавши доводи представників сторін, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі ст. 18 ГПК України.

Як передбачено ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, Господарським судом Одеської області на виконання судового рішення у справі № 916/1280/24 видано 14.05.2024 р. наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 836918,04 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 5021,51 грн.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Як вбачається з вищезазначеної норми ГПК, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Так, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Про необхідність встановлення зазначених обставин також роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Як випливає зі змісту заяви, в обґрунтування підстав для розстрочки виконання рішення господарського суду у даній справі № 916/1280/24 Селекційно-генетичний інститут Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення посилається на добровільне часткове виконання рішення суду від 17.04.2024 р. у даній справі № 916/1280/24 у розмірі 408918,04 грн. відповідно до угоди про порядок погашення заборгованості № 264-24 від 21.05.2024 р., а також на скрутне фінансове положення інституту. При цьому заявник зазначає, що на даний час на казначейських рахунках недостатньо грошових коштів для повної одночасної оплати боргу, оскільки ще існує заборгованість по виплаті заробітної плати та інші господарські витрати.

Разом з тим, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що належних доказів наявності обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання судового рішення, заявником не надано. Додані до матеріалів справи копії виписки по рахунку СГІ НЦНС, довідки про наявність дебіторської заборгованості, не можуть бути відповідним доказом наявності обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання відповідачем на даний момент рішення Господарського суду Одеської області від 17.04.2024 р. у даній справі. При цьому господарський суд вказує, що наявність у заявника дебіторської заборгованості не може вважатись такою обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Крім того господарський суд зазначає, що відповідач просить розстрочити виконання рішення суду на чотири місяці, однак не надає належних та допустимих доказів в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про те, що рішення суду буде виконано в майбутньому протягом визначеного строку, а також доказів на підтвердження надходження коштів, що дасть можливість погасити існуючий борг по закінченню строку розстрочення.

Тим більш, як вбачається із поданих сторонами доказів, 21 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (кредитор) та Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення (боржник) було укладено Угоду про порядок погашення заборгованості № 264-24, пунктом 1.1 якої визначено, що предметом даної Угоди є умови і порядок сплати боржником кредитору своєї заборгованості, інших додаткових нарахувань, що виникли в зв`язку із порушенням умов договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 02-99U-ПУП від 16.02.2023 р. та стягнутої за рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/1280/24 від 17.04.2024 року та ухвалою Господарського суду Одеської області по справі № 916/1280/24 від 23.04.2024 року (надалі за текстом - боргові зобов`язання).

Згідно з п. 2 угоди від 21.05.2024 р. боржник визнає перед кредитором свої боргові зобов`язання станом на 21 травня 2024 р. на загальну суму 858566,65 грн. та зобов`язується розрахуватися в термін до 20 серпня 2024 р. відповідно до нижче наведеного графіку:

- до 31 травня 2024 року 216566,65 грн.;

- до 20 червня 2024 року 214000,00 грн.;

- до 20 липня 2024 року 214000,00 грн.;

- до 20 серпня 2024 року 214000,00 грн.

Водночас, як зазначається сторонами, боржник частково виконав умови вказаної угоди та сплатив 408918,04 грн. Вказане відповідачем не спростовано належним та допустимими доказами.

З огляду на викладене вище, заявнику Селекційно-генетичному інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення згідно угоди № 264-24 від 21.05.2024 р. вже надавалася розстрочка погашення заборгованості, стягнута рішенням суду по даній справі, яку останній не виконав належним чином та не сплатив кошти у погоджені такою угодою строки.

Відтак, виходячи з наведеного, суд вважає, що заявник не навів суду переконливих доводів щодо наявності саме таких виняткових обставин у розумінні ст. 331 ГПК України, які б тягли за собою необхідність розстрочення виконання рішення суду.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши обставини, викладені відповідачем у заяві про розстрочення виконання рішення суду, суд доходить до висновку про відсутність підстав для розстрочення виконання судового рішення по даній справі.

Наразі суд зазначає, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

З огляду на викладене та враховуючи те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що, з урахуванням інтересів позивача та ступеня вини відповідача у виникненні спору, розстрочення виконання рішення суду у даному випадку суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб.

Керуючись ст. 331, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 2-1392/24 від 29.08.2024 р.) по справі № 916/1280/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 12.09.2024 р.

Суддя В.С. Петров