ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/694/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю АКАДЕМІЯ ЗДОРОВ`Я ПЛЮС (65049, м. Одеса, вул. Палубна, буд. 12, кв. 122, )

про стягнення заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення від 12.12.2019 № 539/19 в розмірі 308 012,57 грн., з якої 197 396,50 грн. заборгованість з орендної плати, 18 935,15 грн. пеня, 91 680,90 грн. неустойка за прострочення повернення об`єкта оренди

Представники:

Від позивача Бондар А.Г. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача не з`явився.

Суть спору:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМІЯ ЗДОРОВ`Я ПЛЮС» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення від 12.12.2019 № 539/19 в розмірі 308 012,57 грн., з якої 197 396,50 грн. заборгованість з орендної плати, 18 935,15 грн. пеня, 91 680,90 грн. неустойка за прострочення повернення об`єкта оренди.

Ухвалою суду від 27.02.2024 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишено без руху. Запропоновано Департаменту комунальної власності Одеської міської ради усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати документи, які підтверджують відправлення відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМІЯ ЗДОРОВ`Я ПЛЮС» копії позовної заяви і доданих до неї документів, на адресу: 65049, м. Одеса, вул. Палубна, буд. 12, кв. 122, з урахуванням вимог частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

07.03.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків (вх. № 9793/24).

Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.04.2024.

Протокольною ухвалою від 08.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 29.04.2024.

Протокольною ухвалою від 29.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.05.2024.

Судове засідання призначене на 15.05.2024 не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 24.05.2024 призначено судове засідання на 19.06.2024.

Протокольною ухвалою від 19.06.2024 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття та призначено підготовче засідання на 05.08.2024.

Протокольною ухвалою від 05.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.08.2024.

Протокольною ухвалою від 21.08.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.09.2024.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 143, 145 Конституції України, статтю 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 525, 526, 611, 785 Цивільного кодексу України, статті 180, 193, 291 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору оренди нежитлового приміщення від 12.12.2019 № 539/19 щодо оплати та повернення об`єкта оренди.

Відповідач не забезпечив, явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час повідомлений належним чином.

14.05.2024 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву від 14.05.2024 (вх. № 19400/24) в якому Відповідач, зокрема, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідач зазначає, що отримав приміщення в стані, який не передбачав будь-яку його експлуатацію, що підтверджується висновками Звіту про технічний стан, експлуатаційну придатність нежитлових приміщень першого, третього, четвертого поверхів та підвалу № 501, загальною площею 1454,5 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Круг, 3/5 та Звіту про технічний стан, експлуатаційну придатність нежитлових приміщень другого поверху, загальною площею 373,1 кв. м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 3/5, виконаного Приватним підприємством «Дельта-консалтінг» (ідентифікаційний код 30946119).

Згідно наведений даних Звітів, зазначається, що технічний стан Об`єкту оренди незадовільний та обмежує використання Об`єкта за визначеним у договорі призначенням, оскільки мається значний знос конструктивних елементів на 49 %, відсутні інженерні комунікації (електроенергія, вода, тепло та каналізація). Рекомендовано проведення катального ремонту Об`єкта оренди, в складі робіт якого передбачити виконання опоряджувальних робіт, влаштування підлоги, заміну дверних блоків, відновлення інженерних комунікацій.

Таким чином, за твердження Відповідача, в оренду був переданий об`єкт, який не може бути використаний за цільовим призначенням, визначеним у договорі оренди майна в стані. А Відповідачем, з дозволу Позивача, були виконані роботи з капітального ремонту орендований приміщень на суму 2 852 075,25 гривень, незважаючи на те, що це є обов`язком орендодавця, та було зацікавлено у подальшої оренді приміщень.

Відповідач зазначає, що ним було скеровано листа № 20/09 від 20 вересня 2021 року до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо надання згоди на зарахування вартості виконаних невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 2 852 075,25 грн. в рахунок оплати орендних платежів.

Враховуючи наведене, Відповідач вважає, що вимоги щодо погашення заборгованості по орендній плати, заявлені Позивачем у сумі 197 396,50 гривень та 18 935,15 грн. - пені є необгрунтованими, оскільки така заборгованість, на його думку, фактично відсутня.

Відповідач у Відзиві на позовну заяву від 14.05.2024 (вх. 19400/24), із посиланням на статті 256, 258 Цивільного кодексу України, зроблено заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені у сумі 18 935,15 грн. та 91 680,90 грн. неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди.

22.05.2024 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив від 22.05.2024 № 01-13/1096 (вх. № 20682/24).

Позивач зазначає, що зі змісту постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2021 у справі № 916/704/22 вбачається, що «Абзацом 2 пункту 7.6 зазначених договорів передбачено, що у разі розірвання договору у судовому порядку або відмови від договору оренди впродовж його строку, внаслідок невиконання обов`язків за договором, всі невід`ємні поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від цього майна без нанесення йому збитку, здійснених орендарем при проведені капітального ремонту та реконструкції за час його оренди за рахунок власних коштів, залишаються у власності орендодавця безкоштовно і компенсації не підлягають».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в:

12.12.2019 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір оренди нежилого приміщення № 539/19 (далі - Договір від 12.12.2019).

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 12.12.2019 орендодавець (Позивач) передав, а орендар (Відповідач) прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення другого поверху, загальною площею 373,1 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 3/5.

Вищезазначені нежитлові приміщення другого поверху належать Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, на праві комунальної власності, на підставі свідоцтва про право власності за нежитлові приміщення другого поверху, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 10.06.2011, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий Перчик І.О. державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області 03.12.2013, індексний номер витягу 13904784.

Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.11.2013 номер запису про право власності: 3665775, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті, який виданий КП "ОМБТІ та РОН" від 25.08.2010.

Ринкова вартість об`єкта оренди становить 1 958 062,00 грн. (без урахування податку на додану вартість). Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений ТОВ "ЄОС" (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 186/17 від 13.03.2017 виданий Фондом державного майна України).

Згідно із пунктом 1.2 Договору від 12.12.2019 передача в оренду об`єкта, зазначеного у пункті 1.1 цього договору здійснюється на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", наказу директора департаменту комунальної власності Одеської міської ради "Про укладання договору оренди нерухомого майна - нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 373,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 3/5", з Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Академія здоров`я плюс" № 539 від 18.07.2019.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.4 Договору від 12.12.2019 встановлено, що орендна плата визначається на підставі статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради № 4214-VII від 30.01.2019, рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради. За орендоване приміщення орендар, зобов`язався сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 8 305,44 грн. (без урахування податку на додану вартість) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобов`язався вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до пункту 5.3 Договору від 12.12.2019 у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об`єкта оренди. Також орендодавець має право відмовитись від договору оренди, у разі невикористання орендарем приміщення за його профільним призначенням, невиконання поточного та капітального ремонту, в порядку, передбаченому цим договором та законодавством України. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Згідно із пунктом 7.6 Договору від 12.12.2019 договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди. У разі розірвання договору в судовому порядку або відмови від договору оренди в продовж його строку, внаслідок невиконання обов`язків за договором, всі невід`ємні поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від цього майна без нанесення йому збитку, здійснених орендарем при проведенні капітального ремонту та реконструкції за час його оренди за рахунок власних коштів, залишаються у власності орендодавця безкоштовно і компенсації не підлягають.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.08.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 № 916/704/22 було встановлено наявність заборгованості у ТОВ "Академія здоров`я плюс" за періоди з 01.08.2021 по 23.02.2022.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.08.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 № 916/704/22 позовну заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково.

Зокрема, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Академія здоров`я плюс на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість за договором оренди нежилого приміщення № 539/19 від 12.12.2019 у розмірі 56 261,55 грн. та пеню у розмірі 3 697,11 грн.

Розірвано договір оренди нежилого приміщення № 539/19 від 12.12.2019 укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю „Академія здоров`я плюс на нежитлові приміщення другого поверху, загальною площею 373,1 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Кру г, 3/5.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Академія здоров`я плюс звільнити приміщення другого поверху, загальною площею 373,1 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 3/5, шляхом повернення нежитлових приміщень Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 18.07.2019 у 15-денний термін після набрання рішенням законної сили.

31.08.2024 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2022 у справі № 916/704/22 були видані відповідні накази.

Як вбачається зі змісту Акту державного виконавця від 11.08.2023, виконавцем в присутності представника ДКВ ОМР був здійснений примусовий вхід в приміщення другого поверху нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 3/5. Майно в даному приміщенні відсутнє.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників справи.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із частинами першою, другою статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина друга статті 202 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 03.10.2019 № 157-IX).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610, пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо стягнення суми основного боргу, слід зазначити наступне.

При розгляді цієї справи, № 916/694/24, судом встановлено, що на момент розгляду справи № 916/704/22 в господарському суді та до набрання рішенням законної сили 11.05.2023, договір оренди був чинним, а тому умови договору оренди, передбачені пунктами 2.2, 2.4, щодо сплати орендної плати, повинні були виконуватися.

Позивачем нараховано орендну плату за період з 01.03.2022 по 10.05.2023 в розмірі 197 396,50 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Докази оплати Відповідачем заборгованості з орендної плати у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає довід Відповідача щодо зарахування вартості виконаних невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 2 852 075,25 грн. на підставі листа ТОВ "Академія здоров`я плюс" від 20.09.2021 № 20/09, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження такого зарахування. Аналогічних висновків дійшов й Південно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 11.05.2023 у справі № 916/704/22.

Крім того, як зазначалось вище відповідно до пункту 7.6 Договору від 12.12.2019 договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди. У разі розірвання договору в судовому порядку або відмови від договору оренди в продовж його строку, внаслідок невиконання обов`язків за договором, всі невід`ємні поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від цього майна без нанесення йому збитку, здійснених орендарем при проведенні капітального ремонту та реконструкції за час його оренди за рахунок власних коштів, залишаються у власності орендодавця безкоштовно і компенсації не підлягають.

Отже, з огляду на розірвання договору в судовому порядку внаслідок невиконання орендарем своїх обов`язків, усі невід`ємні поліпшення залишаються у власності орендодавця безкоштовно і компенсації не підлягають.

Щодо стягнення пені слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 Договору оренди нежилого приміщення від 12.12.2019 № 539/19 за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен бути виконаний.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором оренди нежилого приміщення від 12.12.2019 № 539/19 за періоди з 16.12.2022 по 15.11.2023 складає суму в розмірі 18 935,15 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Щодо стягнення неустойки слід зазначити наступне.

Суд на підставі частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки викладені у пунктах 38-42 постанови Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19, згідно із якими, користування майном за договором оренди є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору оренди та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмету найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносин оренди з неправомірного користування майном можуть регулюватися положеннями договорів, які визначають наслідки неправомірного користування майном та нормами законодавства, які в імперативному порядку застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання в сфері орендних відносин.

За приписами статті 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 ГК України визначено поняття штрафних санкцій за Господарським кодексом України, якими визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, положеннями статті 549 ЦК України та статті 230 ГК України визначено загальне поняття штрафних санкцій, яке у господарському судочинстві включає неустойку, штраф, пеню, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил господарської діяльності, невиконання господарського зобов`язання.

Частиною першою статті 785 ЦК України регламентовано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. А частиною другою статті 785 ЦК України передбачено санкцію за порушення такого зобов`язання (якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення).

Отже, в розумінні загальних та спеціальних норм права, санкція (неустойка) яка передбачена статтею 785 ЦК України є мірою відповідальності, визначеною законодавцем за неправомірне користування майном після припинення договору. З огляду на те, що зазначена міра відповідальності застосовується до триваючого правопорушення (неповернення майна орендодавцю), санкція також має характер тривалості у часі (зобов`язання сплатити подвійну плату за користування річчю за весь час неправомірного користування майном).

Відтак, зазначена санкція (неустойка), як така, що визначена спеціальною нормою права має певні особливості у застосуванні в порівнянні з іншими штрафними санкціями, які охоплюються загальними визначеннями статті 230 ГК України та статті 549 ЦК України.

З огляду на такі висновки, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з правовими висновками щодо застосування частини другої статті 785 ЦК України, як особливої міри відповідальності, що визначена законодавцем за правовою природою як неустойка та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності (оскільки частиною другою передбачено право сторони стягнути таку неустойку за весь час неправомірного користування майном після припинення дії договору), а зокрема, щодо незастосування до неї положень статті 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки інше передбачено частиною другою статті 785 ЦК України.

Судом встановлено, що неустойка за неповернення об`єкту оренди за Договором від 12.12.2019 № 539/19 за періоди з 11.05.2023 по 11.08.2023 складає суму в розмірі 91 680,092 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Щодо позовної давності слід зазначити наступне.

Не підлягає задоволенню заява Відповідача викладена у Відзиві на позовну заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені в розмірі 18 935,15 грн. та 91 680,90 грн. неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який в свою чергу постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023.

Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому указами Президента України неодноразово продовжувався та триває станом на даний час.

Таким чином, враховуючи обставини введення в Україні карантину та запровадження правового режиму воєнного стану, позовна давність за вимогою про стягнення пені та неустойки не сплинула.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача 197 396,50 грн. заборгованості з орендної плати, 18 935,15 грн. пені та 91 680,90 грн. неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтями 549, 629, частиною першою статті 759, статтею 785 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АКАДЕМІЯ ЗДОРОВ`Я ПЛЮС (65049, м. Одеса, вул. Палубна, буд. 12, кв. 122, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, , р/р UA 3034299) 197 396,50 грн. (сто дев`яносто сім тисяч триста дев`яносто шість гривень 50 коп.) суми основного боргу, 18 935,15 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 15 коп.) пені, 91 680,90 грн. (дев`яносто одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 90 коп.) неустойки та витрати на сплату судового збору в розмірі 4 620,19 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять гривень 19 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16 вересня 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов