ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" серпня 2024 р. Справа № 911/3377/23

за заявою ОСОБА_1 , Київська область, смт. Бородянка (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із заявою від 07.11.2023 р. б/н (вх. № 1574/23, 08.07.2023 р.) про відкриття справи про її неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 13.11.2023 р. прийнято заяву боржника ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду, проведення підготовчого засідання суду та розгляд заяви арбітражного керуючого Шалашного Л.О. про участь у даній справі призначено на 29.11.2023 р.

29.11.2023 р. через систему "Електронний суд" від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2023 р. проведення підготовчого засідання суду та розгляд заяви арбітражного керуючого Шалашного Л.О. про участь у даній справі відкладено на 14.02.2024 р.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2024 р. проведення підготовчого засідання суду та розгляд заяви арбітражного керуючого Шалашного Л.О. про участь у даній справі відкладено на 10.04.2024 р.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2024 р. відкрито провадження у справі № 911/3377/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства, введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича.

13.05.2024 р. на поштову адресу суду від АТ "Банк Кредит Дніпро" надійшла кредиторська заява.

Ухвалою господарського суду від 27.05.2024 р. розгляд кредиторської заяви АТ "Банк Кредит Дніпро" призначено на 26.06.2024 р.

31.05.2024 р. до суду від боржника надійшли додаткові документи.

05.06.2024 р. до суду від Державної прикордонної служби України надійшла витребувана судом інформація.

05.06.2024 р. керуючим реструктуризацією боргів боржника подано відзив на кредиторську заяву АТ "Банк кредит Дніпро".

06.06.2024 р. через систему "Електронний суд" від АТ "Перший Український Банк" надійшла кредиторська заява.

06.06.2024 р. до суду від Державної прикордонної служби України надійшла витребувана судом інформація.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2024 р. розгляд кредиторських вимог АТ "Перший Український Банк" призначено на 26.06.2024 р.

10.06.2024 р. до суду від АТ "Універсал Банк" надійшла витребувана судом інформація.

12.06.2024 р. до суду від АТ "Банк кредит Дніпро" надійшла витребувана судом інформація.

17.06.2024 р. до суду від АТ "Перший український міжнародний банк" надійшла витребувана судом інформація.

18.06.2024 р. керуючим реструктуризацією боргів боржника подано відзив на кредиторську заяву АТ "Перший український міжнародний банк".

19.06.2024 р. до суду від АТ "Перший український міжнародний банк" надійшла витребувана судом інформація.

19.06.2024 р. до суду від РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях надійшла інформація щодо відсутності зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

25.06.2024 р. від боржника надійшли письмові пояснення у справі.

26.06.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.08.2024 р., про що присутніми учасниками судового процесу підписано відповідну розписку.

Ухвалою суду від 26.06.2024 р. повідомлено АТ "Перший український міжнародний банк" про місце, дату та час наступного судового засідання в цій справі.

01.08.2024 р. керуючим реструктуризацією боргів боржника подано відзив на кредиторську заяву АТ "Перший український міжнародний банк".

05.08.2024 р. керуючим реструктуризацією боргів боржника подано відзив на кредиторську заяву АТ "Перший український міжнародний банк".

07.08.2024 р. у судове засідання належним чином повідомлені про місце, дату та час його проведення учасники у справі та заявник кредиторських вимог не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Судом враховано, що неявка належним чином повідомлених про місце, дату та час судового засідання учасників судового процесу не перешкоджає проведенню попереднього судового засідання.

Розглянувши матеріали, проаналізувавши докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд

встановив:

Відповідно до п. 1 частини першої статті 120 Кодексу з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

Згідно із положеннями частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб. Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

Частиною першою статті 45 Кодексу визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2024 р., у відповідності до приписів частини шостої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом (№ публікації 72945).

У встановлений частиною першою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства 30 динний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі до суду з вимогами до боржника звернулось АТ "Банк кредит Дніпро" на суму 209 544,04 грн.

Крім того, з пропущенням наведеного строку до суду з грошовими вимогами до боржника в цій справі звернулось АТ "Перший український міжнародний банк" на суму 155 526,08 грн.

Розглянувши кредиторську заяву АТ "Банк кредит Дніпро" з грошовими вимогами на суму 209 544,04 грн., проаналізувавши подані на їх підтвердження докази, суд зазначає таке:

Заочним рішенням Бородянського районного суду від 25.09.2023 р. у справі № 939/1650/23 позов АТ "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" заборгованість за кредитним договором № 6741 від 10 листопада 2021 року у розмірі 206 447 (двісті шість тисяч чотириста сорок сім) гривень 33 копійки та витрати по сплаті судового збору в сумі 3096 (три тисячі дев`яносто шість) гривень 71 копійку.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведене, судом встановлено, що наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Банк Кредит Дніпро" на суму 209 544,04 грн. підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили, а відтак не потребує додатковому доведенню.

За таких обставин, за результатами дослідження наданих кредитором доказів в сукупності з іншими матеріалами справи, врахувавши те, що заявлені банком кредиторські вимоги визнано керуючим реструктуризацією боргів боржника в повному обсязі, суд визнає АТ "Банк Кредит Дніпро" кредитором ОСОБА_1 з грошовими вимогами, що, з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становлять 215 600,04 грн., які, з урахуванням положень статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, підлягають задоволенню наступним чином: 6 056,00 грн. відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 209 544,04 грн. задоволенню в другу чергу.

Розглянувши кредиторську заяву АТ "ПУМБ" з грошовими вимогами на суму 155 526,08 грн., проаналізувавши подані на їх підтвердження докази, заявлені заперечення, суд зазначає таке:

В обґрунтування заявлених вимог банк посилається на те, що між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (АТ "ПУМБ") та ОСОБА_1 (боржник) 08.09.2020 р. укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 901 на приєднання до договору комплесного банківського обслуговування фізичних осіб. На виконання даного договору боржнику було видано кредит у сумі 100 000,00 грн. на загальні споживчі цілі строком на 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3,99 % від суми кредиту щомісяця та процентів у розмірі 0,01 %, що складає реальну процентну ставку 107,3284 % річних.

Виконання банком свого обов`язку щодо видачі боржнику кредиту в сумі 100 000,00 грн. підтверджується банківською випискою, долученою до кредиторської заяви.

Як заявляє банк, станом на 09.04.2024 р. у боржника за наведеним кредитним договором наявна заборгованість у загальному розмірі 56 689,69 грн.,з яких: 28 756,55 грн. кредит, 6,46 грн. проценти, 27 926,68 грн. комісія.

Також, банк посилається на те, що 04.03.2021 р. між ним та боржником було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 901 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На виконання даного договору боржнику було видано кредит у сумі 92 600,00 грн. на загальні споживчі цілі строком на 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % від суми кредиту щомісяця та процентів у розмірі 0,01 %, що складає реальну процентну ставку 72,1515 % річних.

Виконання банком свого обов`язку щодо видачі боржнику кредиту в сумі 92 600,00 грн. підтверджується банківською випискою, долученою до кредиторської заяви.

Як заявляє банк, станом на 09.04.2024 р. у боржника за наведеним кредитним договором наявна заборгованість у загальному розмірі 98 836,39 грн.,з яких: 41 931,23 грн. кредит, 12,09 грн. проценти, 56 893,07 грн. комісія.

Таким чином, на переконання АТ "ПУМБ", загальна сума заборгованості боржника за наведеними договорами становить 155 526,08 грн., з яких: 70 687,78 грн. тіло кредиту; 18,55 грн. проценти, 84 819,75 грн. комісія.

Керуючий реструктуризацією боргів боржника у відзиві (запереченнях) на кредиторську заяву АТ "ПУМБ" від 01.08.2024 р. № 02-01/Ш-1 не визнав кредиторські вимоги банку в частині 84 819,75 грн. комісія, в іншій частині заявлені вимоги АТ "ПУМБ" визнав та зазначив, що такі вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у 2 чергу задоволення.

Проаналізувавши наведені твердження АТ "ПУМБ" та матеріали справи, суд зазначає таке:

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У рішенні від 03 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України роз`яснив порядок набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori "наступний закон скасовує попередній".

Таким чином, єдиний орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Отже, залежно від порядку набрання чинності нормативно-правового акта, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, як зазначено у пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/ рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування", щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 р. у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 р. у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Крім того, в постанові від 01.04.2020 р. у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) Верховний Суд встановив, що "оспорюваними пунктами кредитного договору позичальнику фактично встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". За наслідками касаційного перегляду справи Верховний Суд положення частини другої пункту 1.10, а також пункту 6 кредитного договору від 21 листопада 2018 року, щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості визнав недійсними відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів".".

Також, у постанові Верховного Суду від 15.03.2021 р. у справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20) підставою визнання недійсними пунктів кредитного договору від 16 липня 2018 року щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості вказано частини першу-п`яту статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 р. у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Дані висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу.

Врахувавши все вищенаведене, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, наведених у зазначених постановах, суд дійшов до висновку про нікчемність пунктів наведених кредитних договорів щодо можливості нарахування позичальнику комісії за обслуговування кредиту, так як такі умови договору суперечать наведеному законодавству, чинному на дату укладення договору, у зв`язку із чим, грошові вимоги АТ "ПУМБ" до боржника ОСОБА_1 в частині комісії за обслуговування кредиту на суму 84 819,75 грн. відхиляються судом.

За результатами дослідження наданих доказів, врахувавши зміст пояснень керуючого реструктуризацією боргів боржника, які свідчать про не визнання ним кредиторських вимог АТ "ПУМБ" лише в частині комісії, також врахувавши відсутність доказів погашення вказаних кредитних зобов`язань, суд, виходячи із положень ст. 525, 526, 527, 610, 612, 629 та ст. 1054 ЦК України, а також положень Кодексу України з процедур банкрутства, визнає кредиторські вимоги АТ "ПУМБ", заявлені до гр. ОСОБА_1 в сумі, що, з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 75 551,13 грн., які з урахуванням положень статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають задоволенню наступним чином: 4 844,80 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 70 706,33 грн. підлягають задоволенню в другу чергу. В іншій частині суд відхиляє кредиторські вимоги АТ "ПУМБ".

Судом також враховано, що положеннями частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

З огляду на наведене, суд призначає судове засідання з розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 25.09.2024 р.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, суд

ухвалив:

1. Визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до боржника ОСОБА_1 на суму 215 600,04 грн., з яких: 6 056,00 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 209 544,04 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

2. Визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до боржника ОСОБА_1 на суму 75 551,13 грн., з яких: 4 844,80 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 70 706,33 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

3. В іншій частині кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" відхилити.

4. Внести керуючому реструктуризацією боргів боржника до реєстру вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 :

- кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на суму 215 600,04 грн., з яких: 6 056,00 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 209 544,04 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

- кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на суму 75 551,13 грн., з яких: 4 844,80 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 70 706,33 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника організувати та провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали, та про які арбітражний керуючий протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання має повідомити кредитора. Кредитору на зборах розглянути: звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; проект плану реструктуризації боргів боржника та прийняти рішення: про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Відповідний протокол подати до суду у строк до 12.09.2024 р.

6. Судове засідання з розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначити на "25" вересня 2024 року о 12:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108, в залі судових засідань №1.

7. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог ст. 91 ГПК України, а заяви та клопотання в письмовій формі відповідно до частини другої ст. 169 та ст. 170 ГПК України, вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування в заявах по суті відповідно до статті 161 ГПК України.

8. Повноваження представників учасників судового процесу мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника та завірена печаткою цієї організації); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом або засновниками - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них).

9. Повідомити учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

Примірники даної ухвали надіслати: боржнику, керуючому реструктуризацією, АТ "ПУМБ" та АТ "Банк Кредит Дніпро"

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали 10.09.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін