ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. Справа№ 910/10134/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» та Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024

у справі № 910/10134/23 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 857 601,46 грн

ВСТАНОВИВ:

21.06.2023 Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про стягнення 878 119,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем термінів доставки вантажу за залізничними накладними, що зазначені у позовній заяві, терміни яких визначені ст.ст. 41, 116 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, що й стало підставою для нарахування штрафу.

Позивач звертався до відповідача із претензіями про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу № 24307 від 08.06.2022; № 24343 від 10.06.2022; № 25593 від 21.10.2022; № 25594 від 21.10.2022; № 25595 від 31.10.2022; № 25596 від 31.10.2022. Відповідачем було визнано лише претензію № 24307 на суму 2 435,47 грн та претензію № 24343 на суму 7 424,08 грн.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 878 119,78 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував, що не несе відповідальності за порушення термінів доставки у разі тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, а яка сталася у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, а саме у зв`язку з початком повномаштабної збройної агресії Росії проти України та у зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану в Україні, що підтверджується сертифікатом ТПП № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та про що відповідачем було складено акти загальної форми ГУ-23 та зроблено відмітки у графі 49 накладних; позивачем при розрахунку суми штрафу не враховано повернення перебору тарифу, внаслідок чого надлишково заявлена сума становить 2 620,58 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» 600 321,02 грн штрафу, 12 864,02 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що в період з грудня 2021 року по серпень 2022 року АТ «Українська залізниця» до станцій призначення - Ароматна, Богуславський, Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці здійснювало перевезення залізничних вагонів - порожніх власних вагонів та завантажених, одержувачем яких був позивач - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується залізничними накладними.

Суд першої інстанції встановив, що згідно календарних штемпелей на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому відповідачем вантаж був прийнятий до перевезень без будь-яких зауважень та попереджень про те, що можуть бути введені конвенційні заборони.

Перевіривши розрахунок за залізничними накладними, дати приймання вантажу (вагонів) до відправлення та дати прибуття вантажу (вагонів) на станцію призначення, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений, а відповідачем не спростований, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 857 601,46 грн штрафу, нарахованого відповідно до п. 116 Статуту залізниць України, є обґрунтованими.

Суд першої інстанції, установивши, що порушення строків перевезення сталося внаслідок обставин, за які відповідач не відповідає і таке порушення не завдало збитків позивачу, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення нарахованої позивачем неустойки на 30%.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не погодившись з висновком місцевого господарського суду про обгрунтованість підстав для зменшення неустойки, звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 09.05.2024, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 по справі № 910/10134/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог зі стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 257 280,44 грн та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволені позову є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права.

За доводами ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», зменшуючи нараховані позивачем штрафні санкції на 30%, суд першої інстанції не врахував, що військові дії в однаковій мірі впливали на обидві сторони спору, тому має бути дотриманий баланс інтересів обох сторін.

Також ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» вказувало, що згідно Витягу з Наказу Міненерго від 07.09.2022 № 1-ДСК «Про затвердження Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури», усі шахти ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» віднесено до об`єктів критичної інфраструктури.

Крім того ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звертало увагу апеляційного господарського суду на те, що подолання труднощів, спричинених воєнною агресією Російської Федерації, АТ «Укрзалізниця», здійснює не лише за рахунок власних коштів, а й за рахунок додаткового фінансування з Державного бюджету України.

За доводами скаржника, при застосуванні статті 116 Статуту залізниць України слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення залізницею порушення строку доставки вантажу, незалежно від того, чи завдано одержувачу у зв`язку з цим збитків.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» наголошувало на тому, що АТ «Укрзалізниця» не повідомляло ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про наявність будь-яких обставин, в тому числі обставин непереборної сили, які унеможливили неналежне виконання зобов`язань перевізника за договором, тож перевізник спроможний виконувати господарські зобов`язання, передбачені договором і законодавством в повному обсязі, у визначені Статутом залізниць строки. На переконання скаржника, стягнення штрафу з винної сторони у повному обсязі було би справедливою сатисфакцією.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.07.2024.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції щодо розміру зменшення неустойки, АТ «Укрзалізниця» також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 16.05.2024, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 по справі № 910/10134/23 та ухвалити нове рішення про зменшення розміру штрафу на 50%.

За доводами залізниці, суд першої інстанції при ухваленні рішення застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду № 904/613/22, №904/1752/22, №904/392/22, №904/934/22, №904/124/22 та у постанові від 20.04.2023 у справі № 904/124/22, адже спірні відносини, які є предметом розгляду цієї справи, є аналогічними відносинам, які розглядались у згаданих справах.

Скаржник вказував, що судом першої інстанції не було враховано, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» у воєнний час працює в особливому режимі роботи, здійснюючи військові перевезення залізничним транспортом поза межами планів перевезень та за прямої вказівки військового командування. Зокрема, особливий режим роботи передбачає забезпечення пропускної спроможності залізничної мережі та відповідного рухомого складу, в першу чергу, для потреб оборони, зокрема, перевезення військових, вантажів для потреб ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги в основних напрямках, визначених Генеральним штабом Збройних сил України.

Пріоритетність при здійсненні перевезень залізничним транспортом у період дії правового режиму воєнного стану визначається за рішеннями Міністерства оборони України, військового командування та викликана необхідністю обов`язкового здійснення перевезень в умовах воєнного часу вантажів залізничним транспортом, призначених для забезпечення обороноздатності країни (військові перевезення), які залізниця здійснює.

Крім того, на переконання залізниці, суд першої інстанції не застосовував при вирішенні спору ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України».

Одночасно в тексті апеляційної скарги залізницею викладено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» не отримувало рішення суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів до Північного апеляційного господарського суду 11.06.2024 надійшла заява від Акціонерного товариства «Українська залізниця» про усунення недоліків.

Також від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із тим, що справу № 910/10134/23 супроводжували представники регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». Відзив на позовну заяву готував юрисконсульт 1 категорії відділу договірної роботи структурного підрозділу «Юридична служба» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», який не має повноважень на підписання апеляційної скарги та представлення інтересів залізниці в суді апеляційної інстанції, тому з метою дотримання вимог ГПК України, для підготовки апеляційної скарги та супроводження справи в апеляційному суді, було передано адвокату Серьогіній С.В. Відповідно до наказу НОК-№ 745 від 02.05.2024, адвокат Серьогіна С.В. перебувала у щорічній відпустці у період з 09.05.2024 по 17.05.2024 та відповідно до розпорядження про відрядження № НЗЕ-5/26 від 18.04.2024 адвокат Серьогіна С.В. перебувала у відрядженні у місті Києві для захисту інтересів залізниці по справі № 910/11779/22 у період з 21.04.2024 по 23.04.2024, у зв`язку з щорічною відпусткою адвоката Серьогіної С.В. для підготовки апеляційної скарги по справі № 910/10134/23 матеріали були передані адвокату Боголіп Ю.В. Адвокат Боголіп Ю.В. у період з 17.04.2024 по 21.04.2024 знаходилась на лікарняному. Акціонерне товариство «Українська залізниця» зазначає, що в період з 19.04.2024 по 27.04.2024 було масовано завдано ракетних ударів по місту Дніпро та залізничній інфраструктурі. Зазначені обставини перешкоджали своєчасному поданню апеляційної скарги і така була подана з пропуском у з дні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23. Об`єднано в одне провадження апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23. Спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 03.07.2024. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23 на час апеляційного розгляду.

01.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - адвоката Селіванової Олени Володимирівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 заяву представника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» - адвоката Селіванової Олени Миколаївни від 01.07.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі № 910/10134/23 відбудеться 03.07.2024 о 13:20 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 розгляд апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23 відкладено на 04.09.2024 в режимі відеоконференції.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», заперечуючи проти доводів апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця», 12.07.2024 подало, через систему «Електронний суд», до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» вказувало, що доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі АТ «Укрзалізниця», є безпідставними, оскільки в обґрунтування права за власною ініціативою зменшувати розмір заявленого штрафу суд першої інстанції послався на статтю 233 Господарського кодексу України та на частину 3 статті 551 Цивільного кодексу України, що відображено в судовому рішенні.

Також ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» наголошувало на тому, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну залізниця несе збитки для виконання військових перевезень, перевезень медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, з огляду на те, що такі перевезення залізниця здійснює за кошти державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 193 «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2022 за №379 «Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану» передбачено, що витрати АТ «Укрзалізниця», пов`язані з одержанням, збором, обробкою, зберіганням, оформленням та перевезенням гуманітарних вантажів, відшкодовуються за рахунок коштів державного бюджету, передбачених за програмою 3101710 «Здійснення АТ «Укрзалізниця» заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту та забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за №490 «Про надання у 2023 році державної гарантії за зобов`язаннями акціонерного товариства «Українська залізниця» надається державна гарантія АТ «Укрзалізниця» для забезпечення виконання боргових зобов`язань за Угодою про надання позики (проект «Надзвичайна підтримка української залізниці») між АТ «Укрзалізниця» та Європейським банком реконструкції та розвитку з метою підтримки його ліквідності та стійкості роботи залізниці.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.12.2022 за №1135-р підписано Рамковий договір між Урядом України та Урядом Французької Республіки щодо фінансової підтримки проекту постачання рейок АТ «Укрзалізниця», який ратифіковано Законом України № 3115-IX від 29.05.2023 та набрав чинності для України 07.08.2023. За Рамковим договором для реалізації проєкту постачання рейок для АТ «Укрзалізниця» надається офіційна фінансова підтримка Українській стороні, розмір якої не перевищує тридцять сім мільйонів шістсот тисяч євро (37 600 000 EUR).

Крім того, стаття 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачає видатки на кредитування заходів з модернізації української залізниці та розвитку залізничних вантажних перевезень за новими бюджетними програмами Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України.

У судове засідання 04.09.2024 в режимі відеоконференції з`явились представники позивача та відповідача, подані ними апеляційні скарги підтримували.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Спір виник у зв`язку з тим, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів, визначені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим позивач просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 857 601,46 грн штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, в період з грудня 2021 року по серпень 2022 року АТ «Українська залізниця» до станцій призначення - Ароматна, Богуславський, Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці здійснювало перевезення залізничних вагонів - порожніх власних вагонів та завантажених, одержувачем яких був позивач - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Так, відповідно до п. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Главою 24 Господарського кодексу України (далі - ГК України) загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 ГК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що прострочення термінів доставки вантажів сталося з вини Залізниці, відтак вимоги позивача про стягнення 857 601,46 грн штрафу нарахованого відповідно до п. 116 Статуту залізниць України є обґрунтованими.

Згідно з положеннями статті 233 ГК України суд вправі самостійно зменшити розмір штрафних санкцій, взявши до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи з власної ініціативи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру неустойки на третину від нарахованої суми штрафу, місцевий господарський суд врахував, що залізниця, здійснюючи перевезення, виконує їх в умовах ракетних обстрілів залізничної інфраструктури, що позначається на своєчасності перевезення вантажів. Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з наведеними господарським судом мотивами, і вважає, що ці обставини так само впливають і на діяльність позивача.

Вплив одних і тих самих негативних обставин на діяльність обох сторін спору не виключає можливості зменшення судом штрафних санкцій відносно тієї сторони, до якої пред`явлено вимоги.

Колегія суддів зауважує, що триваюча повномасштабна агресія Російської Федерації проти України є важкою обставиною, яка в рівній мірі впливає на обидві сторони договору.

Разом з тим апеляційний господарський суд враховує правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання.

Неустойка не може бути непомірним тягарем для боржника, якщо джерелами доходу як боржника, так і кредитора, серед іншого, є кошти державного бюджету у вигляді субвенцій, дотацій, тощо.

У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» та вважає висновок суду першої інстанції про зменшення стягнення з відповідача штрафних санкцій на 30 % таким, що відповідає критеріям розумності, пропорційності та співмірності.

Колегія суддів відхиляє посилання АТ «Українська залізниця» на правові позиції Верховного Суду наведені у скарзі, оскільки такі стосувалися зовсім інших обставин.

Щодо доводів АТ «Укрзалізниця» про не застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України, колегія суддів визнає такі доводи неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Щодо посилання АТ «Укрзалізниця» на постанови Верховного Суду у справах № 904/613/22, №904/1752/22, №904/392/22, №904/934/22, №904/124/22, № 904/124/22, колегія суддів зазначає, що правовідносини у наведених справах не є подібними до правовідносин у даній справі.

Викладені в апеляційних скаргах доводи фактично свідчать про незгоду апелянтів з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни судового рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/10134/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/10134/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.09.2024.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук