ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/1357/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Хотенець П.В. , Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34403, м. Вараш, Рівнеська обл., )
до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія , буд. 126, )
про та за зустрічним позовом до про стягнення коштів Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія , буд. 126, ) Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" ( 34403, м. Вараш, Рівнеська обл., ) стягнення коштів в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»
за участю представників сторін:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Шолом С. В.,

відповідача (позивача за зустрічним позовом ) - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Державного підприємства «Завод імені В. О. Малишева», в якій просить суд стягнути з відповідача 59 269,32 грн пені та витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Державним підприємством «Завод імені В. О. Малишева» умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації, у зв`язку із чим позивачем нараховано відповідно до п. 9.2. Договору пеню у розмірі 59 269,32 грн за період з 20.05.2023 по 26.08.2023.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 3028,00 грн.

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Прохоров С.А.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 1357/24 від 19.04.2024) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Прохоров С.А.

Ухвалою суду від 24.04.2024, крім іншого, прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" до розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева». Відкрито провадження у справі № 5023/10655/11 (922/1357/24). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

30.04.2024 до суду від Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" надійшов відзив (вх.№11422), в якому останній просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 95 відсотків. Вказаний відзив досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

08.05.2024 до суду від Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" надійшла зустрічна позовна заява (вх.№12079) про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" пені у розмірі 35979,30 грн, штрафу у розмірі 60342,07 грн, 3 % річних у розмірі 2915,95 грн, інфляційні збитки у розмірі 14163,89 грн за порушення строку оплати товару за Договором поставки №666дп-53-122-04-21-11406 від 19.08.2021, а також судові витрати по сплаті судового збору.

09.05.2024 до суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла відповідь на відзив (вх.12214), в якій останній вважає клопотання відповідача, яке викладено у відзиві, про зменшення розміру штрафних санкцій на 95 відсотків необґрунтованим у зв`язку із ненаданням доказів на підтвердження скрутного фінансового становища Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева". Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказана відповідь на відзив досліджена судом та долучена до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 13.05.2024 залишено зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (вх.№12079 від 08.05.2024) без руху. Надано позивачу за зустрічним позовом строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- доказів на підтвердження відповідних повноважень особи, яка підписала зустрічну позовну заяву;

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Роз`яснено, що якщо позивач за зустрічним позовом усунув недоліки зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статті 176 цього Кодексу. Якщо позивач за зустрічним позовом не усунув недоліки зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із зустрічною позовною заявою.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" 14.05.2024 після 17 години.

Частиною шостою статті 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду від 13.05.2024 отримана заявником 15.05.2023, з огляду на що строк на усунення недоліків заяви - до 20.05.2024 включно.

15.05.2024, тобто в межах строку встановленого ухвалою суду від 13.05.2024, від Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" надійшла заява (вх.12700) про усунення недоліків зустрічної позовної заяви (вх.№12079 від 08.05.24) Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" у справі № 5023/10655/11 (922/1357/24).

Ухвалою суду від 20.05.2024, крім іншого, прийнято зустрічну позовну заяву (вх.№12079 від 08.05.24) Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до розгляду з первісним позовом у справі №5023/10655/11 (922/1357/24) в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева». Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Постановлено перейти до розгляду справи №5023/10655/11 (922/1357/24) за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.06.2024 о 13:30 год.

06.06.2024 до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на позовну заяву (вх.№14762), в якому Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" зазначило, що жодних належних доказів, які б свідчили про направлення на адресу відповідача за зустрічним позовом повідомлення про готовність продукції до відвантаження разом із оригіналами рахунків на виготовлену продукцію ДП «Завод імені В. О. Малишева» до суду не надало. В той же час, з пункту 6.2 Договору слідує, що обов`язковою умовою оплати партії продукції є отримання відповідачем за зустрічним позовом від ДП «Завод імені В. О. Малишева» повідомлення про готовність продукції до відвантаження і оригіналів рахунків на виготовлену продукцію. За таких умов, строк на оплату відповідачем за зустрічним позовом продукції по рахунку № ДП-0001395 від 21.11.2022 не міг розпочатися 23.11.2022, а тому 06.01.2023 не є останнім днем на оплату такої продукції. Відтак, позивач за зустрічним позовом не довів обставину, що відповідач за зустрічним позовом порушив строк оплати продукції по такому рахунку, а тому й підстав для нарахування пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних в даному випадку не має, у зв`язку з чим Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" вважає зустрічний позов таким, що задоволенню не підлягає. Вказаний відзив на зустрічну позовну заяву досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 11.06.2024 ухвалою суду, яку внесено до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20 серпня 2024 року о(б) 14:00 год.

20.08.2024 до суду від Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» надійшло клопотання (вх.№20925), в якому останній просить суд провести підготовче засідання по справі № 5023/10655/11 (922/1357/24) без участі представника останнього, проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду не заперечує.

20.08.2024 до суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання по справі № 5023/10655/11 (922/1357/24) без участі представника останнього (вх.№20952).

В підготовче засідання 20.08.2024 учасники справи не з`явились.

Ухвалою суду від 20 серпня 2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на "05" вересня 2024 р. о 15:50 год.

05.09.2024 до суду від Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» надійшла заява (вх.№22272) про проведення розгляду справі без участі представника останнього.

В судовому засіданні 05.09.2024 представник Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" підтримав первісний позов в повному обсязі, просив суд задовольнити. Крім того, заперечував проти задоволення зустрічного позову в повному обсязі, вважав зустрічні позовні вимоги безпідставними.

В судове засідання 05.09.2024 представник Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» не з`явився.

В судовому засідання 05.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія" "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" було укладено договір поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (далі - договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язувався поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язувався оплатити продукцію за кількістю та цінами, що передбачені у Специфікації (додаток №1 до договору).

Відповідно до п.1.2. договору предметом поставки по даному договору є продукція: запасні частини до дизелів 15Д100 виробництва ДП "Завод імені В.О Малишева" (код державного класифікатора ДК 021:20-3 двигуни та їх частини), яка передбачена Специфікацією №1 до даного договору.

Загальна сума договору (вартість продукції) становить 6004986,00 грн з ПДВ (п.2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3. договору найменування, кількість продукції, номер креслення, ціна за одиницю продукції та загальна вартість вказана у Специфікації (Додаток №1) до даного договору.

Згідно п. 3.1. договору сторони погодили, що продукція поставляється протягом 180 календарних днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1 даного договору. Продукція поставляється на умовах ЕХW згідно "Інкотермс-2020". Місце поставки: склад постачальника, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126. Вантажоодержувач - Рівненське відділення ВП "Складське господарство "ДП "НАЕК "Енергоатом".

Пунктом 6.1. договору визначено, що замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми договору, що становить 1801495,80 грн з ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 45 календарних днів з моменту отримання оригіналу рахунку від Постачальника.

Відповідно до п. 6.2. договору замовник здійснює остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості партії продукції, що готова до відвантаження, протягом 45 календарних днів з моменту отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження, за умови отримання від постачальника оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції.

Відповідно до п.6.3. договору постачання продукції за попередню оплату проводиться постачальником в строки, що не можуть перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 30% від суми договору.

Датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної уповноваженим представником покупця. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до замовника з моменту поставки продукції (п. 8.3. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору за невиконання або неналежне виконанні будь-якою із сторін своїх обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані таким невиконанням збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим договором та чинним законодавством України. Штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

У випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять днів, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору (п.9.2. договору).

Згідно п. 9.3. договору у випадку порушення строків оплати замовник зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1% від простроченої до оплати суми грошових коштів за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення строків оплати понад 30 діб, замовник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Відповідно до п. 9.4. договору якщо постачальник після отримання попередньої оплати, передбаченої п 6.1. даного договору, не здійснив поставку продукції у встановлений п. 3.1. договору строк, замовник має право вимагати повернення суми попередньої оплати шляхом направлення постачальнику письмової вимоги (цінний лист з повідомленням). Постачальник зобов`язаний протягом 20-ти робочих днів з моменту отримання такої вимоги повернути замовнику суму попередньої оплати та сплатити пеню у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період користування грошовими коштами, за кожен день користування в період з дня отримання суми попередньої оплати до дня її повернення замовнику. У випадку прострочення постачальником строку повернення суми попередньої оплати більше ніж 30 днів, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від суми неповернутої попередньої оплати.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії даного договору - до 30.06.2022, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (п.12.1. договору).

Пунктом 12.2. договору визначено, що даний договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним на підставі, передбаченій законом, або за згодою сторін.

Згідно з п. 13.1. договору усі зміни та доповнення до даного договору будуть вважатися діючими, якщо вони оформлені додатковими угодами до даного договору. При зміні платіжних реквізитів, статусу платника податків, місцезнаходження однієї із сторін, уточнення (розшифрування) технічних характеристик матеріалів, пакувальних матеріалів, доповнення тексту Договору вимогами щодо зазначення у Договорі первинних та розрахункових документів кодом товару УКТ ЗЕД згідно з Державним класифікатором продукції, допускається застосувати письмове повідомлення, яке є невід`ємною частиною Договору. Письмові повідомлення можуть відправлятися електронними засобами зв`язку за умови послідуючого надання оригіналу документу.

Відповідно до Специфікації на виготовлення і постачання дизельних запасних частин до дизелів 15Д100 для ВП "Рівненська АЕС" №53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 сторони погодили найменування, кількість продукції, номер креслення, ціну за одиницю продукції та загальну вартість поставки товару на загальну суму 6004986,00 грн з ПДВ.

Попередня оплата в сумі 1801495,80 грн була здійснена позивачем у повному обсязі 30.11.2021, що підтверджується такими платіжними дорученнями: №12927 від 19.11.2021 на суму 500000,00 грн, №13073 від 23.11.2021 на суму 500000,00 грн, №13237 від 29.11.2021 на суму 500000,00 грн, №13256 від 30.11.2021 на суму 301495,80 грн.

16.06.2022 сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої п.3.1. договору було викладено в новій редакції та погоджено, що продукція поставляється протягом 270 календарних днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1. даного договору. Окрім того, п. 6.3. договору також викладено в новій редакції та визначено, що постачання продукції за попередню оплату проводиться постачальником в строки, що не можуть перевищувати 270 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 30% від суми договору. Відповідно до п.12.1. договору в новій редакції сторони змінили строк дії договору до 31.12.2022.

10.10.2022 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до договору, згідно якої сторонами змінено: п.3.1. договору та погоджено, що продукція поставляється протягом 360 календарних днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1. даного договору; п. 6.3. договору та визначено, що постачання продукції за попередню оплату проводиться постачальником в строки, що не можуть перевищувати 360 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 30% від суми договору; п.12.1. договору та продовжено строк його дії до 30.04.2023.

15.12.2022 сторонами було укладено Додаткову угоду №3 до договору, згідно якої сторонами змінено: п.3.1. договору та погоджено, що продукція за позиціями 1-68, 70 специфікації (додаток №1 до договору) поставляється протягом 360 календарних днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1 даного договору, продукція за позицією 69 специфікації до договору поставляється у строк до 26.02.2023; п. 12.1. договору та продовжено строк його дії до 31.12.2023.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2023 та постановою Східного апеляційного господарського суду справі № 5023/10655/11 (922/2218/23) встановлені наступні обставини.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи № 5023/10655/11 (922/2218/23) видаткових накладних №ДП-0000054 від 17.02.2022 на суму 207378,00 грн, №ДП-0000091 від 24.05.2022 на суму 471408,00 грн, №ДП-0000150 від 07.09.2022 на суму 3239472,00 грн, №ДП-0000196 від 25.11.2022 на суму 1488048,00 грн. відповідачем було поставлено позивачеві продукцію загальною вартістю 5406306,00 грн.

Факт часткової оплати за поставку продукції за договором у сумі 4 069 126,20 грн. підтверджується платіжними дорученнями №12927 від 19.11.2021 на суму 500000,00 грн, №13073 від 23.11.2021 на суму 500000,00 грн, №13237 від 29.11.2021 на суму 500000,00 грн, №13256 від 30.11.2021 на суму 301495,80 грн, №10641 від 29.08.2022 на суму 2267630,40 грн.

Відповідно до довідки №Д1-168-22 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 21.09.2022 виявлено невідповідність поставленої продукції за накладною №ДП-0000150 від 07.09.2022, зокрема, "насосу масляного" зав.№09 в кількості 1 шт. та "вентилів електропневматичних на 110 В" в кількості 6 шт.

Позивач повернув продукцію на загальну суму 190812,00 грн за накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів №44 від 06.02.2023, а саме вентиль електропневматичний ВВ32УЗ на 110 В в кількості 6 шт та насос масляний 9Д100.12сб-1 на загальну суму 190812,00 грн на підставі с/з УВТК ВП РАЕС «Про передачу ТМЦ» №041-2-15/396 від 06.02.2023.

30.03.2023 позивачем направлено на адресу відповідача лист-вимогу №6027/041 про здійснення повернення суми попередньої оплати за договором у сумі 190812,00 грн на підставі п.9.4. договору.

13.04.2023 кошти в розмірі 190812,00 грн відповідачем повернуто, що підтверджується випискою філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 13.04.2023.

Факт не поставки продукції за позицією 69 Специфікації до договору (продукція вартістю 598680,00 грн) у визначені умовами договору строки ДП "Завод імені В.О Малишева" визнається.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2023 у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23) позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" 49091,76 грн пені та 41907,60 грн штрафу за прострочення поставки за Договором № 666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1364,99 грн. В решті вимог відмовлено.

Судом у вищезазначеному рішенні, крім іншого, було встановлено, що у відповідача наявний обов`язок з поставки продукції за позицією 69 специфікації на загальну суму 598680,00 грн, яка мала бути поставлена до 26.02.2023, а тому лише з 27.02.2023 у постачальника має місце прострочка поставки. На підставі зазначеного Господарський суд Харківської області прийшов до висновку, що пеня за період з 27.02.2023 по 19.05.2023 (дата, яку зазначив позивач в позовній заяві) становить 49091,76 грн, а штраф за порушення строків поставки продукції за п.69 специфікації становить 41907,60 грн (7% від 598680,00 грн).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23 січня 2024 року у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №5023/10655/11 (922/2218/23) змінено, виклавши його резолютивну частину у такій редакції: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) на користь акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, м. Вараш, Рівненська обл., ) 49091,76 грн пені за прострочення поставки, 41907,60 грн штрафу за прострочення поставки понад 30 днів, 35785,61 грн пені за користування грошовими коштами, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1901,86 грн. У решті позовних вимог відмовити. ".

Судом у вищезазначеній постанові, крім іншого, зазначено, що зважаючи на визнану сторонами наявність об`єктивних обставин, які не дають можливості виконати умови договору у встановлені договором строки, та взаємну згоду на зміну строків поставки продукції, яка знайшла свій прояв у підписанні додаткових угод, суд не вбачає правопорушення в діях відповідача, яке б мало наслідком застосування до нього відповідальності, передбаченої п. 9.2. договору. А тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 304987,62 грн пені та 214692,24 грн штрафу.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Позивач за первісним позовом у даній справі вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації, позивачем нараховано у даній справі відповідно до п. 9.2. Договору пеню у розмірі 59 269,32 грн за період з 20.05.2023 по 26.08.2023, враховуючи положення ч.6 ст. 232 ГК України, оскільки рішенням Господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2023 у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23) стягнуто з відповідача за неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації відповідно до п. 9.2. пеню за період з 27.02.2023 по 19.05.2023 (дата, яку було зазначено позивачем у позовній заяві у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23)).

Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) в свою чергу вказує, що останнім було направлено на адресу відповідача за зустрічним позовом лист про готовність до відвантаження продукції на загальну суму 2 086 728,00 грн до якого додано рахунок № ДП-0001395 від 21.11.2022. Цей лист, як вказав позивач за зустрічним позовом, філією «ВП «Рівненська АЕС» отримано 22.11.2022, а тому, враховуючи положення пункту 6.2. договору, продукція на суму 862 029,60 грн повинна була бути оплачена Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" по 06.01.2023. Відтак, як зазначає ДП «Завод імені В. О. Малишева», оскільки продукція не була оплачена до 06.01.2023, то відповідач за зустрічним позовом порушив свій обов`язок щодо оплати продукції в строк, передбачений пунктом 6.2. договору, а тому, позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з цим зустрічним позовом, в якому просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" пеню у розмірі 35979,30 грн, штраф у розмірі 60342,07 грн, 3 % річних у розмірі 2915,95 грн, інфляційні збитки у розмірі 14163,89 грн за порушення строку оплати товару, передбаченого п.6.2. Договору поставки №666дп-53-122-04-21-11406 від 19.08.2021 за період з 07.01.2023 по 27.02.2023.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 549 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо первісного позову.

Як встановлено судом, позивач у відповідності до п. 6.1. договору здійснив попередню оплату за договором у повному обсязі 30.11.2021. Таким чином, у відповідача з цієї дати виник обов`язок щодо поставки продукції у строк, передбачений п. 3.1. договору.

Позивач за первісним позовом вважає, що відповідач порушив вказаний строк, а тому просить застосувати до нього відповідальність, передбачену п. 9.2. договору, та стягнути з нього 59 269,32 грн пені за період з 20.05.2023 по 26.08.2023.

Суд зазначає, що для застосування цивільно-правової відповідальності до особи, що порушила зобов`язання, необхідним є наявність зокрема таких умов, як: протиправність поведінки правопорушника; наявність негативних наслідків у особи, суб`єктивне право якої було порушено; причинний зв`язок між протиправною поведінкою правопорушника та негативними наслідками; вина правопорушника.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як свідчать обставини справи, сторони додатковими угодами №1 від 16.06.2022, №2 від 10.10.2022, №3 від 15.12.2022 у відповідності до положень ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України погоджували зміну строків поставки продукції за договором.

Отже, у відповідача наявний обов`язок з поставки продукції - за позицією 69 Специфікації на загальну суму 598 680,00 грн, яка мала бути поставлена, згідно умов Договору, до 26.02.2023.

Факт поставки продукції за позицією 69 Специфікації до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (продукція вартістю 598 680,00 гривень) у строки визначені умовами Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (у редакції Додаткової угоди №3), зокрема до 26.02.2023 матеріали справи не містять.

Враховуючи умови Договору, з 27.02.2023 у постачальника почалось прострочення поставки продукції - клапан дозволяючий пусковий на суму 598 680,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2023 у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23) стягнуто з відповідача за неналежним виконання відповідачем умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації відповідно до п. 9.2. пеню за період з 27.02.2023 по 19.05.2023 (дата, яку було зазначено позивачем у позовній заяві у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23)).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 9.2. Договору передбачено, що у випадку порушення строків поставки Постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої продукції, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки продукції понад тридцять днів, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

У даній справі позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення пеня, передбачена п. 9.2. договору, у розмірі 59 269,32 грн за період з 20.05.2023 по 26.08.2023.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем за первісним позовом умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації, а також передбачену п. 9.2. Договору відповідальність та те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2023 у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23) стягнуто з Державного підприємства Завод імені В. О. Малишева за неналежним виконання умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації відповідно до п. 9.2. пеню за період з 27.02.2023 по 19.05.2023, перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок пені у даній справі (заявленої за період з 20.05.2023 по 26.08.2023), суд дійшов висновку, що він не суперечить вимогам укладеного між сторонами Договору та чинного законодавства, а також здійснений арифметично вірно, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та стягнення з Державного підприємства Завод імені В. О. Малишева пені за неналежним виконання відповідачем за первісним позовом умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару по позиції №69 Специфікації відповідно до п. 9.2. Договору за період з 20.05.2023 по 26.08.2023 у розмірі 59 269,32 грн.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом, викладеного у відзиві на позовну заяву, про зменшення розміру штрафних санкцій на 95%, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Великої Палати викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно із яким Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що відповідач за первісним позовом обґрунтовує клопотання про зменшення розміру штрафник санкцій скрутним фінансовим станом останнього, натомість, належних доказів в підтвердження зазначеного суду не надав.

Отже, з урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи не надання відповідачем за первісним позовом належних доказів скрутного фінансового стану, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом, викладеного у відзиві на позовну заяву, щодо зменшення розміру штрафних санкцій на 95%.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення первісного позову, судовий збір на підставі ст. 129 ГПК України покладається на відповідача за первісним позовом у розмірі 3028,00 грн.

Щодо зустрічного позову.

Як зазначено судом вище, позивач за зустрічним позовом обґрунтовує позовні вимоги у справі наступним чином: 22.11.2022 замовником отримано повідомлення про готовність товару до відвантаження № 002-16/022/3258. Таким чином, враховуючи умови Договору, замовник у строк до 06.01.2023, як зазначає позивач за зустрічним позовом, повинен був сплатити на користь продавця кошти. Згідно з виставленим рахунком № ДП-0001395 від 21.11.2022, який отримано замовником, сума, яка підлягала до сплати, становила 1 488 048,00 грн. Однак, як зазначає позивач за зустрічним позовом, останнім запропоновано Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" сплатити кошти в сумі 862 029,60 грн., враховуючи раніше здійснену передплату за клапани дозволяючи пускові. Таким чином, враховуючи умови Договору та домовленість сторін, як зазначає позивач за зустрічним позовом, у строк до 06.01.2023 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинно було сплатити по рахунку №ДП-0001395 від 21.11.2022 суму у розмірі 862 029,60 грн., що останнім зроблено не було, у зв`язку із чим, Державним підприємством Завод імені В. О. Малишева заявлено до стягнення у цій справі з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" пеню у розмірі 35979,30 грн, штраф у розмірі 60342,07 грн, 3 % річних у розмірі 2915,95 грн, інфляційні збитки у розмірі 14163,89 грн за порушення строку оплати товару, передбаченого п.6.2. Договору поставки №666дп-53-122-04-21-11406 від 19.08.2021 за період з 07.01.2023 по 27.02.2023.

Відповідно до п. 6.2. договору замовник здійснює остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості партії продукції, що готова до відвантаження, протягом 45 календарних днів з моменту отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження, за умови отримання від постачальника оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції.

Згідно п. 9.3. договору у випадку порушення строків оплати замовник зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1% від простроченої до оплати суми грошових коштів за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення строків оплати понад 30 діб, замовник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Відповідачем за зустрічним позовом не визнається факт отримання від Державного підприємства Завод імені В. О. Малишева повідомлення про готовність товару до відвантаження № 002-16/022/3258 та оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції.

Суд зазначає, що в даному випадку матеріали справи не містять, а позивачем за зустрічним позовом разом із позовною заявою не надано належних доказів надання відповідачу за зустрічним позовом повідомлення про готовність товару до відвантаження № 002-16/022/3258 та оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції, зокрема, шляхом надсилання за місцезнаходженням відповідача за зустрічним позовом засобами поштового зв`язку листом з описом вкладення.

Суд не приймає додану до зустрічної позовної заяви роздруківку скріншоту в якості належного та допустимого доказу отримання відповідачем за зустрічним позовом повідомлення про готовність товару до відвантаження № 002-16/022/3258 та оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

За приписами статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Наведені норми права свідчать про те, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).

Отже подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці, зокрема, його наведено у постановах Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21.

Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 зазначено, що Верховний Суд дотримується послідовної правової позиції, що роздруківки електронного листування не є ані письмовими доказами, ані електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», які могли б, з урахуванням інших наявних у справі доказів, достовірно підтвердити факти укладення між сторонами договорів та їх виконання в конкретних відносинах.

При цьому Верховний Суд також врахував, що відсутність електронного цифрового підпису у відповідних документах свідчить про те, що зміст такого документа не захищений від внесення правок та викривлення інформації.

Верховний Суд також зазначив, що якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі.

При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного СУДУ від 11.06.2019 у справі №904/2882/18, від 28.12.2019 у справі №922/788/19, від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19, від 15.04.2021 у справі №910/8554/20.

Із наданої позивачем за зустрічним позовом роздруківки електронного листування неможливо встановити, крім іншого, зміст предмету листування, та його безпосереднє відношення до Договору поставки №666дп-53-122-04-21-11406 від 19.08.2021., а також особу відправника та отримувача.

Крім того, надана роздруківка з електронної пошти не містить відомостей щодо наявності електронного підпису на відповідному повідомленні, що надавало б змогу підтвердити таке листування саме з уповноваженою особою відповідача за зустрічним позовом. Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що роздруківка скріншоту, яка наявна в матеріалах справи, створювалась у порядку, визначеному Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", та що вона підписувалась електронним підписом, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, уповноваженими на те особами (з можливістю ідентифікувати підписантів).

Такі обставини унеможливлюють ідентифікацію відправників відповідних повідомлень, а зміст таких документів не захищений від внесення правок та викривлення.

Крім того, судом у даному разі враховується, що Договором поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 не зафіксовані електронні адреси замовника та постачальника а ні в реквізитах сторін, а ні за текстом договору.

Згідно з п. 13.1. договору усі зміни та доповнення до даного договору будуть вважатися діючими, якщо вони оформлені додатковими угодами до даного договору. При зміні платіжних реквізитів, статусу платника податків, місцезнаходження однієї із сторін, уточнення (розшифрування) технічних характеристик матеріалів, пакувальних матеріалів, доповнення тексту Договору вимогами щодо зазначення у Договорі первинних та розрахункових документів кодом товару УКТ ЗЕД згідно з Державним класифікатором продукції, допускається застосувати письмове повідомлення, яке є невід`ємною частиною Договору. Письмові повідомлення можуть відправлятися електронними засобами зв`язку за умови послідуючого надання оригіналу документу.

Згідно з положеннями статей 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В зустрічній позовній заяві Державне підприємство Завод імені В. О. Малишева зазначає, що граничним строком оплати Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" суми у розмірі 862 029,60 грн. є 06.01.2023.

Натомість, як вже було зазначено вище, належних та допустимих доказів надання відповідачу за зустрічним позовом повідомлення про готовність товару до відвантаження № 002-16/022/3258 та оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції матеріли справи не місять.

Відсутність належних доказів надання відповідачу за зустрічним позовом повідомлення про готовність товару до відвантаження № 002-16/022/3258 та оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції, унеможливлює перевірити правильність здійснених позивачем за зустрічним позовом нарахувань пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних по кожному періоду.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева у зв`язку з тим, що доводи позивача за зустрічним позовом не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, судовий збір на підставі ст. 129 ГПК України покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" пеню в розмірі 59 269,32 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" ( 34403, м. Вараш, Рівнеська обл., ).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2024.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий П.В. Хотенець С.А. Прохоров