ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/276/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Нагібіна І.В.

розглянувши позовну заяву Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС, м. Ужгород

про стягнення суми 68 000,00 грн.

За участю представників:

від позивача - Дикань Олександра Миколаївна, довіреність від 09 січня 2024 року - в режимі відеоконференції

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 68 000 грн., з яких 34 000,00 грн. штрафу, та 34 000,00 грн., пені, посилаючись на не виконано відповідачем рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 №70/138-р/к.

Ухвалою суду від 27.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 23.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 травня 2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 15.05.2024 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/10-к від 15.05.2024 року.

Ухвалою суду від 20.05.2024 р. розгляд справи по суті відкладено на 24 липня 2024 р.

18.07.2024 р. до суду від представника Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Дикань О.М. надійшло клопотання (вх.№02.3.1-02/5677/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 22.07.2024 р. задоволено заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначене на 24 липня 2024 р. на 12:00 год.

Проте, судове засідання призначене на 24.07.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/24-к від 22.07.2024 р.

Ухвалою суду від 06.08.2024 розгляд справи по суті відкладено на 21.08.2024.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі доказами.

Позивач звернувся до суду у зв`язку з невиконанням ТОВ ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 №70/138-р/к у справі №7/12-140-20, яким, його дії визнано порушенням передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання територіальному відділенню Антимонопольного комітету України інформації у встановлені головою територіального відділення строки та визнано бездіяльність ТОВ «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» по неподанню інформації, передбаченої вимогою голови Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.01.2020 № 66-02/226, у встановлені строки. За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення № 70/138-р/к на ТОВ «ГРАНД СТРОЙ -СЕРВІС» накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Оскільки у встановлений законом строк відповідач суму штрафу не сплатив, позивач вважає, що такий підлягає стягненню в судовому порядку разом з нарахованою в порядку частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції пенею за кожний день прострочення сплати штрафу, яка в силу приписів ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, а відтак, за обрахований позивачем період з 29.04.2022 до 26.02.2024, - складає 34 000,00 грн.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали було надіслано на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Ухвали суду від 27.03.2024, 23.04.2024, 20.05.2024 р. були надіслані відповідачу рекомендованими листами, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, такі повернуто до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Водночас, Господарським судом Закарпатської області було розміщено оголошення про виклик особи зареєстрованої за місцем проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої не відоме.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

При цьому, суд враховує, що 29 червня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

За змістом розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до Господарського процесуального кодексу України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Згідно з новою редакцією частин п`ятої ? восьмої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

19 жовтня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи», який набрав чинності 04.11.2023.

Згідно з новою редакцією ч. 6 ст. 6 ГПК України, чинної з 04.11.2023, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, з 18 жовтня 2023 року, відповідач у відповідності до приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, і така реєстрація забезпечила б отримання відповідачем процесуальних документів, в тому числі ухвал Господарського суду Закарпатської області, а отже отримання ухвал Господарського суду Закарпатської області, зокрема в електронному кабінеті, залежало виключно від волі відповідача.

Натомість, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як і не забезпечено в подальшому, реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду Закарпатської області.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 25.11.2021 у справі № 7/12-140-20 прийнято рішення за № 70/138-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, пунктом 1 резолютивної частини Рішення № 70/138-р/к, якого визнано що бездіяльність ТОВ «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» по неподанню інформації, передбаченої вимогою голови Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.01.2020 № 66-02/226, у встановлені строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання територіальному відділенню Антимонопольного комітету України інформації у встановлені головою територіального відділення строки. За вчинені порушення про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення №70/138-р/к на ТОВ «ГРАНД СТРОЙ - СЕРВІС» накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Супровідний лист від 30.11.2021 №70-02/П-9959 разом з копією рішення №70/138-р/к Адміністративної колегії направлено на адресу ТОВ «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС», що була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) на дату складання листа: 88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 90/18 (копія додається, оригінал знаходиться у Відділенні). Копію Витягу з Рішення направлено до ТОВ «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» рекомендованим повідомленням № 61 0, та було повернуто до Відділення з позначкою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

За позицією позивача, у встановлений частиною 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції двомісячний строк, відповідач накладений на нього штраф в загальній сумі 34 000,00 грн не сплатив, рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділенням Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 №70/138-р/к в порядку ч. 1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, - не оскаржив, у зв`язку з чим Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України в порядку ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за період з 29.04.2022 по 26.02.2024 нараховано пеню в розмірі 34 000,00 грн.

При цьому, з огляду на обмеження максимального розміру нарахованої пені розміром штрафу (ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції) позивач звернувся до Господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 34 000,00 грн штрафу та 34 000,00 грн пені, які відповідно до ч.ч. 7, 9 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції просить зарахувати в дохід Державного бюджету України.

Оцінюючи подані позивачем докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Статтею 51 Закону України Про захист економічної конкуренції порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 52 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено суб`єкти відповідальності, види порушень та розмір штрафів за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які накладаються органами Антимонопольного комітету України.

При цьому, частинами 3, 13 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції регламентовано, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу; протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

За встановленими у справі обставинами рішенням № 70/138-р/к адміністративної колегії Східного міжобласним територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 у справі № 7/12-140-20 встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС», вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді неподання територіальному відділенню Антимонопольного комітету України інформації у встановлені головою територіального відділення строки, у зв`язку з чим відповідно до абз. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 52 Закону України Про захист економічної конкуренції на нього накладено штраф в розмірі 34 000,00 грн.

Згідно з положеннями частини 1 статті 56 Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 56 Про захист економічної конкуренції у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України Голос України, газета Кабінету Міністрів України Урядовий кур`єр, Офіційний вісник України, друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

З урахуванням викладеного, з огляду на повернення без вручення Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 №70/138-р/к у справі №7/12-140-20 (що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення та поштового конверту за трек-номером відправлення 61 0), інформація про прийняте адміністративною колегією позивача рішення відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» була надрукована в газеті Урядовий Кур`єр від 17.02.2022 № 33 (7154), у зв`язку з чим таке рішення вважається вручене відповідачу 28.02.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання, а частиною третьою встановлено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

При цьому, частиною 1 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено право заявника, відповідача, третьої особи повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Так, у визначений законодавцем двомісячний строк, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» не скористалося правом оскаржити рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 25.11.2021 №70/138-р/к у справі №7/12-140-20, як і не сплатило у вказаний строк всупереч наведених вище вимог чинного законодавства накладений позивачем штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в сумі 34 000,00 грн, а відтак правомірними слід вважати вимоги позивача про стягнення з відповідача застосованого рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 №70/138-р/к у справі №7/12-140-20 в порядку ч. 7 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції (в редакції на час прийняття рішення адміністративною колегією позивача) штрафу в сумі 34 000,00 грн в судовому порядку.

Частиною 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи штраф, накладений рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.11.2021 №70/138-р/к у справі №7/12-140-20 у сумі 34 000,00 грн, відповідачем не сплачений, у зв`язку з чим позивачем за період з 29.04.2022 по 26.02.2022 нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» пеню, яка відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції стягується за кожний день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, - в розмірі 341 190,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, то з врахуванням вищенаведених норм, позивач просить суд стягнути з відповідача 34 000,00 грн пені.

Статтею 56 Закону України Про захист економічної конкуренції (в редакції на час прийняття рішення адміністративною колегією позивача) передбачено, що в разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Оскільки судом встановлений факт порушеного права позивача щодо повної та своєчасної сплати штрафу за порушення антимонопольного законодавства суб`єктом, на якого такі санкції покладені рішенням органу Антимонопольного комітету України, - Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС», у зв`язку з несплатою у встановлений законом строк накладеного рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від від 25.11.2021 №70/138-р/к у справі №7/12-140-20 штрафу, правомірними слід вважати вимоги про стягнення з відповідача 34 000,00 грн пені, а вимоги позивача в цій частині є такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС», м. Ужгород про стягнення суми 68 000,00 грн. штрафу та пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 216, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» (88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 90/18, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, Адміністративні штрафи та інші санкції) загальну суму 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч гривень 00 коп.), з яких 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) штрафу та 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД - СТРОЙ - СЕРВІС» (88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 90/18, ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, Майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, ) 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати накази на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 03.09.2024.

Суддя О. Ф. Ремецькі