ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1875/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБТС АГРО" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168, ідент. код 44346584)

до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вулиця Ахсарова, 2; ідент. код 31941174)

про стягнення 212 006,70 грн

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УБТС АГРО" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по Договору поставки (купівлі продажу) товару (з доставкою) № 01ПУП/06-23 від 01.06.2023 року у розмірі 212 006,70 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем свої зобов`язань за Договором щодо оплати товару, поставленого на підставі видаткової накладної № 5 від 10.06.2023 року. Крім того, просить суд покласти на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору у сумі 3180,00 та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.06.2024 відкрито провадження у справі № 922/1875/24; постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

18.06.2024 за вх. 15859 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд об`єднати справи № 922/1871/24, № 922/1875/24 та № 922/1943/24 та продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; надати відстрочку виконання рішення по справі № 922/1875/24 строком до 31.12.2024 року.

19.06.2024 за вх. 15997 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладено заперечення позивача проти доцільності об`єднання справ у одне провадження, а також позивач заперечує проти відстрочення виконання рішення по справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" про об`єднання справ в одне провадження; відмовлено у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі. Проте, оскільки з 01.07.2024 до 16.08.2024 включно суддя Шатерніков М.І. перебував у відрядженні та відпустці, тому справу розглянуто, складено повний текст рішення та його підписано судом після виходу судді на роботу.

При цьому судом враховано, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя. Згідно з ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Наказом Голови Верховного Суду від 04.03.2022 також визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Отже, виходячи з нормативних актів, які були прийняті, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо, з урахуванням ситуації, що склалась у регіоні, суд у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, оперативно приймає рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ при цьому уникаючи надмірного формалізму.

Також Суд звертає увагу на те, що розумність строків розгляду справи судом є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу розумності тривалості провадження.

Так, у рішення "Вергельський проти України" ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу, що враховуючи наявність загрози, у зв`язку зі збройною агресією збоку рф, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, постійні тривоги, які впливають на виготовлення процесуальних документів, наявної беззаперечної та відкритої інформації щодо постійних обстрілів міста Харкова та Харківської області (керованими боєприпасами, КАБ,С-300 та інш., що може повністю покривати місто Харків, будь-який район, навіть населені пункти Харківської області), відсутність електроенергії у зв`язку з пошкодженням обладнання, після масованих ракетних обстрілів росії (майже знищено всі основні енергетичні об`єкти, які живлять місто), а також приймаючи до уваги тривалу відпустку судді, суд був вимушений вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи встановленого ст. 248 ГПК України, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УБТС АГРО" (постачальник, позивач) та ДП "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (покупець, відповідач), укладено договір поставки (купiвлi продажу) товару (з доставкою) № 01ПУП/06-23 від 01.06.2023р. (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступний товар: Паливо пічне альтернативне сумішеве (надалі іменується - Товар).

Загальна вартість товару за цим договором складається із вартості кожної партії Товару, поставленої в межах строку дії цього Договору (п. 3.2. Договору). Товар постачається за рахунок та автомобільним транспортом Постачальника на умовах DDP (склад покупця, транспортні витрати за рахунок постачальника) (п. 5.1. Договору). Згідно з п. 5.3. Договору після передачі товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий товар та передає їх постачальнику. Обов`язок з поставки є виконаним в момент передачі товару та надання документів, зазначених в п. 4.2. Договору.

Пунктом 4.1. договору сторонами узгоджено, що розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. договору.

Відповідно до п. 4.3. договору покупець зобов`язується розрахуватися з постачальником за отриманий товар протягом 90 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначений в п. 4.1., п. 4.2. цього договору.

Згідно з п. 5.4. Договору датою передачі товару від постачальника покупцю, вважається дата підписання видаткової накладної на товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами.

На виконання умов вказаного Договору ТОВ "УБТС АГРО" 10.06.2023 року поставило, а ДП "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" прийняло товар на загальну суму 212 006,70 грн, що підтверджено первинними документами (підписаними уповноважених представників покупця та постачальника), зокрема: видатковою накладною № 55 від 10.06.23 на суму 212 006,70 грн та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 97 від 10.06.23 р.;

Повноваження на приймання товару підтверджено довіреністю № 26 від 10.06.2023 та наказом № 02_/АГ від 06.01.2023.

На виконання п.п. 4.1., 4.2. договору постачальник надав покупцю документи, що підтверджують належну якість товару та рахунок на оплату товару, а саме: сертифікат відповідності, зареєстрований в Реєстрі органу з сертифікації за № UA0.YT.070103-22, термін дії з 01.07.22-30.06.23; паспорт якості товару від 10.06.2023; рахунок на оплату № 55 від 10.06.23 на суму 212 006,70 грн.

Згідно з п. 4.3. Договору кінцевий розрахунок за поставлений товар відповідач зобов`язаний був здійснити до 08.09.2023 року включно. Однак, покупець не розрахувався з постачальником за поставлений товар, чим порушив договірні зобов`язання передбачені умовами Договору.

Суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу продукції за договором на загальну суму 212006,70 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував проти заявлених позовних вимог, а лише просив суд відстрочити виконання рішення до 31.12.2024.

Приписами статей 525, 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Судом встановлено, що позовні вимоги відповідача підтверджені належними доказами та не заперечуються відповідачем у відзиві на позовну заяву, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач вказує, що військовою агресією Російської Федерації проти України та, як наслідок, введенням воєнного стану, обумовлено те, що підприємство на даний час має значні фінансові труднощі та опинилося у скрутній фінансово-економічній кризі. Відповідач зазначав, що значні збитки відповідача та його скрутне фінансове становище за звітний 2023 рік підтверджуються Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2023 р., Балансом (Звітом) про фінансовий стан на 31 грудня 2023 року, а також виписками щодо рахунків ДП "Харківський облавтодор" в АТ КБ "ПриватБанк", АТ "УКРСИББАНК", АТ "УКРГАЗБАНК" та довідкою № 62-3-09/33/139 від 01.04.2024 від АТ "УКРСИББАНК".

Зазначене, за твердженням відповідача, свідчить про стійку збитковість відповідача під час воєнного стану в Україні та підтверджують відсутність грошових коштів на рахунках підприємства. Як наслідок, на даний час відсутня можливість виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки (купівлі-продажу) товару (з доставкою) № 01ПУП/06-23 від 01.06.2023 р., що обумовлено саме значним погіршенням фінансового становища підприємства і відсутності прибутку ДП "Харківський облавтодор". Під час дії в Україні воєнного стану, відповідач ДП "Харківський облавтодор" є підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, згідно Переліку підприємств, установ та організацій у Харківській області, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, який затверджено Розпорядженням № 315 В від 03.07.2023 «Про визначення підприємств, установ та організацій у Харківській області, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період». Під час воєнного стану на території України на ДП "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" покладено надзвичайно важливу для держави функцію забезпечення належного стану автомобільних доріг, які є частиною критичної інфраструктури України. А отже, безперебійна діяльність працівників і техніки ДП "Харківський облавтодор" та його структурних підрозділів (філій) забезпечує дотримання інтересів держави під час воєнного стану.

Враховуючи тяжкий фінансовий стан відповідача та ступінь його вини у виникненні спору, зазначаємо, що ненадання відстрочки саме до 31.12.2024 р. може спричинити негативні наслідки для відповідача та ускладнити виконання рішення у зв`язку з відсутністю у нього необхідних коштів. Так звернення до виконання рішення по даній справі протягом найближчого часу може призвести до блокування рахунків підприємства, накладення арешту на його майно, що може стати причиною для повного зупинення діяльності відповідача. Водночас, надання такої відстрочки до 31.12.2024 не заблокує роботу підприємства, дозволить підприємству отримати оплату заборгованості від замовників по договорах, що укладені між відповідачем та іншими контрагентами, а також спрямувати його на погашення заборгованості перед позивачем, що, в свою чергу, сприятиме настанню реальної можливості виконання рішення суду.

В рішенні Конституційного Суду України N 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява N 22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 р. у справі Корнілов та інші проти України, заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

Підприємство відповідача виконує важливу стратегічну та соціальну функцію, здійснює забезпечення належного стану автомобільних доріг, які є частиною критичної інфраструктури України.

Фінансово-економічний стан відповідача є вкрай складним. Разом з тим, судом враховано, що одночасне і повне виконання рішення суду в даній справі може призвести до погіршення фінансового становища боржника, зупинки фінансово-господарської діяльності підприємства відповідача. Отже, дослідивши надані відповідачем докази та вивчивши викладені доводи, суд дійшов висновку про можливість відстрочення виконання рішення суду до 31.12.2024.

При цьому, суд зазначає, що відстрочка виконання рішення в даній справі до 31.12.2024 не порушить баланс інтересів сторін, а досягне мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, сприятиме можливості продовження господарської діяльності боржника і зробить реальною можливість отримання позивачем стягнутих за рішенням суду коштів.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив суд покласти на відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 12/04/2024 від 12.04.2024, акт № 1 від 29.05.2024 приймання-передачі наданих послуг на суму 12000,00 грн, платіжну інструкцію № 25 від 29.05.2024 на суму 12000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. договору № 12/04/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 12.04.2024, виконавець в порядку та на умовах, визначених даним договором та чинним законодавством України, зобов`язується надавати Замовникові професійну правничу допомогу щодо досудового врегулювання спору між ТОВ "УБТС АГРО" (код за ) та ДП "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВАТ "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (код за ) з приводу неналежного виконання умов договору поставки (купiвлi продажу) товару (з доставкою) № 01ПУП/06-23 від 01.06.2023 р., а також здійснити представницькі повноваження у справі за позовом ТОВ "УБТС АГРО" до ДП "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВАТ "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" про стягнення заборгованості та іншими можливими вимогами у зв`язку із укладанням сторонами договору поставки (купiвлi продажу) товару (з доставкою) № 01ПУП/06-23 від 01.06.2023р., захисту прав і законних інтересів Замовника в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором та за домовленістю Сторін.

Відповідно до п. 3.1.-3.3. Договору про надання правничої (правової) допомоги, гонорар є формою винагороди виконавця за надання правничої (правової) допомоги Замовнику, розмір якого визначається, як сума вартості фактично наданих послуг, яка визначається в Актах приймання-передачі наданих послуг. Гонорар не включає кошти, що вносяться Замовником на покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням договору (судовий збір, поштові витрати, тощо). Розмір гонорару за адвокатські послуги, невичерпний перелік яких вказано у п. 1.1. Договору, визначається в Актах приймання-передачі наданих послуг, які формуються ним в міру необхідності та складаються Виконавцем по закінченню відповідних етапів надання послуг, та повинен бути сплачений Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів після їх підписання. Вартість конкретної послуги визначається у Додатку № 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 29.05.2024 року за договором про надання правничої (правової) допомоги № 12/04/2024 від 12.04.2024 адвокатом витрачено 6 годин 00 хвилин часу, вартість одної години часу становить 2000,00 грн. Таким чином загальний розмір витрат на правничу допомогу складає 12000,00 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до платіжної інструкції № 25 від 29.05.2024 внесено ТОВ "УБТС АГРО" вказану суму в повному обсязі.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду не було надано, тому суд приймає докази позивача та покладає на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УБТС АГРО" задовольнити повністю.

2. Стягнути з ДОЧІРНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (61202, Україна, місто Харків, вулиця Ахсарова, будинок, 2, ідентифікаційний код 31941174) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБТС АГРО" (61052, Україна, місто Харків, вулиця Велика Панасівська, будинок, 168, ідентифікаційний код 44346584) заборгованість в розмірі 212 006,70 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2544,08 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Задовольнити заяву ДОЧІРНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 922/1875/24 (вх. № 15859 від 18.06.2024).

5. Відстрочити виконання рішення суду у справі № 922/1875/24 до 31.12.2024 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УБТС АГРО" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168, ідент. код 44346584).

Відповідач: Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вулиця Ахсарова, 2; ідент. код 31941174).

Повне рішення складено "06" вересня 2024 р.

Суддя М.І. Шатерніков