ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Справа № 11/2073

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

органу ДВС - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073 (суддя Гладій С.В.)

за позовом Приватного підприємства "Аризона КО"

до Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни

про стягнення 20 625 грн. 64 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073 в задоволенні скарги Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни, м. Хмельницький про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною у вигляді незняття арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007 та зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) звільнити з-під арешту все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 04.06.2024 у справі №11/2073 Приватний підприємець Христофор Ольга Анатоліївна звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04 червня 2024 року по справі № 11/2073 скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити. Здійснити розподіл судових витрат.

Апелянт зазначає, що накладений арешт на належне їй майно за відсутності виконавчого провадження, в межах якого він накладався, є порушенням її прав як власника майна вільно розпоряджатися належним їй майном, а незняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби

Листом № 11/2073/4269/24 від 24 червня 2024 р. витребувано у Господарського суду Хмельницької області матеріали справи № 11/2073. 28 червня 2024 року матеріали справи №11/2073 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073 - залишено без руху та надано апелянту 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

08.07.2024 від Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали від 05.07.2024.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073; розгляд апеляційної скарги призначено на "27" серпня 2024 р. об 16:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №1.

Запропоновано позивачу у строк до 07.08.2024 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії цього відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Запропоновано Другому відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у строк до 07.08.2024 надати суду письмові пояснення з приводу поданої апеляційної скарги, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання таких пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України. Таке клопотання (заява) може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Копію ухвали направлено учасникам справи до електронних кабінетів системи "Електронний суд" ЄСІТС та Другому відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.78).

02.08.2024 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073, в якому останній вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (а.с.82-88).

06.08.2024 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с. 89).

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2007 №11/2073 (суддя Радченя Д.І.) позов Приватного підприємства "Аризона КО" м. Київ до Приватного підприємця Христофор Ольги Анатолівни м. Хмельницький про стягнення 20 625 грн. 64 коп. задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного підприємства "Аризона КО" м. Київ, вул.. Молодогвардійська, 11 (код 34405467) - 20 625, 64 грн. заборгованості (з яких 19 725, 41 грн. сума основного боргу, 765, 19 грн. пені та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 135, 03 грн.), а також витрати по оплаті державного мита в розмірі 206, 26 грн. та 118, 00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

03.05.2007 Господарським судом Хмельницької області виданий відповідний наказ.

16.02.2009 державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Банадигою В.В. по виконавчому провадженні №11410825 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Заявник звернулася до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою (від 26.04.2024), в якій, посилаючись на те, що у нотаріуса дізналася про накладення арешту на її майно, за відсутності інформації про підстави та причини накладення такого арешту та відсутності боргових зобов`язань, просила:

- повідомити, чи наявні на даний час на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкриті виконавчі провадження, боржником по яких є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )?;

- повідомити, на підставі якого виконавчого провадження було накладено арешти на все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007, та надати копії постанов про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) та у разі наявності: постанови про закінчення виконавчого провадження чи постанови про повернення виконавчого документа стягувачу;

- звільнити з-під арештів все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007.

У відповідь Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом (від 08.06.2024) повідомив заявника про те, що: "На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №11410825 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області №11/2073 від 03.05.2007 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПП "Аризона КО" заборгованості в сумі 20 949, 90 грн. 16.02.2009 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавче провадження №11410825 знищене у зв`язку із спливом терміну зберігання в архіві, тому надати його копії неможливо.

Відповідно до пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено.

Постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання відповідна постанова. У випадках, передбачених законом, виконавець на підставі постанови, передбаченої цим пунктом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження майна боржника.

Станом на 07.05.2024 року надходження коштів для задоволення вимог стягувача, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на рахунок Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому не проводились, а тому підстави для зняття арешту відсутні.

Після сплати на рахунок Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому коштів для задоволення вимог стягувача, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, арешт з рахунків, які належить ОСОБА_1 буде знято не пізніше наступного робочого дня. "

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (від 23.04.2024) 03.07.2007 за реєстраційним номером 5235234 зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.06.2007 №б/н Міський відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець Банадига В.В.

Відповідно до наданих заявником результатів пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження (від 16.05.2024) щодо ОСОБА_1 записів не знайдено та згідно результатів пошуку фізичних осіб в Єдиному реєстрі боржників (від 16.05.2024), щодо боржника ОСОБА_1 виконавчі провадження у Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості відсутні.

20.05.2024 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла скарга Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни у якій остання просила визнати неправомірною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язати вчинити дії, а саме: визнати бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною у вигляді незняття арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007 та зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) звільнити з-під арешту все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що постановою державного виконавця № 11410825 було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу № 11/2073 від 03.05.2007 року про стягнення з приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на користь приватного підприємства "Аризона КО" (код 34405467) - 20 625, 64 грн. заборгованості (з яких 19 725, 41 грн. сума основного боргу, 765, 19 грн. пені та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 135, 03 грн.), а також витрат по оплаті державного мита в розмірі 206, 26 грн. та 118, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Вказала, що в межах виконавчого провадження постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.06.2007 року накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

16.02.2009 року по виконавчому провадженні винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник зазначила, що заборгованість нею була погашена, однак підтверджуючі документи не збереглися, враховуючи що минуло більше п`ятнадцяти років. Вона не володіла інформацією на підставі чого та у зв`язку з чим був накладений зазначений арешт.

Представник скаржника звернувся із заявою до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), згідно якої повідомив, що у ОСОБА_1 відсутні будь які боргові зобов`язання, а тому зазначений арешт (обтяження) її майна є безпідставним та має бути знятим (припиненим), а також просив повідомити: чи наявні на даний час на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкриті виконавчі провадження боржником по яких б виступала ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )? - на підставі якого виконавчого провадження було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007 та надати копії таких постанов про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) та у разі наявності постанови про закінчення виконавчого провадження чи постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, звільнити з-під арешта все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007.

Зазначила, що на заяву було отримано відповідь, що на виконанні в відділі перебувало виконавче провадження № 11410825 на виконання наказу Господарського суду Хмельницької області № 11/2073 від 03.05.2007 року про стягнення з приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на користь приватного підприємства "Аризона КО" (код 34405467) - 20 625, 64 грн. заборгованості (з яких 19 725, 41 грн. сума основного боргу, 765, 19 грн. пені та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 135, 03 грн.), а також витрат по оплаті державного мита в розмірі 206, 26 грн. та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в межах якого постановою державного виконавця від 22.06.2007 року накладено арешт та 16.02.2009 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Надати матеріали виконавчого провадження не виявляється можливим, матеріали знищені із закінченням строків зберігання. Арешт з майна боржника приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни не підлягає зняттю відділом державної виконавчої служби, оскільки відсутні докази погашення заборгованості.

Беручи до уваги наведене, заявник акцентує увагу на тому, що накладений арешт на належне їй майно за відсутності виконавчого провадження, в межах якого він накладався, є порушенням прав заявника як власника майна вільно розпоряджатися належним йому майном, а незняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073 в задоволенні скарги Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни, м. Хмельницький про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною у вигляді незняття арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007 та зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) звільнити з-під арешту все нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 22.06.2007, Міський відділ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державний виконавець: Банадига В.В., реєстраційний номер обтяження: 5235234, дата реєстрації 03.07.2007 відмовлено.

Постановляючи дану ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку, що повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця зняти арешт з майна боржника. Доказів погашення заборгованості заявником не надано. Посилання на те, що борг оплачено, однак первинних документів за давністю не збережено, не є беззаперечною підставою такої сплати. При цьому, заявник не був позбавлений можливості звернутись до установи банку для надання йому виписки про рух коштів за вказаний період.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073 та мотивами суду першої інстанції, Приватний підприємець Христофор Ольга Анатоліївна звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 116 ГПК України в редакції станом на дату видачі наказу Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2007 у справі №11/2073 та ст. 327 ГПК України в чинній редакції, виданий судом наказ є підставою для виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами ст. 339 ГПК України в чинній редакції визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Так, ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (подібні за змістом положення містяться й у ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" в чинній редакції).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній станом на дату винесення постанови про арешт майна боржника від 22.06.2007, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 17 вищенаведеного Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як, зокрема виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів (схожі положення містяться у ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" в чинній редакції).

Пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.02.2009) унормовано, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 5 ст. 40 цього ж Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

02.06.2016 року було прийнято Закон України "Про виконавче провадження" в новій редакції № 1404-VIII.

Згідно з п. 7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення, Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 07.03.2018 року встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Колегією суддів враховується, що надати детальну інформацію відносно виконавчого провадження та надати матеріали виконавчого не виявилось скаржником і відділом ДВС можливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження було знищено за закінченням терміну зберігання.

Однак зі слів скаржника і органу ДВС суду відомо, що повторно стягувачем до відділу ДВС не пред`являвся до виконання виконавчий документ, раніше повернутий.

Колегією суддів враховується, що відповідно до пункту 1 розділу Х "Передача до архіву виконавчих проваджень" Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 за № 699/30567 (далі Правила), завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву.

Пунктами 1, 2, 3 розділу ХІ Правил "Знищення справ та виконавчих проваджень" передбачено, що передані до архіву виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився (три роки), підлягають знищенню.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що у частині першій статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" вичерпно визначено підстави для закінчення виконавчого провадження, в свою чергу така підстава як "повернення виконавчого документа через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення", не зазначена.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що у органа ДВС не було правової підстави для знищення виконавчого провадження, оскільки знищенню підлягають лише ті виконавчі провадження, строк зберігання яких в архіві закінчився, а до архіву, у свою чергу, передаються лише ті виконавчі провадження, які завершені або повернуті без прийняття до виконання.

Колегією суддів приймається до уваги, що норми статтей Закону України "Про виконавче провадження" як в старій так і в новій редакції не передбачають зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу. Такої ж позиції дотримується ВС, зокрема у постанові КЦС ВС від 26.07.2024 у справі № 462/6014/15 суд дійшов наступного висновку: "Разом з тим, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для зняття арешту з майна боржника... При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону".

У постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 137/1649/17, провадження № 61-26969св18, зазначено, що: "Повернення виконавчого документу стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження. Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. …При цьому, Верховний Суд зазначає, що ніщо не перешкоджає боржнику добровільно виконати рішення суду про стягнення з нього заборгованості, що є його обов`язком згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції Україн та статті 18 ЦПК України, після чого його арешти будуть зняті. Посилання скаржника на те, що у стягувача немає до нього, боржника, майнових претензій, є безпідставними, так як судове рішення у справі №462/6014/15-ц не виконане, заборгованість не погашена".

Колегією суддів встановлено, що доказів погашення заборгованості заявником як до місцевого суду так і апеляційного суду не надано. Посилання апелянта на те, що борг сплачено, однак первинних документів за давністю не збережено, не є беззаперечною підставою такої сплати. При цьому, заявник не був позбавлений можливості звернутись до установи банку для надання йому виписки про рух коштів за вказаний період.

Враховуючи те, що органом ДВС знищене виконавче провадження, яке не закінчене/завершене, доказів виконання рішення суду, а також сплати всіх платежів пов`язаних з примусовим його виконанням відповідачем не надано, колегія суддів не вбачає правових підстав для зняття арешту з майна боржника.

У постанові від 16.03.2020 у справі № 137/1649/17 ВС зауважив, що "… установивши, що постанова про арешт майна боржника не була скасована, оскільки боржником не було сплачено борг, виконавчий збір, судовий збір та витрати на проведення виконавчих дій, та врахувавши, що повернення виконавчого документа стягувачу у даній справі і знищення виконавчого провадження за закінченням строків зберігання не є підставою для закінчення виконавчого провадження суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1".

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, колегія суддів вважає наведені доводи скаржника необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємця Христофор Ольги Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі № 11/2073 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу №11/2073 повернути доГосподарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "04" вересня 2024 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Крейбух О.Г.