ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/541/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

Олійник І.А. прокурор, посвідчення № 074892 від 01.03.2023,

позивач не з`явився,

відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОР-К

про визнання відсутнім права оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про визнання відсутнім права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю ОР-К на земельну ділянку за кадастровим номером :04:001:0211 площею 2,0000 га, яка знаходиться в адміністративних межах с. Антонівка Лип`янської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером запису про інше речове право: 47526559, рішення про державну реєстрацію індексний номер: 64413225 від 06.08.2022.

Судові витрати прокурор просить стягнути з відповідача на свою користь.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що власник земельної ділянки (Лип`янська сільська рада) позбавлений можливості розпоряджатися спірною земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні відповідача, не одержує дохід орендну плату за землю, як представницький орган територіальної громади заходів, спрямованих на захист своїх прав власника, не вживає. Вимога заявлена до ТОВ ОР-К, за яким зареєстроване право оренди на підставі договору оренди землі б/н від 04 серпня 2022 року, укладеним між відповідачем та громадянином ОСОБА_1 , який не мав права на укладення договору, оскільки не був законним власником земельної ділянки.

Ухвалою від 01 травня 2024 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 13 червня 2024 року.

13 травня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Так у відзиві відповідач зазначає, що Верховним Судом у постанові від 05 листопада 2018 року у справі №910/4345/18 сформовано правову позицію, яка викладена наступним чином: "Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. У прокурора відсутні підстави для представництва інтересів держави у суді у випадку, коли прокурором при поданні позову не зазначено обставин, які б свідчили про неналежне здійснення уповноваженими органами, які мають можливість самостійно захищати свої права, відповідних повноважень." Саме по собі погодження Лип`янської сільської ради щодо звернення до суду саме прокурором, на думку відповідача, не свідчить про відсутність повноважень чи ухилення від виконання повноважень щодо звернення до суду безпосередньо позивачем. Крім того, не відповідає дійсності твердження прокурора про те, що відповідач не вносить орендну плату за використання спірної земельної ділянки. Про факт оплати достовірно відомо Лип`янській сільській раді, яка самостійно здійснювала розрахунок таких платежів, але з невідомих причин не повідомила про це прокурора надаючи відповідь на запит прокурора. Отже, відповідач вважає, що дані обставини свідчать про штучну заміну заявника у цій справі з метою використання коштів державного бюджету для сплати судового збору, тоді як орган місцевого самоврядування продовжуючи отримувати орендну плату не несе ризик судових витрат, а позовна заява має бути повернута прокурору на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Щодо суті позовних вимог та викладених обставин відповідач зазначає таке. Прокурор посилається на правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2024 у справі №567/3/22 в частині обрання належного способу захисту. Відповідач, в свою чергу, звертає увагу на те, що у справі №567/3/22 Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норм права - ст. 513, ст. 516, ст. 520 ЦК України, які стосуються заміни орендаря внаслідок відчуження права оренди. За змістом позову прокурора та з урахуванням фактичних обставин в даній справі заміна орендаря не відбувалася. Навпаки, внаслідок ухвалення рішення Шполянським районним судом відбулася заміна орендодавця - з фізичної особи ОСОБА_2 на Лип`янську сільську раду. Отже, на думку відповідача, до даних правовідносин необхідно застосовувати ч. 6 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України. Так як висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 не стосувалися вказаних норм, тому відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не мають бути застосовані в даній конкретній справі.

Щодо твердження прокурора про те, що спірний договір оренди землі від 04.08.2022 є нікчемним внаслідок відсутності волевиявлення органу місцевого самоврядування - Лип`янської сільської ради, відповідач звертає увагу суду на те, що Лип`янська сільська рада зареєструвала своє право власності на спірну земельну ділянку на підставі Рішення Шполянського районного суду, яке набуло законної сили після укладення та реєстрації договору оренди землі. На момент укладення та реєстрації договору оренди землі ТОВ "ОР-К" не знало і не могло знати про відсутність у орендодавця права розпоряджатися землею за умови реєстрації таких прав в Державному реєстрі речових прав. Крім того, як підтверджує прокурор в позові, спірна земельна ділянка перебувала в оренді у ФГ "Дрибас Анатолія Степановича", про що також було вчинено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому відповідач стверджує, що ТОВ "ОР-К" набуваючи речове право - право оренди землі, діяло як добросовісний набувач, а тому до спірних відносин має бути застосовано відповідні положення Цивільного кодексу України, а саме положень ст. 388 ЦК України. Так, відповідно до ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За наведеними вище нормами права ТОВ "ОР-К" є добросовісним набувачем речового права, придбаного за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати. Так як загубити чи вкрасти нерухому річ неможливо, то в даних обставинах можливо розглянути пункт 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України як підставу для позбавлення ТОВ "ОР-К" речового права, про що фактично просить прокурор.

Відповідач зазначає, що відповідно до обставин, встановлених Шполянським районним судом у справі на яку посилається прокурор, встановлено незаконність вибуття з комунальної власності у приватну власність спірної земельної ділянки. При цьому судом не встановлено, що ТОВ "ОР-К" набувши право оренди земельної ділянки знало чи могло знати про відсутність у фізичної особи права нею розпоряджатися. Станом на цей час відсутнє і будь-яке інше судове рішення, яке б встановило вчинення кримінального правопорушення щодо спірної земельної ділянки, в тому числі в частині незаконної реєстрації права власності.

Відповідач вважає, що ТОВ "ОР-К" є добросовісним набувачем речового права - право оренди земельної ділянки, а позбавлення такого права буде непропорційним втручанням. Адже навіть за умови законного переходу права власності від фізичної особи до Лип`янської сільської ради право оренди ТОВ "ОР-К" не припинилося б, будучи захищеним нормами Земельного кодексу та Закону України "Про оренду землі".

Відповідач звертає увагу на те, що законодавець навіть встановив мінімальний строк для договору оренди землі сільськогосподарського призначення з метою захисту добросовісного орендаря, яким є ТОВ "ОР-К". При цьому факт отримання Лип`янською сільською радою орендної плати свідчить про фактичне схвалення орендних відносин. Щодо відсутності волі Лип`янської сільської ради на вибуття з володіння земельної ділянки, відповідач звертає увагу, що на момент реєстрації права власності за попереднім власником у зв`язку з приватизацією, на спірну земельну ділянку її власником була держава Україна, а розпорядником - Держгеокадастр, а не територіальна громада, що унеможливлює з`ясування обставин наявності чи відсутності волі Лип`янської сільської ради на таке вибуття.

Також відповідач звертає увагу на те, що орендна плата складає згідно з договором оренди землі 12%, що в чотири рази перевищує визначений законом мінімум орендної плати (це доводить факт відсутності порушень інтересів держави, та відсутність порушення чинного законодавства в розмірі орендної плати). Згідно із законом про оренду землі мінімальний строк оренди земельної ділянки 7 років, що пов`язано із визначення сівозміни, в разі розірвання договору оренди, орендар зазнає значних втрат у зв`язку з тим, що він витрачав кошти для покращення земельної ділянки для наступного засіву аграрної культури (підготовка землі, внесення добрив і т.д.). Тобто, не може бути оренда припинена раніш 7 років, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Крім того, відповідач просить звернути увагу та дослідити наступні обставини:

1). Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає закону та не є ефективним способом захисту.

2). Поведінка орендаря відносно даної земельної ділянки є добросовісною, та такою, що відповідала вимогам закону.

3). Станом на даний час під час розгляду справи Лип`янська сільська рада в порушення вимог ч. 5 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" не виконала свій обов`язок щодо повідомлення орендаря земельної ділянки про зміну власника, що є порушенням закону.

Відповідач зазначає, що позов не переслідує легітимну мету, адже: 1). Цільове використання землі не змінювалось, 2). Орендна плата сплачується; 3). Договір оренди чинний, 4). Від сільради не надходило жодної ініціативи щодо зміни умов договору чи укладення додаткової угоди.

16 травня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Крім заперечень проти позовних вимог, відповідач ставить запитання в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) позивачу.

20 травня 2024 року від Звенигородської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив. в якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві.

Прокурор щодо підстав для представництва інтересів Лип`янської сільської ради в суді покладається на норми ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та зазначає, що чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під "нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій", у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Прокурор зазначає, що незважаючи на очевидність порушення інтересів держави Лип`янська сільська рада, як представницький орган територіальної громади, будучи обізнаною про наявність спірних правовідносин, заходів спрямованих щодо повернення спірної земельної ділянки не вживала ні з часу реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку, ні після скерування прокуратурою вказаних вище листів, що стало підставою для звернення прокурора до суду з даною позовною заявою.

Щодо обрання прокурором належного способу захисту інтересів позивача у спірних правовідносинах, останній покликається на положення ст. 152 ЗК України, якою передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як зазначено у позовній заяві, Лип`янська сільська рада позбавлена можливості розпоряджатися спірною земельною ділянкою на власний розсуд у зв`язку з її перебуванням у користуванні ТОВ "ОР-К" на підставі договору оренди землі, укладеного нібито з ОСОБА_1 , право користування на яке 04.08.2022 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Натомість, ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:001:0211 зареєстрував на підставі неіснуючих документів, що фактично доводить факт не існування у нього права власності на спірну земельну ділянку та права на її розпорядження, у тому числі на передачу її в оренду ТОВ "ОР-К". У той час, законний власник спірної земельної ділянки - Лип`янська сільська рада, жодних дій для передачі спірної земельної ділянки в оренду не вчиняла та такого волевиявлення не мала. За твердженням прокурора, Лип`янська сільська рада у вказаних договірних відносинах є орендодавцем поза своєю волею.

Ухвалою від 13 червня 2024 року Господарський суд Черкаської області встановив Лип`янській сільській раді строк до 15.07.2024 включно для надання суду відповідей на письмове опитування Товариства з обмеженою відповідальністю ОР-К в порядку ст. 90 ГПК України у формі заяви свідка; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11 год 00 хв 25 липня 2024 року.

Ухвалою від 25 липня 2024 року Господарський суд Черкаської області

задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; відклав розгляд справи по суті на 11 год. 00 хв. 29 серпня 2024 року.

06 серпня 2024 року надійшла заява Лип`янської сільської ради в якій надано відповіді на письмове опитування Товариства з обмеженою відповідальністю ОР-К в порядку ст. 90 ГПК України.

Позивач та відповідач у призначене судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи учасники справи повідомлялись належним чином. Копію ухвали від 25.07.2024 по справі №925/541/24 в електронному вигляді було надіслано одержувачу ТОВ "ОР-К" в його електронний кабінет та доставлено до останнього 31.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа .

Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

У судовому засіданні згідно з ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Заслухавши пояснення та обґрунтування позовних вимог прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 717487 (а.с. 28) за громадянином ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.03.2010 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0211, площею 2,0000 га

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 370085900 від 15.03.2024) щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0211 - 06.08.2022 зареєстровано право оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право 47526559, Орендодавець - ОСОБА_1 , Орендар ТОВ "ОР-К", документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 04.08.2022, видавник: ТОВ "ОР-К"/ ОСОБА_1 ( а.с. 80).

Згідно з договором оренди землі від 01.08.2019 ОСОБА_1 надав у користування земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0211 ФГ « ОСОБА_4 ».

04.08.2021 укладено Договір оренди землі (а.с. 83-84) відповідно до якого Орендодавець: гр. ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки з одного боку та Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОР-К" з іншого боку. (далі - Договір)

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку (далі по тексту - Земельна ділянка):

Кадастровий номер Земельної ділянки: :04:001:0211;

Місце розташування Земельної ділянки: адміністративно-територіальні межі Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області;

Площа земельної ділянки: 2,00 гектарів;

Вид угідь земельної ділянки: рілля.

Згідно з п. 2.1. Договору цей Договір укладений строком на 49 (сорок дев`ять) років.

Розмір орендної плати за один рік (дванадцять повних місяців) оренди становить 6 000.00 гривень з урахуванням податків, зборів та інших платежів, які відповідно до чинного законодавства утримується з доходів фізичних осіб. (п. 3.1. Договору).

В позовній заяві прокурор пояснив, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 2 га, з кадастровим номером :04:001:0211 у власність ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку не передавалась, що і стало підставою для звернення Звенигородською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради з позовною заявою до Шполянського районного суду Черкаської області.

У провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебувала справа № 710/925/22 за позовом Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-К" (в ході справи відбулась заміна відповідача 2 з Фермерського господарства "Дрибаса Анатолія Степановича" на ТОВ "ОР-К"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, про витребування земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди з одночасним припиненням речових прав.

Рішенням від 24.07.2023 Шполянський районний суд Черкаської області позов задовольнив частково. Витребував з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Лип`янської сільської ради земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, з кадастровим номером :04:001:0211. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

У рішенні Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 710/925/22 встановлені такі обставини

"...Отже, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0211, площею 2,0 га, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯК №717487, який виданий 29.03.2010 Відділом Держкомзему Шполянському районі на підставі розпорядження Шполянської районної державної адміністрації від 22.03.2010 № 142. Державна реєстрація права приватної власності здійснена 19.07.2019. Розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації від 22.03.2010 № 142, надано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Антонівської сільської ради Шполянського району іншим громадянам, відповідача ОСОБА_1 серед них немає. Тобто вищезазначеним розпорядженням, а також будь-яким іншим розпорядженням ОСОБА_1 земельна ділянка у власність для ведення особистого селянського господарства не надавалася.

Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, зокрема відомостей у розділі « Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб» видраних у 2010 році запису про реєстрацію державного акту ЯК №717487, виданий 29.03.2010 Відділом Держкомзему Шполянському районі на підставі розпорядження Шполянської районної державної адміністрації від 22.03.2010 № 142, ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0211 немає.

Таким чином, з наведених обставин, підтверджених доказами, встановлено факт незаконності вибуття спірної земельної ділянки із державної власності - володіння власника поза його волею..."

На підставі рішення від 24.07.2023, яке не оскаржувалось в частині задоволення позовних вимог позивачем зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку 29.11.2023, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 80).

Так, відповідно до інформаційної довідки № 370085900 від 15.03.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 712580400:04:001:0211 площею 2 га внесено зміни щодо права власності, а саме видалено власника ОСОБА_1 та додано Орган місцевого самоврядування - Лип`янську сільську раду; щодо документів, то видалено підставу для реєстрації права власності державний акт на право власності на землю, серія та номер ЯК717487 виданий 29.03.2010, видавник: відділ Держкомзему у Шполянському районі; додано документи, подані для державної реєстрації - рішення суду, серія та номер: 710/925/22, виданий 24.07.2023, видавник: Шполянський районний суд.

Щодо вимоги прокурора до ТОВ "ОР-К" про скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "ОР-К" з одночасним припиненням речових прав, то Шполянський районний суд Черкаської області відмовив у такій вимозі, вказавши про неможливість поєднання в одній вимозі і віндикаційного і негаторного позовів. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду Шполянський районний суд Черкаської області вказав, що суд має застосувати належні норми права, оскільки "суд знає закони". Також у мотивувальній частині рішення від 24.07.2023 у справі № 710/925/22 суд вказав, що судове рішення про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки вже є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації договору оренди землі.

Перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури оскаржив рішення від 24.07.2023 до Черкаського апеляційного суду в частині вимог, щодо яких суд першої інстанції відмовив.

Переглядаючи рішення в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог Черкаський апеляційний суд постановою від 01.11.2023 апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнив частково, рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року змінив в оскаржуваній частині, привівши його мотивувальну частину у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду. В решті рішення суду в оскаржуваній частині залишив без змін.

Так, Черкаський апеляційний суд вказав, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції помилково зазначено, що витребування майна на користь власника є підставою для внесення відповідних змін у державний реєстр щодо скасування державної реєстрації договору оренди, оскільки в даному випадку було зареєстроване право оренди, а не договір, на підставі якого воно виникло.

Підставою для відмови у задоволенні позову до ТОВ "ОР-К" Черкаський апеляційний суд вказав те, що оскільки саме право володіння щодо спірної земельної ділянки за доводами прокурора було порушено, адже вказаним майном фактично володіє орендар, відтак, має застосовуватися спеціально визначений законодавством спосіб захисту (ст. ст. 387, 388, 400 ЦК України) - витребування майна.

Апеляційний суд Черкаської області визначав належний спосіб захисту станом на час розгляду справи № 710/925/22 (постанова від 01.11.2023), тобто до того, як видалено відомості щодо ОСОБА_1 , як власника спірної земельної ділянки і зареєстровано зміни до права власності - вказано власником земельної ділянки Лип`янську сільську раду.

Підставою для звернення прокурором з позовною заявою стало позбавлення можливості розпоряджатися спірною земельною ділянкою Лип`янською сільською радою, яка є власником земельної ділянки, за доводами прокурора у ТОВ "ОР-К" відсутнє право оренди на земельну ділянку кадастровий номер 712580400:04:001:0211, оскільки договір оренди землі від 04.08.2022 укладено особою ( ОСОБА_1 ), яка не мала права розпоряджатися земельною ділянкою.

За доводами прокурора, із моменту державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Лип`янською сільською радою не захищено у повній мірі інтерес держави щодо відновлення права на володіння, розпорядження спірною земельною ділянкою та користування нею, ураховуючи перебування спірної земельної ділянки у фактичному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-К".

Відповідно до приписів ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У силу статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власності та мирно володіти своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 Господарського кодексу України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.386 Цивільного кодексу України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності;

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України ч.1 ст.395. Речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Відповідно до ч.1 ст.397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.399 Цивільного кодексу України право володіння припиняється у разі: витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Відповідно до ст.400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оренду землі" Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності;

Згідно з абзацом 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України, так і у ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, при цьому, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набутими, тобто правовідносини за ним не виникли.

Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.3. Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу;

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":

п.1 ч.1 ст.2. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

п.2 ч.1 ст.4. Державній реєстрації прав підлягають: 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;

ч.1, 2 ст.12. Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії;

п.9 ч.1 ст.27. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Шполянського районного суду від 24.07.2023 та постановою Черкаського апеляційного суду від 01.11.2023 у справі №710/925/22 установлено незаконність вибуття із володіння держави в особі Лип`янської сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0211 та розпорядження нею ОСОБА_1 без належних правових підстав та волі власника шляхом передачі її в оренду Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-К".

Відповідно до приписів п.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративний справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі рішення від 24.07.2023, яке не оскаржувалось в частині задоволених позовних вимог, Лип`янською сільською радою зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку 29.11.2023, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 80).

Так відповідно до інформаційної довідки № 370085900 від 15.03.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 712580400:04:001:0211 площею 2 га внесено зміни щодо права власності, а саме видалено власника ОСОБА_1 та додано Орган місцевого самоврядування - Лип`янську сільську раду; щодо документів, то видалено підставу для реєстрації права власності державний акт на право власності на землю, серія та номер ЯК717487 виданий 29.03.2010, видавник: відділ Держкомзему у Шполянському районі; додано документи, подані для державної реєстрації - рішення суду, серія та номер: 710/925/22, виданий 24.07.2023, видавник: Шполянський районний суд.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19 щодо володіння орендарем нерухомим майном: тимчасове володіння нерухомими речами може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації такого права на це майно у встановленому порядку, тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право тимчасового володіння, визнається тимчасовим фактичним володільцем нерухомого майна; судове рішення про задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння є підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 міститься правова позиція про те, що належним способом захисту прав власника, який у спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

З огляду на заявлені підстави позову та суть спірних правовідносин цієї справи, суд враховує наведений висновок Великої Палати Верховного Суду та у зв`язку з цим доходить до висновку, що прокурором обрано належний спосіб захисту - про визнання відсутнім у ТОВ "ОР-К" права оренди земельної ділянки, який може захистити порушене право сільської ради.

З матеріалів справи судом встановлено, що Лип`янська сільська рада є власником спірної земельної ділянки, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру речових прав, тому остання визнається фактичним володільцем нерухомої речі щодо права власності.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.07.2024 у справі № 920/14/23 та враховані судом при розгляді даної справи.

У такому випадку власник земельної ділянки, Лип`янська сільська рада, вправі захищати своє порушене право на розпорядження земельною ділянкою, вважаючи право оренди відсутнім, оскільки спірною земельною ділянкою розпорядилася особа, яка не мала на це право.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу (ч. 2 ст. 127 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач у встановленому законом порядку спірну земельну ділянку не отримував, користується нею на підставі договору оренди укладеного, з особою, яка право на її розпорядження не мала, що встановлено рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 24.07.2023.

Таким чином суд доходить до висновків, що у відповідача відсутнє право оренди спірної земельної ділянки, оскільки власник земельної ділянки - Лип`янська сільська рада своє волевиявлення на передачу спірної земельної ділянки не виявляла, договір оренди не підписувала.

З огляду на встановлені судом обставини незаконного вибуття спірної земельної ділянки із комунальної власності, відсутність волевиявлення органу влади та місцевого самоврядування на вибуття з їх володіння спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про визнання відсутнім у ТОВ "ОР-К" права оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0211 - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд наголошує, враховуючи вищенаведені правові висновки Верховного Суду, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" судове рішення про задоволення вимоги про визнання відсутнім права оренди є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Стосовно заперечень відповідача, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ч. 6 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" суд зазначає таке.

Відповідно до вказаної норми перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Проте у справі, що розглядається не відбувався перехід права власності від ОСОБА_1 до Лип`янської сільської ради. Як досліджено вище у Державному реєстрі речових прав видалено в якості власника земельної ділянки ОСОБА_1 , оскільки як встановлено рішенням від 24.07.2023 Шполянського районного суду Черкаської області така земельна ділянка громадянину ОСОБА_1 у власність не передавалась. Тому доводи відповідача в частині необхідності застосування норми ч. 6 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" є безпідставними.

Щодо тверджень відповідача про те, що він є добросовісним набувачем речового права - права оренди земельної ділянки та необхідність застосування положень ст. 388 ЦК України суд враховує, що така стаття має назву "Право власника на витребування майна від добросовісного набувача" і міститься в Главі 29 Цивільного кодексу України під назвою "Захист права власності", тому приписи цієї статті не стосуються правовідносин, що виникають з оренди земельної ділянки, речове право оренди земельної ділянки не є тотожним права власності на річ.

Таким чином, суд не бере до уваги заперечення відповідача про добросовісність його дій та правомірність набуття права оплатного використання спірної земельної ділянки, та не враховує їх при прийнятті рішення, оскільки добросовісність дій орендодавця ( ОСОБА_1 ) та орендаря при укладанні договору має бути доведена в установлений спосіб та належними доказами. Відповідач мав перевірити права орендодавця на спірну земельну ділянку, на укладання спірного договору оренди, оскільки саме відповідач несе всі ризики результатів своєї господарської діяльності.

Щодо наявності підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у спірних правовідносинах, господарський суд зазначає таке.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Враховуючи положення Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Системне тлумачення абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц).

У спірних правовідносинах необхідність захисту інтересів держави полягає у захисті прав територіальної громади в особі Лип`янської сільської ради, яка позбавлена можливості максимально ефективно розпорядитися спірною земельною ділянкою, зокрема порушеного права органу місцевого самоврядування на одержання доходу у вигляді орендної плати за землю від її використання, яке не носить загальнодержавний характер, проте, направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до його відання. Органи місцевого самоврядування у визначених законом випадках є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Спірні правовідносини фактично пов`язані з фактом та умовами використання ТОВ "ОР-К" спірної земельної ділянки за відсутності згоди її фактичного власника та без урахування його інтересів щодо умов договірних відносин, які ним не погоджено.

Так, не дотримано принципу набуття права оренди земельної ділянки комунальної власності на конкурентних засадах, як це передбачено ст. 134 ЗК України, який передбачає можливість передачі землі, як національного багатства, у користування на найбільш вигідних для територіальної громади умовах. Вказаний принцип тісно пов`язаний зі сферою формування місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти від використання земель комунальної власності, що безпосередньо зачіпає права та економічні інтереси територіальної громади с. Антонівка.

Місцевий бюджет є гарантом фінансового забезпечення розвитку регіону, істотно впливає на соціально-економічний розвиток, рівень життя населення.

Наповненість та збільшення бюджету, у тому числі місцевого, як складової частини державних фінансових ресурсів, є запорукою стабільної економіки держави, що наразі відчуває надмірне навантаження через військову агресію.

У свою чергу, порушення прав органу місцевого самоврядування неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідної територіальної громади, а отже - інтересів держави у забезпеченні реалізації гарантованих ст. 13, 14, 142, 145 Конституції України прав за принципом верховенства права.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтовував здійснення ним представництва інтересів держави невжиттям Лип`янською сільською радою, як представницьким органом місцевого самоврядування, заходів щодо усунення порушень земельного законодавства, що суперечать інтересам територіальної громади, оскільки такі порушення підривають матеріальну і фінансову основу та стабільність відносин місцевого самоврядування. Нездійснення таких заходів, на думку прокурора, свідчить про неналежний захист інтересів держави та про наявність підстав для представництва таких інтересів прокурором.

На підтвердження зазначених обставин прокурор надав звернення Звенигородської окружної прокуратури від 05.03.2024 №50-734вих-24 (а.с 85), від 19.03.2024 №50-907вих-24 до Лип`янської сільської ради про те, що:

за результатами встановлених під час здійснення Звенигородською окружною прокуратурою процесуального керівництва у кримінальному провадженні за ч.1 ст.358 КК України обставин незаконного вибуття із державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 2,0 га кожна;

за результатами розгляду судом першої інстанції в 31 справі встановлено факт незаконності вибуття спірних земельних ділянок із державної власності із володіння власника поза його волею, що стало підставою для задоволення позовних вимог прокурора про витребування на користь Лип`янської сільської ради земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:001:0346, :06:001:0347, :06:001:0352, :06:001:0359, :06:001:0356, :05:001:0189, :04:001:0207, :04:001:0206, :04:001:0208, :04:001:0214, :06:001:0358, :06:001:0350, :06:001:0355, :04:001:0220, :06:001:0359, :06:001:0357, :06:001:0351, :04:001:0217, :04:001:0215, :04:001:0209, :06:001:0361, :05:001:0188, :04:001:0216, :06:001:0348, :04:001:0218, :06:001:0344, :04:001:0219, :04:001:0211, :04:001:0213, :06:001:0210, :06:001:0353, разом з тим у частині позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні Лип`янською сільською радою права користування та розпорядження вказаними земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "ОР-К", ФГ "Ніка-ВА" та ТОВ "Царина 2018" з одночасним припиненням речових прав відмовлено;

станом на день звернення прокурора рішення Шполянського районного суду набрали законної сили та виконані в частині витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння на користь Лип`янської сільської ради, водночас інтереси останньої відновлені не в повному обсязі, оскільки ці ділянки продовжують перебувати в оренді поза волею власника Лип`янської сільської ради, що позбавляє останню можливості ефективного розпорядження ними, зокрема передачі їх на конкурентній основі (через земельні торги) в оренду та отримання відповідної орендної плати в бюджет громади.

Звенигородська окружна прокуратура з метою встановлення підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді, керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", просила Лип`янську сільську раду поінформувати, чи вбачає орган місцевого самоврядування порушення своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах та чи вживала Лип`янська сільська рада або має намір вживати заходи щодо звернення до суду із позовними заявами про припинення права оренди за орендарями, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0211. У разі, якщо Лип`янська сільська рада таких намірів не має, вказати причини.

11.03.2024 Лип`янська сільська рада надіслала Звенигородській окружній прокуратурі лист у відповідь, в якому, зокрема, повідомила, що питання щодо звернення до суду із позивними заявами про припинення права оренди відносин з орендарями вказаних земельних ділянок (ТОВ "ОР-К", ФГ "НІКА-ВА", ТОВ "Царина 2018") питання буде винесено на розгляд засідання комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та природокористування з наступним розглядом на сесії сільської ради.

19.03.2024 Звенигородська окружна прокуратура повторно звернулась до Лип`янської сільської ради з листом, в якому з метою встановлення чи вживала Лип`янська сільська рада або має намір вживати заходи щодо звернення до суду із позовними заявами про визнання неукладеними договорів оренди, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером : 04:001:0211.

У відповідь 25.03.2024 Лип`янська сільська рада надала Звенигородській окружній прокуратурі лист, в якому повідомила, що на засіданні комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та природокористування, що відбулася 22.03.2021 (ймовірно описка, правильною датою слід вважати 22.03.2024) прийнято рішення комісії щодо підтримки представництва прокурором в суді законних інтересів Лип`янської сільської ради про припинення права оренди ТОВ "ОР-К", ТОВ "Царина 2018", ФГ "НІКА-ВА", на вищевказані земельні ділянки. На даний час сільська рада не зверталася до суду щодо визнання неукладеними договори оренди вищезгаданих земельних ділянок.

19.04.2024 Звенигородська окружна прокуратура звернулась до Лип`янської сільської ради з листом, в якому повідомила, що Звенигородською окружною прокуратурою будуть вжиті заходи представницького характеру на захист державних інтересів шляхом звернення до господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради до ТОВ "ОР-К" про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:0211.

Отже, враховуючи нездійснення позивачем заходів для звернення до суду з позовом щодо захисту інтересів територіальної громади та держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати Черкаської обласної прокуратури по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати відсутнім право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-К" (Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Нескорених, 54; ) на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0211 площею 2,0000 га, що знаходиться в адміністративних межах с. Антонівка Лип`янської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області та зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером запису про інше речове право: 47526559, рішення про державну реєстрацію індексний номер 64413225 від 06.08.2022.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-К" (Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Нескорених,54; ) на користь Черкаської обласної прокуратури (м.Черкаси, бульв. Шевченка, 286; , р/р UA0003751 в державній казначейській службі України в м.Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 3028,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Дане судове рішення є підставою вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі речових прав про відсутність у ТОВ "ОР-К" права оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0211 площею 2,0000 га в адмінмежах с.Антонівка Лип`янської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області.

Повне рішення складено та підписано 09 вересня 2024 року.

Суддя О.В. Чевгуз