ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.08.2024м. ДніпроСправа № 904/4025/22

за заявою Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) (1098, місто Будапешт, вулиця Бержень 7, під`їзд №3, 3 - й поверх, приміщення 15, реєстраційний номер фірми 01-09-715627)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, )

про визнання грошових вимог у сумі 98 641 188, 08 грн

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від кредитора: Смирний Олександр Сергійович, ордер №АЕ №1244739 від 04.12.2023, представник Турбохолдінг Кфт.

від кредитора: ОСОБА_1 , посвідчення №044 від 14.01.2014, представник ТОВ "Компанія Енергомакс".

від кредитора: ОСОБА_2 , довіреність №17-317 від 25.01.2023, представник АТ "НВКГ" Зоря-Машпроект";

від боржника: ОСОБА_3 , ордер серія СВ №1083771 від 02.04.2024.

від боржника: ОСОБА_4 , керівник.

розпорядник майна: ОСОБА_5 .

вільний слухач: ОСОБА_6 , паспорт.

Процедура судового розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (01015, місто Київ, вулиця І.Мазепи, 34, ) звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Протоколом автоматизованого розподілу від 09.11.2022 судової справи між суддями матеріали заяви передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" (), призначено підготовче засідання на 12.12.2022 о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (01015, місто Київ, вулиця І.Мазепи, 34, ) в розмірі 24810,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 3244250,79 грн суми основного боргу (4 черга задоволення). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 15.06.2023. Розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Надтоку Олену Володимирівну (свідоцтво №1933 від 18.12.2019, адреса: 49106, місто Дніпро, вулиця Тернопільська, будинок 27). Призначено попереднє засідання суду на 28.02.2023 о 14:00 год.

26.12.2022 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ) за №69808.

26.01.2023 на електронну адресу суду надійшла заява Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) з грошовими вимогами до боржника у сумі 98 641 188,08 грн.

27.01.2023 Господарським судом Дніпропетровської області на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 справу №904/4025/22 направлено на адресу Центрального апеляційного господарського суду за реєстром №13/4 від 30.01.2023.

Господарським судом Дніпропетровської області листом №904/4025/22/3357/23 від 30.01.2023 повідомлено кредитора про те, що справу №904/4025/22 направлено на адресу Центрального апеляційного господарського суду, а тому питання щодо прийняття до розгляду заяви про визнання кредиторських вимог до боржника буде розглянуто судом після повернення зазначеної справи до суду.

24.04.2023 до відділу канцелярії суду кредитор подав додаткові пояснення на підтвердження грошових вимог до боржника (вх. №19820/23).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 у справі №904/4025/22 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 у справі №904/4025/22 залишено без змін.

07.06.2023 справу №904/4025/22 повернуто на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 заяву ОСОБА_7 (TURBOHOLDING Kft.) про визнання грошових вимог до боржника - залишено без руху. Запропоновано Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) протягом 5-ти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви, а саме надати докази направлення на адресу боржника та розпорядника майна копію заяви про визнання грошових вимог листом з описом вкладення; надати докази сплати судового збору у встановлено порядку та розмірі - 5368, 00 грн; надати докази на підтвердження повноважень Бєлкіної М.О. на підписання заяви про визнання грошових вимог кредитора до боржника.

26.06.2023 до відділу канцелярії суду надійшла заява кредитора про усунення недоліків (вх. суду №31084/23).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 заяву Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" прийнято до розгляду в попередньому судовому засіданні, призначеному 07.08.2023 об 10:00 год. Зобов`язано боржника та розпорядника майна надати повідомлення про результати розгляду грошових вимог.

Станом на 07.08.2023 повідомлення про результати розгляду грошових вимог від розпорядника майна до суду не надійшли.

У попередньому судовому засіданні заслухано пояснення представника кредитора, боржника та розпорядника майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 відкладено розгляд заяви на 12.09.2023 о 14:30год. Зобов`язано боржника та розпорядника майна надати повідомлення про результати розгляду грошових вимог.

У попередньому судовому засіданні заслухано пояснення представників кредитора, боржника та розпорядника майна щодо заявлених вимог.

Попереднє засідання призначене на 12.09.2023 перервано через оголошення повітряної тривоги у м. Дніпро, задля збереження життя та здоров`я учасників судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2023 відкладено розгляд заяви на 06.11.2023 о 14:30 год.

25.09.2023 на електронну адресу суду представник боржника надіслав письмові пояснення про результати розгляду грошових вимог (вх. суду №48585/23).

06.11.2023 до відділу канцелярії суду розпорядник майна Надтока Олена Володимирівна подала повідомлення щодо розгляду заяви про визнання грошових вимог.

06.11.2023 на електронну адресу суду представник кредитора надіслав клопотання (вх. суду №56315/23), за змістом якого просить суд відкласти розгляд заяви на іншу дату. Відповідно до акту від 06.11.2023 №1578/23 Господарського суду Дніпропетровської області про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкоджень конверта (паковання) зазначено, що під час надходження електронного листа на електронну пошту суду по справі №904/4025/22 суддя Первушин Ю.Ю., який надійшов від Турбохолдінг Кфт., не виявилося електронного цифрового підпису.

У попередньому судовому засіданні учасниками справи повідомлено про те, що з 15:00 год. по всій території України була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу).

З огляду на вищевказане, попереднє засідання суду призначене на 06.11.2023 було перервано через оголошення повітряної тривоги по всій території України, задля збереження життя та здоров`я учасників судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 відкладено розгляд заяви на 04.12.2023 о 15:00 год.

04.12.2023 через систему "Електронний суд" представник кредитора ТОВ "Енергомакс" надіслав клопотання (вх. суду №61998/23), за змістом якого просить кредиторські вимоги ОСОБА_8 розглядати після закриття попереднього судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 відкладено розгляд заяви на 16.01.2024 о 15:00 год.

12.01.2024 через систему "Електронний суд" представник ініціюючого кредитора надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю у цей день в розгляді апеляційної скарги по справі №540/8817/21 (вх. суду №1968/24).

16.01.2024 через систему "Електронний суд" розпорядник майна ОСОБА_5 надіслала клопотання про про витребування документів (вх. суду №2518/24).

Представник боржника - адвокат Яким`як О.В. не забезпечив участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У попередньому засіданні суду керівник боржника заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з необхідністю участі адвоката боржника при розгляді заяви кредитора про визнання грошових вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 відкладено розгляд заяви на 19.02.2024 о 16:00 год.

16.02.2024 через систему "Електронний суд" розпорядник майна ОСОБА_5 надіслала клопотання про витребування доказів (вх. суду №8027/24).

16.02.2024 через систему "Електронний суд" розпорядник майна ОСОБА_5 надіслала клопотання (вх. суду №7995/24), за змістом якого просить суд залишити заяву Компанії Турбохолдинг Кфт. (реєстраційний номер фірми: 01-09-715627, зареєстровано в реєстрі Фірмового Столичного Суду 01.06.2017, адреса:1098 місто Будапешт, вулиця Бержень 7, під`їзд №3, 3-й поверх, приміщення 15) без руху для надання останньому часу для приведення письмових доказів у відповідність до вимог закону шляхом подання до суду нотаріально засвідченого перекладу (українською мовою) доданих до заяви доказів (копії договору комісії на закупівлю товару №120, договору купівлі-продажу товару №Т11, договору купівлі-продажу товару №21-03/13, декларацій, накладних, акту звірки, інвойсу, специфікацій, та всіх додатків до них).

У попередньому засіданні суду заслухано пояснення представника кредитора та боржника стосовно поданого розпорядником майна клопотання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 відкладено розгляд заяви на 13.03.2024 о 10:00 год. Запропоновано кредитору протягом 10 - ти днів подати до суду письмові пояснення або заперечення (у разі наявності) щодо необхідності здійснення перекладу письмових доказів на українському мову.

13.03.2024 через систему "Електронний суд" та відділ канцелярії суду представник кредитора подав клопотання про долучення до матеріалів справи переклади на українську мову акту звірки розрахунків, контракту 21-03/13 від 21.03.2013 з додатками, контракту №120 від 04.03.2010 з додатками, контракту Т11 від 12.01.2011 з додатками, специфікації та пакувальні листи до договору Т11 від 12.01.2011 (вх. суду №12459/24).

Суд дослідив вищевказані документи, та долучив їх до матеріалів справи.

12.03.2024 через систему "Електронний суд" представник боржника - адвокат Яким`як О.В. надіслав заперечення щодо клопотання розпорядника майна №02-03/131 від 15.02.2024, за змістом яких останній просить суд визнати подання клопотання арбітражною керуючою Надтоки О.В. зловживанням процесуальними правами та залишити клопотання без розгляду.

13.03.2024 через систему "Електронний суд" представник ініціюючого кредитора - адвокат Касьян М.С. надіслав заяву (вх. суду №12532/24), в якій зазначив про те, що підтримує клопотання арбітражної керуючої Надтоки О.В. про необхідність здійснення перекладу на українську мову наявних в матеріалах справи документів, викладених іноземними мовами.

У судовому засіданні заслухано пояснення представників боржника, кредиторів та розпорядника майна з приводу даного клопотання.

За результатом розгляду клопотання представника боржника, суд не знайшов правових підстав для його задоволення.

У судовому засіданні суд розпочав огляд оригіналів документів, які долучено до матеріалів справи. Під час огляду оригіналів документів, представником кредитора на вимогу суду не надано для огляду деякі оригінали документів, а саме Акту звіряння від 05.07.2022, міжнародна - товарно транспортна накладна (том-1, арк.с. 56), інвойсу (том-1, арк.с. 57-58), пакувальні листи до договору Т11 від 12.01.2011 (том-1, арк.с. 60), тощо.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2024 відкладено розгляд заяви на 03.04.2024 о 11:00 год.

02.04.2024 через систему "Електронний суд" кредитор надіслав додаткові пояснення до заяви з грошовими вимогами (вх. суду №16315/24).

03.04.2024 через систему "Електронний суд" розпорядник майна Надтока Олена Володимирівна надіслала щодо розгляду заяви про визнання кредитором (вх. суду №16346/24) та пояснення щодо розгляду додаткових пояснень (вх. суду №16347/24).

У засіданні заслухано пояснення представників кредиторів, боржника та розпорядника майна щодо заявлених грошових вимог та доказів на їх підтвердження.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд дійшов висновку запропонувати кредитору надати до суду детальну інформацію по митним оформленням (деклараціям) по укладеним між сторонами договорам купівлі - продажу (перелік, дати, вартість, тощо).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2024 відкладено розгляд заяви на 14.05.2024 о 14:30 год.

12.04.2024 через систему "Електронний суд" кредитор -Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) надіслав клопотання про витребування доказів (вх. суду №18360/24).

14.05.2024 до відділу канцелярії суду представник кредитора ТОВ "Компанія "Енергомакс" подав заперечення проти кредиторських вимог (вх. суду №23767/24) та клопотання про проведення судового - економічної експертизи (вх. суду №23768/24).

Попереднє судове засідання 14.05.2024 було перервано, задля збереження життя та здоров`я учасників судового процесу, оскільки була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 призначено розгляд заяви кредитора на 27.05.2024 о 16:30 год., для подальшого розгляду.

У судовому засіданні 27.05.2024 за результатами розгляду клопотання кредитора про витребування документів, суд дійшов висновку його задовольнити та витребувати у Дніпровській митниці копії вантажно митних декларацій.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 відкладено розгляд заяви кредитора на 18.06.2024 о 15:00 год.

17.06.2024 до відділу канцелярії суду на виконання вимог ухвали суду від 27.05.2024 від Дніпровської митниці надійшли копії митних декларацій (вх. суду №29400/24).

У судовому засіданні заслухано представників кредитора, боржника та розпорядника майна.

Оскільки витребувані судом документи надійшли на адресу суду 17.06.2024, тобто за день до судового засідання, ухвалою суду від 18.06.2024 розгляд заяви відкладено на 12.08.24 о 15:00 год.

У судовому засіданні заслухано пояснення кредитора, боржника та розпорядника майна.

Судом розпочато дослідження документів, а саме митних декларацій, які надійшли від Дніпровської митниці на виконання вимог ухвали суду.

У зв`язку із закінченням робочого часу, судом не завершено дослідження доказів, а тому суд ухвалою суду від 12.08.2024 розгляд заяви відкладено на 28.08.2024 о 14:00 год.

До судового засідання 28.08.2024 з`явилися представники учасників справи, про що зазначено в протоколі судового засідання. Судом було оглянуто оригінали доказів наданих представником Турбохолдінг Кфт, заслухано пояснення та заперечення представників учасників справи, після виходу з нарадчої кімнати судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Обставини встановлені судом та висновки суду.

Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) (далі за текстом - Кредитор) звернувся до суду із заявою від 25.01.2023 про визнання грошових вимог (далі за текстом - Заява) до ТОВ "Галіон-Україна" (далі за текстом - Боржник) в сумі 98 641 188, 08 грн. Заява була направлена до Господарського суду Дніпропетровської області через електронну пошту 25.01.2023 о 18:29 годин, до канцелярії господарського суду Заява надійшла 26.01.2023.

За змістом Заяви Кредитор вказував на існування заборгованості у Боржника за договорами між Кредитором та Боржником:

04.03.2010 між Кредитором та Боржником укладено договір комісії на закупівлю товару №120. Відповідно до п. 1.1. Договору Боржник як Комісіонер взяв на себе зобов`язання закупити для Комітента, від свого імені та за рахунок Комітента, металопродукцію, а Кредитор як Комітент зобов`язався виплатити Комісіонеру винагороду за вказані послуги. Згідно із п. 3.4. Договору орієнтовна ціна Договору - 50 000 000,00 рублів. Станом на дату звернення з цією заявою, Боржником не було придбано товарів відповідно до передоплати Кредитора на загальну суму 29 516 660,42 рублів.

12.01.2011 між Кредитором та Боржником укладено договір купівлі-продажу товару №Т11 на загальну суму 10 000 000 євро. Додатковою угодою від 12.01.2012 року, валюту договору змінено на долар США. Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю металопродукцію, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах і в строки, передбачені Договором. Станом на дату звернення з цією заявою, Боржником не було поставлено товар, який оплачено Покупцем на загальну суму 2236524,72 доларів США. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2022, сальдо на користь Турбохолдинг Кфт. за договором купівлі-продажу товару №Т.11 складає 2 236 524,72 доларів США.

21.03.2013 між Кредитором та Боржником укладено договір купівлі-продажу товару №21-03/13 на загальну суму 10 000 000 євро. Додатковою угодою від 14.06.2017, валюту договору змінено на долар США.

Кредитор стверджував, що станом на дату звернення із Заявою, Боржником не було поставлено товар, який оплачено Покупцем на загальну суму 31 050,00 доларів США. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2022, сальдо на користь Турбохолдинг Кфт. за договорам купівлі-продажу товару №Т11 складає 2 236 524,72 доларів США.

Загальний розмір грошових вимог Кредитора до Боржника складає 98 641 188, 08 грн, з яких:

основний борг за договором №120 від 04.03.2010 - 29 516 660,42 рублів, що станом на дату звернення з цією заявою складає 15 713 787,15 грн;

основний борг за договором №Т11 від 12.01.2011 - 2 236 524,72 доларів США, що станом на дату звернення з цією заявою складає 81 786 577, 90 грн;

основний борг за договором №21-03/13 від 21.03.2013 - 31 050,00 доларів США, що станом на дату звернення з цією заявою складає 1 135 455,03 грн;

судовий збір - 5 368, 00 грн.

На підтвердження обставин викладених у Заяві Кредитор додав до заяви копії наведених договорів із додатками та акт звірки за вих. №02/05-1 від 02.05.2022 станом на 31.12.2021 який було складено за розрахунками за наведеним договорами.

Додатково Кредитор 24 квітня 2023 року подав суду додаткові пояснення від 12 квітня 2023 на підтвердження грошових вимог до Боржника. До додаткових пояснень Кредитор долучив копії первинної документації за договором №Т11 від 12.01.2011: листування, акт звіряння за Договором Т11, довідку АТ "Банк Кредит Дніпро", експортних декларацій, вантажних митних декларацій, міжнародних митних декларацій, міжнародних товарно-транспортних накладних, інвойси, пакувальні листи, специфікації, вантажні митні декларації, виписки з банківського рахунку Кредитора, SWIFT-повідомлення.

На підтвердження факту укладання договорів №21-03/13 від 21.03.2013 та №120 від 04.03.2010 кредитор надав копії самих правочинів.

На підтвердження факту виконання сторонами умов наведених договорів кредитор надав лише акт звіряння від 02.05.2022, яким зафіксовано заборгованість Боржника станом на 31.12.2021. Інших доказів виконання сторонами умов договорів №21-03/13 від 21.03.2013 та №120 від 04.03.2010 ні кредитор ні Боржник суду не надали.

За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України «Допустимість доказів» встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

21.12.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №916/499/20 досліджував питання щодо використання акту звірки взаєморозрахунків, як доказ господарської операції.

Так, Верховний Суд у зазначеній справі дійшов до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим, а лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Він відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин.

Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17; від 24.10.2018 у справі №905/3062/17; від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 та від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.

Разом із тим, Верховний суд у своїй постанові від 21.12.2020 по справі №916/499/20 звернув увагу на те, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, лише за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що крім самих договорів №120 від 04.03.2010 та №21-03/13 від 21.03.2013 та акту звіряння взаємних розрахунків від 02.05.2022 Кредитором не було надано суду іншої первинної документація на підтвердження відповідної господарської операції.

Акт звіряння взаємних розрахунків від 02.05.2022 складено станом на 31.12.2021, тобто задовго до відкриття провадження у справі № 904/4025/22, що вказує на тривалий проміжок часу між цими подіями та не містить актуальної інформації яка має бути досліджена судом.

З огляду на наведене суд не знайшов належних та вірогідних доказів які б підтверджували вимоги Кредитора в частині договорів №120 від 04.03.2010 та №21-03/13 від 21.03.2013.

Таким чином, суд дійшов висновку про відхилення грошових вимог Кредитора в частині вимог за договором №120 від 04.03.2010 на суму 29 516 660,42 рублів, що станом на дату звернення складає 15 713 787,15 грн, та за договором №21-03/13 від 21.03.2013 на суму 31 050,00 доларів США, що станом на дату звернення складає 1 135 455,03 грн.

Щодо грошових вимог які випливають з Договору Т11 від 12.01.2011, суд дійшов наступних висновків.

Представник ініціюючого кредитора ТОВ "Компанія"Енергомакс" заперечував проти врахування судом доказів доданих Кредитором 24.04.2023 разом із додатковими поясненням від 12.04.2023 з огляду на порушення порядку звернення до господарського суду встановленого часиною 1 статті 45 КУзПБ та частиною 2 статті 80, статті 42 ГПК України.

Додаткові пояснення разом із новими доказами Кредитор подав суду із пропуском строку встановленого частиною 1 статті 45 КУзПБ, що на думку представника ТОВ "Компанія "Енергомакс" позбавляє Кредитора права посилатися на ці докази. З огляду на наведене, представник ТОВ "Компанія "Енергомакс" просив суд не враховувати наведені докази при розгляді Заяви.

Крім наведеного, представник ТОВ "Компанія "Енергомакс", висловив свою позицію з приводу самих доказів. На думку ініціюючого кредитора комплекс первинної документації, поданої Кредитором, не містить достатніх та повних даних для встановлення заборгованості Боржника за договором №11 від 12.01.2011, оскільки, Кредитор не надав доказів всього обсягу поставок та розрахунків за весь час дії Договору №11 починаючи з моменту його укладання до часу звернення із Заявою. Відсутність даної інформації позбавляє можливості встановити точну суму заборгованості.

Також, представник ТОВ "Компанія "Енергомакс" вказував на ознаки пов`язаності осіб Кредитора та Боржника, що повинно викликати сумнів у суду у доброчесності сторін при розгляді Заяви.

Розпорядник майна Боржника подала до суду письмові пояснення, щодо розгляду грошових вимог кредитора, за змістом яких просила суд грошові вимоги відхилити повністю. На думку розпорядника майна грошові вимоги кредитора оформлені неналежним чином, не містять належних доказів які підтверджують розмір грошових зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

З приводу подання Кредитором додаткових доказів суд звертає увагу на наступне.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви (ст. 80 ГПК України). Подання додаткових доказів позивачем у позовному провадженні передбачає певні умови, зокрема, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частина 1 статті 45 КУзПБ передбачає, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Згідно вимог частини 3 наведеної статті до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Таким чином, на відміну від позовного провадження кредитор у справі про банкрутство обмежений законом у часі на підготовку та подачу заяви. Позивач завжди вільний у виборі часу для підготовки позовної заяви. Кредитор у справі про банкрутство з моменту публікації оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство має лише 30 днів, що суттєво обмежує його можливості на підготовку документів.

У даній справі Кредитор 25.01.2023 на електрону пошту господарського суду подав свою заяву в межах 30 денного строку, виклав у заяві обставини виникнення грошових зобов`язань, додав договори які були підставою заявлених вимог, надав акт звіряння взаєморозрахунків та визначив суму грошових вимог.

Листом від 30.01.2023 вих. №904/4025/22/3357/23 господарський суд повідомив Кредитора про направлення справи №904/4025/22 до Центрального апеляційного господарського суду, та вказав, що Заяву буде розглянуто судом після повернення зазначеної справи до суду.

В подальшому 24.04.2023, до моменту повернення справи №904/4025/22 до суду першої інстанції, Кредитор подав до канцелярії господарського суду додаткові письмові пояснення та додаткові документи. Надані 24.04.2023 додаткові документи стосувалися саме вже заявлених грошових вимог та не містили доказів нових або додаткових зобов`язань Боржника.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права, притримується позиції, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (до прикладу, рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, параграф 110, від 20.02.2014).

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Обмеженість строків встановлених законом для звернення кредитора у справі про банкрутство вказує на неможливість однакового ставлення судом як до підготовки позовної заяви так і до заяви кредитора.

З огляду на наведене, суд не вбачає правових підстав не приймати до уваги документи надані Кредитором разом із додатковими поясненнями 24.04.2023.

Дослідивши заяву Кредитора про визнання грошових вимог та додані до неї документи, суд встановив наступне.

12.01.2011 між Кредитором та Боржником укладено договір купівлі-продажу товару №Т11 на загальну суму 10 000 000 євро (п. 2.2 договору). Сторони вносили зміни до договору №Т11 додатковими угодами від 19.01.2011, 28.12.2012, 02.10.2015, 05.11.2015, 13.10.2016, 30.10.2018.

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю металопродукцію, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах і в строки, передбачені Договором. Додатковою угодою від 02.10.2015 року, п. 6.4. викладено в новій редакції: Валюта платежу - евро (978), долар США (840) та російський рубль (643).

Згідно наданих Кредитором копій первинної документації Боржником було отримано продукцію, а саме:

1. 06 вересня 2017 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 304 669,00 доларів США відповідно до інвойсу №С08LА4460321 від 23.08.2017, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 24.08.2017 року та вантажною митною декларацією (ВМД) №217621 від 06.09.2017 року.

2. 12 грудня 2017 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 224 250,00 доларів США відповідно до інвойсу №С08LА4460329 від 05.12.2017 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 05.12.2017 року та ВМД №227632 від 12.12.2017 року.

3. 27 грудня 2017 року Кредитором було поставлено металопродукцію па загальну суму 217 275,00 доларів США відповідно до інвойсу №С08LА4460335 від 22.12.2017 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 22.12.2017 року та ВМД №229283 від 27.12.2017 року.

4. 28 лютого 2018 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 82 819,24 доларів США відповідно до інвойсу №С08LА4460338 від 23.01.2018 року, що підтверджується експортного декларацією (ЕХ-1) від 23.01.2018 року та ВМД №204948 від 28.02.2018 року.

5. 10 вересня 2018 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 56 601,00 доларів США відповідно до інвойсу №NJLА028303б від 06.09.2018 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 06.09.2018 року та ВМД №224026 від 10.09.2018 року.

6. 26 листопада 2018 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 59 580,00 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6LА0283059 від 22.11.2018 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 23.11.2018 року та ВМД №233062 від 26.11.2018 року.

7. 10 грудня 2018 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 16 881,00 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6LА0283063 від 04.12.2018 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 05.12.2018 року та ВМД №234888 від 10.12.2018 року.

8. 25 січня 2019 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 13 629,60 доларів США відповідно до інвойсу №С08LА4460310 від 13.04.2017, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 13.04.2017 року та ВМД №203533 від 25.01.2019 року.

9. 13 березня 2019 року Кредитором було поставлено металопродукцію па загальну суму 25 417,80 доларів США відповідно до інвойсу №С08LА4460310 від 13.04.2017, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 13.04.2017 року та ВМД №214070 від 13.03.2019 року.

10. 27 червня 2019 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 55 200,00 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6LА0440754 від 25.06.2019 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 25.06.2019 року та ВМД №228302 від 27.06.2019 року.

11. 05 липня 2019 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 432 066 50 доларів США відповідно до інвойсів №NJ6LА0440755 від 27.06.2019 року, №NL6LАО44О756 від 27.06.2019 року, №NJ6LА0440757 від 27.06.2019 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 28.06.2019 року та ВМД №229446 від 05 07 2019 року.

12. 16 вересня 2019 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 127 760 00 дол. США відповідно до інвойсу №NJ6LА0440774 від 11,09.2019 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 12.09.2019 року та ВМД №239069від 16.09.2019 року.

13. 16 жовтня 2019 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 158 800,00 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6L0440783 від 14.10.2019 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 14.10.2019 року та ВМД №243200 від 16.10.2019 року.

14. 15 січня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 80 597,50 доларів США відповідно до інвойсів NJ6LА0440795 від 28.11.2019, №NJ6LА0440797 від 28.11.2019 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 28.11.2019 року та ВМД №000843 від 15.01.2020 року.

15. 23 квітня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 34 117,30 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6LА0634098 від 17.04.2020 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 20.04.2020 року та ВМД №011585 від 23.04.2020 року.

16. 22 травня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 33 516,00 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6LА0634104 від 19.05.2020 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 20.05.2020 року та ВМД №014003 від 22.05.2020 року.

17. 18 грудня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 16 016,00 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2020-3 від 03.12.2020 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 03.12.2020 року та ВМД №037328 від 18.12.2020 року.

18. 18 грудня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму З 422,46 доларів США відповідно до інвойсу №NJ6LА0634113 від 14.07.2020 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 15.07.2020 року та ВМД №037337 від 18.12.2020 року.

19. 24 грудня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 7 780 50 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2020-5 віл 21.12.2020 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 22.12.2020 року та ВМД №038060 від 24.12.2020 року.

20. 24 грудня 2020 року Кредитором було поставлено металопродукцію па загальну суму 8 448 41 дол. США відповідно до інвойсу №NJ6А0634113 від 14.07.2020 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 15.07.2020 року та ВМД №038081 від 24 122020 року.

21. 15 березня 2021 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 4 370, 00 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2021-5 від 09.03.2021 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 12.03.2021 року та ВМД №006862 від 15.03.2021 року.

22. 26 березня 2021 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 7 762,40 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2021-5 від 09.03.2021 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 12.03.2021 року та ВМД №008196 від 26.03.2021 року.

23. 17 червня 2021 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 27 737,90 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2021 -11 від 09.06.2021 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 10.06.2021 року та ВМД №017020 від 17.06.2021 року.

24. 26 серпня 2021 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 65 184,80 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2021-20 від 16.08.2021 року, що підтверджується експортною декларацією (ЕХ-1) від 17.08.2021 року та ВМД №024925 від 26.08.2021 року.

25. 16 лютого 2022 року Кредитором було поставлено металопродукцію на загальну суму 10 551,00 доларів США відповідно до інвойсу №TRBHL-2021-22 від 22.12.2021 року, що підтверджується транзитною накладною від 22.12.2021 року та ВМД №003397 від 16.02.2022 року.

Також кредитором було додано відповідні копії SWIFT повідомлень та банківських виписок, які підтверджують перекази коштів Кредитору.

Оригінали документів представником Кредитора було надано суду для огляду в судовому засіданні.

На виконання ухвали господарського суду від 27.05.2024 по справі №904/4025/22 Дніпропетровською митницею Державної митної служби України надано копії митних декларації (том-3, арк.с. 191-247), що підтверджують поставку Боржнику товарів зазначених Кредитором.

Валютний контроль при виконанні зовнішньоекономічних договорів здійснюється органами валютного нагляду (Національним банком України та Державною податковою службою України) та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу і без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім тих, що не відповідають вимогам валютного законодавства.

Дотримання суб`єктами господарювання - резидентами України граничних строків розрахунків за експортно-імпортними операціями є ключовим елементом у валютному нагляді і регулюється Законом України Про валюту і валютні операції та Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Уповноважені банки також здійснюють контроль за валютними операціями, що провадяться резидентами і нерезидентами через ці банки. До компетенції уповноважених банків відносять запобігання ними проведенню резидентами і нерезидентами незаконних валютних операцій та/або інформування уповноваженими банками у випадках та в порядку, встановленому законодавством, відповідних державних органів про порушення резидентами і нерезидентами валютного законодавства та додержання ними актів органів валютного контролю.

На даний час, згідно законодавства України валютному контролю підлягають зобов`язання щодо декларування валютних цінностей та іншого майна. Під валютний контроль потрапляють операції з сумою більше 400 тис. грн.

Нагляд за дотриманням граничних строків розрахунків здійснює обслуговуючий банк у випадках здійснення експорту товарів або послуг на умовах постоплати та імпорту товарів або послуг на умовах передплати.

Відповідно довідки АТ "Банк Кредит Дніпро" від 09.03.2023 №53/2/7-121 виданої ТОВ "Галіон-Україна" (том-1, арк.с. 51) на запит №101 від 22.02.2023 згідно договору №Т11 від 12.01.2011 із нерезидентом станом на 01.03.2023 загальна сума неоплачених МД (митних декларацій) становить 2236524,75 дол. США. Оригінал довідки було надано для огляду в судовому засіданні.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до частин 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Виходячи з принципу вірогідності доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів про наявність заборгованості ТОВ "Галіон-Україна" перед Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) в сумі 2 236 524, 75 доларів США.

Виходячи з розрахунку співвідношення курсу гривні до долару США за курсом НБУ станом на 25.01.2023 (36,5686 грн./ USD) гривневий еквівалент заборгованості складає 81 786 577, 88 грн.

Надаючи правову кваліфікацію заявленим грошовим вимогам, суд зазначає про наступне.

У відповідності до статей глави 54 Цивільного кодексу України договір купівлі продажу це угода сторін, за яким одна сторона Продавець - зобов`язується передати майно (товар) у власність, господарське відання або оперативне управління іншій стороні покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти це майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Так, в силу статті 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Станом на день розгляду грошових вимог Турбохолдинг Кфт., доказів щодо погашення заборгованості перед Кредитором Боржником не надано.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про визнання кредиторських вимог Кредитором було сплачено судовий збір в розмірі 5 368, 00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 24.01.2023 (том-1, арк.с. 2, зворотна сторінка аркуша).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про визнання грошових вимог Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" в розмірі 5368,00 грн. - судового збору (1 черга задоволення), 81 786 577, 88 грн. основного боргу (4 черга задоволення) з наступним включенням їх до реєстру вимог кредиторів. В іншій частині грошові вимоги слід відхилити.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 45, 46, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Турбохолдинг Кфт. (TURBOHOLDING Kft.) (1098, місто Будапешт, вулиця Бержень 7, під`їзд №3, 3 - й поверх, приміщення 15, реєстраційний номер фірми 01-09-715627) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ) частково, а саме в розмірі 5 368, 00 грн - судовий збір (1 черга задоволення), 81 786 577, 88 грн. - основний борг (4 черга задоволення).

В іншій частині грошові вимоги - відхилити.

Ухвала набирає законної сили 28.08.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 02.09.2024.

Суддя Ю.Ю. Первушин