РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024Справа № 910/7072/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Валприм" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 31133,33 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що до 17 грудня 2021 року відповідачу на праві власності належала квартира загальною площею 39,7 м2 № 215 по вул. Регенераторній, 4, корпус 13 у м. Києві.

Вказував, що він як виконавець комунальних послуг надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до вищевказаного будинку.

Ним на підставі та умовах договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був опублікований у випуску газети "Хрещатик" № 111 (4511) від 6 серпня 2014 р., протягом жовтня 2016-17 грудня 2021 років надані відповідачу послуги з централізованого опалення будинку та гарячого водопостачання вартістю 24368,83 грн.

Всупереч умов договору відповідач не оплатив надані йому послуги, заборгувавши 24368,83 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 4874,80 грн., три проценти річних з простроченої суми 1889,70 грн., а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог. Вказував, що 7 вересня 2015 р. між ним та ОСОБА_1 був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , тому належним споживачем послуг позивача була ОСОБА_1

9 липня 2024 р. відповідач разом з відзивом на позов подав заяву про залучення ОСОБА_1 до у часті у справі в якості співвідповідача.

3 вересня 2024 року (після початку розгляду справи по суті) відповідач подав заяву про неналежність відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що залучення у справі співвідповідача або заміна неналежного відповідача можлива виключно за клопотанням позивача, а також того, що друга заява подана з пропуском встановленого законом строку без заяви про його поновлення та вказівок на поважність причин пропуску такого строку, суд ухвалив відмовити у задоволенні указаних заяв.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачу до 17 грудня 2021 року на праві власності належала квартира загальною площею 39,7 м2 № 215 по АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що позивач як виконавець комунальних послуг надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до вищевказаного будинку АДРЕСА_3 .

Це підтверджується поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 393632175 від 5 вересня 2024 р.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Згідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Споживачем відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визнається фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

6 серпня 2014 р. у газеті "Хрещатик" № 111 (4511) був опублікований договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також розміщено повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси.

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, обов`язку щодо укладення договору відповідачем виконано не було.

При цьому, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати фактично спожитих послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 р. у справі № 642/2858/16.

Заявлені позивачем вимоги стосуються оплати відповідачем наданих ним протягом жовтня 2016-17 грудня 2021 років комунальних послуг вартістю 24368,83 грн.

На час виникнення спірних правовідносин надання житлово-комунальних послуг регулювалося Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV, який втратив чинність 1 травня 2019 р. на підставі Закону № 2189-VIIІ від 9 листопада 2017 р., окрім певних статей, що передбачені в "Прикінцевих та перехідних положень" Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 32 Закону передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 р., у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Поясненнями позивача викладеними у позовній заяві, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства, актом постановки на комерційний облік приладів теплової енергії споживача від 23 липня 2015 р., актами про готовність приладів обліку теплової енергії до опалювального сезону 2016-2017 років від 21 червня 2016 р., № 844 від 22 вересня 2017 р., 844 від 17 вересня 2018 р., 844 від 20 червня 2019 р., 844 від 4 серпня 2020 р., 844 від 10 вересня 2021 р., відомостями обліку за період 22 вересня-21 жовтня 2016 р., за період 22 жовтня-21 листопада 2016 р., 22 листопада-21 грудня 2016 р., 22 грудня 2016-21 січня 2017 років, 22 січня-21 лютого 2017 року, 22 лютого-21 березня 2017 р., 22 березня-21 квітня 2017 р., 26 жовтня-21 листопада 2017 р., 22 листопада -19 грудня 2017 р., 20 грудня 2017-21 січня 2018 років, 22 січня-21 лютого 2018 р., 22 лютого-21 березня 2018 р., 22 березня-21 квітня 2018 р., 22 жовтня-21 листопада 2018 р., 22 листопада-20 грудня 2018 р., 21 грудня-20 січня 2018 р., 21 січня-20 лютого 2019 р., 21 березня-20 квітня 2019 р., 21 жовтня-20 листопада 2019 р., 21 листопада-18 грудня 2019 р., 19 грудня 2019-18 січня 2020 років, 19 лютого-28 березня 2020 р., 19 березня-18 квітня 2020 р., 21-25 жовтня 2020 р., 26 жовтня-18 листопада 2020 р., 19 листопада-17 грудня 2020 р., 18 грудня 2020-17 січня 2021 р., 18 лютого 2021-17 березня 2021 р., 18 березня-17 квітня 2021 р., 25 жовтня-1 листопада 2021 р., 2-23 листопада 2021 р., 24 листопада-21 грудня 2021 р., нарядами №№ 55334 від 17 жовтня 2016 р., 59530 від 14 березня 2017 р., 65486 від 5 жовтня 2017 р., 70140 від 10 квітня 2018 р., 240 від 25 жовтня 2018 р., 5710 від 6 квітня 2019 р., 6972 від 25 жовтня 2019 р., 8119 від 5 квітня 2020 р., 10435 від 21 жовтня 2020 р., 4084/1 від 10 квітня 2021 р., 5759/1 від 23 жовтня 2021 р. підтверджується той факт, що за період жовтня 2016-грудня 2021 років відповідач спожив теплової енергії на потреби централізованого опалення вартістю 14799,66 грн., гарячого водопостачання вартістю 9569,17 грн., а загалом 24368,83 грн.

Доказів, які б спростовували розмір наданих послуг суду не надано.

Також не подано доказів належної оплати цих послуг.

Доводи відповідача про те, що протягом спірного періоду споживачем послуг була ОСОБА_1 , з якою останнім 7 вересня 2015 р. укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , та тому заборгованість за спожиті послуги підлягає стягненню саме з ОСОБА_1 , є необґрунтованими і безпідставними з огляду на наступне.

Попередній договір купівлі-продажу квартири - документ, у якому дві сторони закріплюють свої зобов`язання і протягом певного періоду часу зв`язуються, щоб підписати основний договір на тих умовах, які були зафіксовані раніше.

Згідно умов п.п. 1.1., 1.3. вищевказаного попереднього договору від 7 вересня 2015 р. предметом цього договору є зобов`язання сторін, укласти і належним чином оформити у майбутньому, в обумовлений в п. 1.3. попереднього договору строк, договір купівлі-продажу квартири. Сторони зобов`язуються укласти основний договір у термін до 1 січня 2018 року.

17 грудня 2021 р. між відповідачем (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 .

Посилання відповідача на акт прийому-передачі квартири від 7 вересня 2015 р. є необґрунтованими, оскільки згідно його змісту продавець (Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Валприм") передав покупцю ( ОСОБА_1 ) квартиру АДРЕСА_5 для проведення ремонтних та оздоблювальних робіт.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України доказів постійного місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_6 , протягом спірного періоду, суду не надано.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив оплату за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 24368,83 грн. боргу, 4874,80 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1889,70 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Валприм" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, офіс 23, код 37449096) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, код 37739041) 24368,83 грн. боргу, 4874,80 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1889,70 грн. три проценти річних з простроченої суми, 3028 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар