РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024Справа № 910/3230/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто"

до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс"

про стягнення 80 000, 00 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Приватне акціонерне товариство "Просто" (далі - ПрАТ "Просто", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс" (далі - ПрАТ "Європейський Страховий Альянс", відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 80 000, 00 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 15.06.2021 у м. Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 80 000,00 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "Просто" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "Європейський Страховий Альянс" не сплатило. У позові ПрАТ "Просто" просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 80 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що позивач не звертався до нього із заявою про виплату страхового відшкодування у термін, встановлений ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що є обов`язковим для відшкодування страховиком винної особи страхової виплати, а тому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском визначеного законом строку.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що 08.12.2020 між ПрАТ «Просто-страхування» (яке в подальшому змінило назву на ПрАТ «Просто») та ОСОБА_1 був укладений договір страхування PVP.S № 2003969 майнових інтересів власника автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований транспортний засіб).

15 червня 2021 року в місті Києві на Гостомельському шосе сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Renault LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та застрахованого у позивача автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого був пошкоджений автомобіль останнього.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.04.2022 у справі № 759/14416/21 за вказаним фактом водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Звіту № 20210622 від 02.07.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 168 154,56 гривень.

У подальшому, на підставі вищевказаного звіту та страхового акту № 153265 від 03.06.2022, ПрАТ «Просто» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої особи в сумі 80 000,00 грн, що підтверджується наявною у справі платіжним дорученням № 6818 від 03.06.2022.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5215521.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (кредитора) як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що позивач, як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, 23.06.2022 звернувся до страховика винної особи - ПрАТ «Європейський страховий альянс» із заявою про страхове відшкодування № 04-969 про компенсацію страхового відшкодування.

Проте ПрАТ «Європейський страховий альянс» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пропуском визначеного законом строку.

Вважаючи таку відмову безпідставною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, зі змісту ст. 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України слідує, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВ).

При цьому визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплатити страхове відшкодування, законодавцем у положеннях статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

У контексті викладеного право кредитора (позивача) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що, у свою чергу, законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. При цьому таке положення застосовується як у випадку, коли з такою заявою звертається безпосередньо потерпілий, так і у випадку звернення особи, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу, на підставі договору добровільного майнового страхування. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, Північним апеляційним господарським судом у постанові від 29.11.2022 у справі № 910/4409/22.

У даному випадку судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки "Mazda 3", реєстраційний номер НОМЕР_3 , сталася 15.06.2021. А із заявою № 04-969 про компенсацію страхового відшкодування на суму 80 000,00 грн. ПрАТ "Просто страхування" (як особа, що здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу) звернулося до відповідача 23.06.2022.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що ПрАТ "Просто страхування" не звернулось до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у строки, визначені статтею 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Позивач, зі свого боку, вказував, що причинами пропуску вказаного строку стало введення воєнного стану через повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України, ухвалення Святошинським районним судом міста Києва відповідної постанови лише 20.04.2022 та набуття права вимоги до відповідача 03.06.2022 (після сплати відшкодування потерпілій особі).

Щодо наведених позивачем причин пропуску строку звернення для отримання страхового відшкодування, то суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду висвітленого у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 виклала висновок у подібних правовідносинах про відсутність правових підстав для стягнення відшкодування за завдану шкоду, якщо серед матеріалів справи не міститься доказів, що пропущений строк для звернення до страховика з заявою про страхове відшкодування, мав місце через незалежні від нього причини.

Суд зазначає, що позивач набув право звернення до ПрАТ "Європейський Страховий Альянс" за компенсацією страхового відшкодування задовго (15.06.2021) до введення воєнного стану в Україні, при цьому військові дії в Київській області припинилися 02.04.2022, відтак, після деокупації Київської області у ПрАТ "Просто" був час для своєчасного звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак, така заява була ним направлена лише 23.06.2022.

Також суд погоджується з доводами відповідача про те, що само по собі введення військового стану не є підставою для продовження встановлених законом строків, крім того, позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду в межах річного строку від дати скоєння ДТП та подати клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, як вже зазначалось, в силу приписів статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань, проте, виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме - права на відмову у виплаті страхового відшкодування у разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги, що позивачем було пропущено річний строк, встановлений ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись правовими висновками Верховного Суду та зважаючи на ті обставини, що позивачем не надано суду доказів здійснення ним розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика (відповідача) у визначений законом строк, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Просто" до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс" про стягнення 80 000, 00 грн.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.