ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" вересня 2024 р. Справа № 911/1483/24

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне»

про визнання недійсними рішень загальних зборів та зборів правління, скасування державної реєстрації

установив:

10.06.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області Михайлова Ганна Павлівна (далі позивач) подала позовну заяву до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» (далі відповідач / садове товариство) про:

- визнання недійсними рішень загальних зборів членів Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне», проведених 11.12.2021;

- визнання недійсними рішень зборів правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне», проведених 26.01.2023;

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - Садівниче товариство «Садівницьке товариство «Красне» (ідентифікаційний код 20628226) № 002020231 від 31.01.2023, а саме реєстрації статуту Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» в новій редакції та внесення відомостей про керівника Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» на підставі рішень зборів правління від 26.01.2023 та загальних зборів Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» від 11.12.2021.

Вказаний позов та відповідно заявлені вимоги обґрунтовано порушенням прав та законних інтересів позивача як члена Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне», оскільки рішення про реєстрацію статуту Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» в новій редакції та внесення відомостей про керівника Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» було прийнято з порушенням вимог Закону України «Про кооперацію», зокрема, відповідачем порушено встановлений законом порядок: скликання загальних зборів, прийняття рішень загальних зборів та зборів правління, а також державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - Садівниче товариство «Садівницьке товариство «Красне».

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.07.2024 у справі № 911/1483/24, зокрема, прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 02.08.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.08.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 02.08.2024 у цій справі, зокрема, продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 06.09.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 06.09.2024 у справі № 911/1483/24, зокрема, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.10.2024 о 10:00.

Водночас 09.09.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області Михайлова Ганна Павлівна подала заяву про забезпечення позову, згідно змісту якої просить:

заборонити відповідачу передавати на баланс до ПрАТ «ДТЕК» або іншим чином відчужувати трансформаторні підстанції садового товариства, а саме: КТП № 523 10/0,4 кВ 400 КВА та КТП № 323 10/0,4 кВ 250 КВА, що розміщені за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, хутір Красне, власником яких є Садівниче товариство «Садівницьке товариство «Красне»;

заборонити відповідачу передавати на баланс до ПрАТ «ДТЕК» або іншим чином відчужувати електромережі, що розміщені за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, хутір Красне, власником яких є Садівниче товариство «Садівницьке товариство «Красне».

В обґрунтування вказаної вище заяви позивач зазначила про наявність у неї підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може вкрай ускладнити збереження майна садового товариства чи його повернення, оскільки існує загроза відчуження на баланс ПрАТ «ДТЕК» трансформаторної підстанції № 523 400 кВ, яка є власністю Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» та яка живить електроенергією все садове товариство.

У розрізі наведеного позивач зауважила, що суть позову полягає у тому, що особи, які стали членами садового товариства, дивним чином заполонили всі місця у виконавчому органі Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне». Отримавши важелі керівництва через умисне зниження кворуму і вибіркового підбору учасників зборів, вони отримали доступ до майна садового товариства з метою недобросовісного розпорядження останнім.

Також ОСОБА_1 зазначила про те, що:

24.02.2024 мешканці Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» зверталися до Бучанського районного управління поліції Київської області з відповідною заявою щодо протиправних дій ОСОБА_2 , однак це не дало позитивного результату, оскільки ознак кримінального правопорушення не було виявлено та рекомендовано вирішувати проблему у судовому порядку;

водночас із доповідної записки працівника поліції капітана А. Попова про результати розгляду колективного звернення членів Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне» випливає підтвердження обставин відчуження майна садового товариства, оскільки голова товариства ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказала: «…на даний час проводиться робота щодо узгодження з членами СТ щодо передачі ТП 523 та ТП 323 та усіх електромереж СТ на баланс до ТОВ «ДТЕК»…».

З огляду на вказане позивач стверджує, що саме загроза втрати Садівничим товариством «Садівницьке товариство «Красне» власності над джерелом постачання електричної енергії примусила останню звернутися до суду.

Приписами ст. 136, ч. 1 ст. 137, ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладені норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що, зрештою, дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21 та від 28.08.2023 у справі № 906/304/23.

Отже, заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Однак обрані позивачем заходи забезпечення позову через заборону Садівничому товариству «Садівницьке товариство «Красне» вчиняти дії, а саме передавати на баланс до ПрАТ «ДТЕК» або іншим чином відчужувати трансформаторні підстанції КТП № 523 10/0,4 кВ 400 КВА та КТП № 323 10/0,4 кВ 250 КВА та електромережі, що розміщені за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, хутір Красне, власником яких є Садівниче товариство «Садівницьке товариство «Красне», не відповідають предмету позову, з яким позивач звернулася до суду, позаяк приписи ст. 137 ГПК України передбачають, зокрема, можливість забезпечення позову через заборону відповідачу вчиняти певні дії, які повинні стосуватися предмета спору, тоді як предметом спору за означеним позовом визначено рішення загальних зборів та зборів правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне», якими не вирішувалися питання щодо відчуження (передачі) майна садового товариства.

Так, предмет поданого у цій справі позову, вимоги за яким носять немайновий характер та стосуються законності проведення загальних зборів та зборів правління товариства, не містить жодних вимог щодо захисту майнових прав позивача на вказане у заяві про забезпечення позову майно (трансформаторні підстанції КТП № 523 10/0,4 кВ 400 КВА та КТП № 323 10/0,4 кВ 250 КВА, електромережі).

Тобто заявлені позивачем заходи забезпечення стосуються безпосередньо майна, тоді як вимог майнового характеру щодо вказаного майна позивачем за поданим позовом не заявлено.

В розрізі вказаного вище суд зауважує, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, що обрані ним заходи по забороні відповідачу вчиняти дії щодо майна спрямовано на забезпечення ефективного захисту або поновлення його порушених прав, з огляду на заявлені у цій справі немайнові вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів та зборів правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне», скасування державної реєстрації, зокрема, позивач не зазначив:

яким чином невжиття обраних ним заходів по забороні відповідачу вчиняти дії щодо майна перешкодить / унеможливить ефективне поновлення його прав;

у який спосіб позивач буде виконувати рішення суду про визнання недійсними рішень загальних зборів та зборів правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «Красне», скасування державної реєстрації, у разі задоволення таких вимог.

Саме ж лише декларативне зазначення позивачем у тексті заяви про можливість ускладнення виконання рішення та ефективний захист або поновлення порушених прав не свідчить про наявність підстав для застосування обраних заявником заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне зазначити, що:

спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату;

спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав;

передбаченим ГПК України процесуальним механізмом унормовано забезпечення у обраний заявником спосіб не будь-якого позову, зокрема, минулих чи майбутніх, а саме вимог за тим позовом, в межах якого позивач звернувся до суду.

Отже, доводи позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову визнаються судом неспроможними і необґрунтованими в розрізі предмету та підстав поданого у цій справі позову, що свідчить про відсутність підстав для застосування обраних позивачем заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки обрані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають предмету позову, а обставин спрямованості таких заходів на ефективний захист або поновлення порушених прав заявника доказово не обґрунтовано в розрізі предмета позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала складена та підписана 11.09.2024, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення згідно із ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко