ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 вересня 2024 року Справа № 903/651/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників:

від позивача: Козлюк З.Р. адвокат (дов. від 20.07.2024),

від відповідача: Овчарук А.О.- адвокат (ордер серії АС №1090082 від 16.04.2024),

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», м. Луцьк

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, с. Губин Перший, Луцького району, Волинської області

про стягнення 152133,37 грн.,

в с т а н о в и в:

10.07.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №88-Пз-0724 від 09.07.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в якій товариство просить стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка 152133,37 грн., з яких: 143234,63 грн. заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу з лютого по травень 2024 року; 783,35 грн. процентів річних за період з 01.03.2024 по 28.06.2024, 7144,97 грн. пені за період з 01.03.2024 по 28.06.2024, 970,42 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 01.03.2024 по 28.06.2024.

Ухвалою 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 31.07.2024.

29.07.2024 документ сформовано в системі «Електронний суд», а 30.07.2024 зареєстровано в суді відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить:

- не брати до уваги додатки (надані у копіях) до позовної заяви на підставі ч. 9 ст. 80 ГПК України;

- у задоволенні позовної заяви позивача відмовити в частині безпідставно нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат в силу принципу дії принципу jura novit curia («суд знає закони»);

- судові витрати повністю покласти на позивача.

На підставі абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України ПОСП ім. Івана Франка повідомив, що його витрати на правничу (правову) становитимуть орієнтовно 10 000,00 гривень. Докази витрат на правничу (правову) допомогу, будуть надані господарському суду протягом п`яти днів після ухвалення відповідного судового рішення.

В судовому засіданні 31.07.2024 представник відповідача заявив усне клопотання про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України, оскільки позивачем не дотримано вимог п.9 ч. 3 ст. 162 ГПК України не додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача та пояснив, що позовна заява відповідає вимогам ГПК України та містить відомості щодо понесених витрат на оплату судового збору, інших судових витрат, окрім судового збору, позивач не заявляв і не заявляє до стягнення.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п.9 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху залишено без задоволення.

Оглядом позовної заяви встановлено, що позовна заява №88-Пз-0724 від 09.07.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відповідає вимогам п.9 ч.3 ст. 162 ГПК України, оскільки позовна заява містить інформацію про те, що позивач поніс витрати в розмірі судового збору в сумі 3028 грн., які й просить стягнути з відповідача у п.2 прохальної частини позову. Інших судових витрат позивач не зазначає у позовній заяві та не просить стягнути із відповідача, а тому й відсутня потреба у такому розрахунку.

Також у судовому засіданні 31.07.2024 представник відповідача заявив усне клопотання, в якому просив визнати дії позивача, які полягають у тому, що позивач зазначив у позовній заяві про те, що відсутня інформація про наявність у відповідача зареєстрованого кабінету в ЄСІТС, зловживанням процесуальними правами та залишити позовну заяву без розгляду на підставі ч. 3 ст. 43 ГПК України, а також накласти на позивача штраф на підставі ч. 4 ст. 43. Також у клопотанні представник посилався на ст.131, п. 4 ч. 1 ст. 132, п.1 ч. 1 ст.135 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (ч.2 ст.43 ГПК України).

Згідно із ч.3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 43 ГПК України).

Статтею 131 ГПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 132 заходами процесуального примусу є штраф.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Судом не встановлено обставин для визнання дій позивача, які полягають у зазначенні у позовній заяві про відсутність інформації про зареєстрований у відповідача кабінет в ЄСІТС, зловживанням процесуальними правами. Враховуючи приписи ч. 2 ст.43 ГПК України, обставини, на які посилається представник відповідача, не можна вважати такими, які дають підстави для визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, а тому суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача.

31.07.2024 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

31.07.2024 в судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у частині нарахування штрафних санкцій.

У судовому засіданні з 31.07.2024 до 04.09.2024 було оголошено перерву.

У процесі судового розгляду встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (надалі позивач) та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством ім. Івана Франка (надалі - відповідач) склалися відносини щодо надання послуг з розподілу природного газу газорозподільними системами позивача, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 (надалі - Кодекс ГРМ).

Відповідно до п.п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» регулятором на ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

У відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» НКРЕКП (регулятор) своєю постановою від 26.12.2022 року № 1839 видав ТОВ «Газорозподільні мережі України» () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Регулятор постановою від 29.11.2023 року №2224 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року №1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу розширив територію господарської діяльності ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію Волинської області.

Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів до газорозподільної мережі (ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ (ТОВ «Газорозподільні мережі України») та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відтак, між позивачем та відповідачем укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання № №094203АDNECP016 від 01 грудня 2023 року до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому (надалі - договір).

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2 Типового договору).

У заяві приєднання №094203АDNECP016 від 01 грудня 2023 року зазначено, що адреса об`єкта, до якого має здійснюватися розподіл природного газу, міститься у додатку 4.

Відповідно до додатку №4 до договору («Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача») станом на 01.01.2024 року відповідач мав наступні об`єкти (точки комерційного обліку), які підключені до газорозподільної мережі: Волинська область, с.Губин Перший, вул.Луцька, 26; Волинська область, с.Губин Перший, вул.Польова, 8; Волинська область, смт.Сенкевичівка, вул. Привокзальна, 90.

Відповідно до пункту 2.1. договору позивач, як Оператор ГРМ, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному договором.

Згідно з п.6.1. договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення (п. 6.2. договору).

Відповідно до п.п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» регулятором на ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП).

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Згідно з п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019) місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Як передбачено абзацом 8 п.3 гл.6 розділу 6 Кодексу ГРМ у випадках укладення договору розподілу природного газу у зв`язку з початком провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території місцезнаходження об`єкта газопостачання споживача іншим Оператором ГРМ та якщо річна замовлена потужність споживача визначалась відповідно до абзацу дванадцятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави, новий Оператор ГРМ враховує обсяги використання такої потужності споживачем з початку календарного року.

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу №ВЛ00092459 від 30.09.2023 року, підписаного між ПОСП ім.І.Франка та попереднім оператором ГРМ - АТ «Волиньгаз» замовлена потужність споживача на 2024 рік була встановлена на рівні 229 292,02 куб.м,, що складає 19 107,67 куб.м на місяць.

Проте, як було встановлено позивачем і це підтверджується довідкою начальника Горохівської дільниці Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 08.07.2024 року №ВлФ/104/4-893, копія якої приєднана до позовної заяви, при визначенні річної замовленої потужності для ПОСП ім.І.Франка на 2024 рік згідно з актом приймання-передачі природного газу №ВЛ00092459 від 30.09.2023 року попереднім оператором ГРМУ помилково не було застосовано абз.1 пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, який передбачає, що за умови відсутності споживання природного газу споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ за замовчуванням на рівні 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Відтак, ТОВ «Газорозподільні мережі України», починаючи з 01.01.2024 року окрім 19 107,67 куб.м на місяць відображених в акті приймання-передачі природного газу №ВЛ00092459 від 30.09.2023 року, підписаному споживачем з АТ «Волиньгаз», з метою приведення у відповідність до вимог Кодексу ГРМ нарахувало ПОСП ім.І.Франка 26,11 куб.м на місяць (1/12 річної замовленої потужності) за об`єктом в смт..Сенкевичівка, Луцького району, Волинської області по вул.Привокзальна, 90 з причини відсутності фактичного споживання.

Обсяги річної замовленої потужності з урахуванням всіх діючих точок (об`єктів) споживання, належних відповідачу відображені у щомісячних актах про надані послуги розподілу газу, підписаних сторонами, які знаходяться у матеріалах справи.

Постановою НКРЕКП №1944 від 30.12.2022 року «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України» (зі змінами) Волинській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 грудня 2023 року у розмірі 1,57 грн. за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ), з врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,884 грн. за 1 м.куб.

Відповідно до п.6.5. Типового договору визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої Споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах Споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Відтак, на виконання умов договору з урахуванням вимог Кодексу ГРМ позивач фактично надав споживачу послугу з розподілу природного газу вартістю 36 048,04 грн. у січні 2024 року, що підтверджується копією акту №АСВГ0000340 від 31.01.2024, вартістю 36 048,04 грн. у лютому 2024 року, що підтверджується копією акту №АСВГ0003050 від 29.02.2024, вартістю 36 048,00 грн. у березні 2024 року, що підтверджується копією акту №АСВГ0005284 від 31.03.2024.

Заявою від 27.03.2024 відповідач повідомив про необхідність вилучення точки обліку (об`єкту) за адресою: Волинська область, Луцький район, с.Губин Перший, вул.Луцька, 1 А, в результаті чого обсяги споживання природного газу, як складові замовленої річної потужності з 1 квітня 2024 року були перераховані в сторону їх зменшення. А тому вартість послуги з розподілу природного газу за квітень 2024 року становить 35569,30 грн., що підтверджується копією акта №АСВГ0008310 від 30.04.2024.

Вартість послуг у травні 2024 року становить 35 569,28 грн., що підтверджується актом №АСВГ0010570 від 31.05.2024.

Всього за спірний період позивач надав відповідачу послуг з розподілу природного газу на загальну суму 179 282,66 грн.

Зазначені суми були нараховані ПОСП ім.І.Франка як плата за 1/12 річної замовленої потужності об`єктів споживача, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494.

Акти наданих послуг підписані уповноваженою особою відповідача та скріплені печаткою відповідача.

Згідно з п.6.6. Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідач оплату послуг з розподілу природного газу за спірний період оплатив частково на суму 36048,03 грн., залишок заборгованості становить 143234,63 грн. Розрахунок заборгованості міститься у матеріалах справи а.с.43.

Доказів, які б підтверджували оплату вартості послуг у повному обсязі, або доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав.

Відповідно до п.п. 6.3., 6.4. договору розподілу природного газу розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

За умовами пункту 6.8. договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаними між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Як передбачено п.9 глави 6 розділу IX Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

Зобов`язання відповідача щодо оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу припиняється виключно у випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Матеріали справи не містять доказів розірвання договору на розподіл природного газу або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Відтак, у відповідача відсутні підстави не здійснювати оплату вартості послуг за договором розподілу природного газу за період з січня 2024 року по травень 2024 року на суму 143 234,63 грн.

Верховний Суд у постанові від 18.02.2021 по справі №922/1703/20 дійшов наступних висновків: «Щодо забезпечення цілодобового доступу об`єктів відповідача до газорозподільної системи, як складової послуги з розподілу, необхідно зазначити, що згідно п. 1 розділу ІІ Кодексу ГРС, газорозподільна система є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених до розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.

Не можна розглядати поняття «розподілу газу» лише як доставку газу безпосередньо споживачу. Таким чином, послуга з розподілу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником споживачу».

Таким чином, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед АТ «Волиньгаз» за надані товариством впродовж січня-травня 2024 року послуги за договором розподілу природного газу становить 143 234,63.

Позивач вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги від 29.04.2024 № ВлФ/400/3-11, яка залишена відповідачем без задоволення. Факт надіслання вимоги підтверджується копією фіскального чека від 29.04.2024.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що впродовж спірного періоду: з січня по травень 2024 року об`єкти відповідача фактично були підключені (приєднані) до газорозподільчої системи позивача, відповідач оплату за надані послуги здійснив частково, укладений договір розподілу природного від 01.12.2023 є чинним, позовна вимога про стягнення з відповідача 143 234,63 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за січень-травень 2024 року підлягає до задоволення.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати наданих послуг позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 7144,97 грн. пені за період з 01.03.2024 по 28.06.2024, 783,35 грн. процентів річних за період з 01.03.2024 по 28.06.2024, 1 970,42 збитків, завданих інфляцією, за період березень 2024 року червень 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2. договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи порушення відповідачем строку виконання зобов`язання з оплати вартості послуг з розподілу природного газу, визначеного п. 6.6. договору, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 6849,49 грн. грн. пені за період з 11.03.2024 по 28.06.2024, виходячи з розрахунку:

- за період з 11.03.2024 по 14.03.2024: 36048,05 х (2х15,00/366) х 14/100 = 118,19 грн.;

- за період з 15.03.2024 по 10.04.2024: 36048,05 х (2х14,50/366) х 27/100 = 771,19 грн.;

- за період з 11.04.2024 по 25.04.2024: 72096,05 х (2х14,50/366) х 15/100 = 856,88 грн.;

- за період з 26.04.2024 по 10.05.2024: 72096,05 х (2х13,50/366) х 15/100 = 797,78 грн.;

- за період з 11.05.2024 по 10.06.2024: 107665,35 х (2х13,50/366) х 3/100 = 2462,18 грн.;

- за період з 11.06.2024 по 13.06.2024: 143234,63 х (2х13,50/366) х 3/100 = 316,99 грн.;

- за період з 14.06.2024 по 28.06.2024: 143234,63 х (2х13,00/366) х 15/100 = 1526,27 грн.

Нарахування позивачем пені, починаючи з 01.03.2024, не відповідає умовам п.6.6. договору, а тому у задоволенні позову про стягнення з відповідача 295,48 грн. пені (7144,97 6849,49) слід відмовити.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням ним узгодженого у п.6.6. договору строку виконання зобов`язання з оплати вартості розподілу газу підлягає:

- 753,80 грн. процентів річних за період з 11.03.2024 по 28.06.2024;

- 970,42 збитків, завданих інфляцією, за період березень 2024 року червень 2024 року.

Проценти річних за період з 11.03.2024 по 28.06.2024 стягуються судом, виходячи з розрахунку:

- за період з 11.03.2024 по 10.04.2024: 36048,05 х 3% х 41/366/100 = 91,60 грн.;

- за період з 11.04.2024 по 10.05.2024: 72096,05 х 3% х 30/366/100 = 177,29 грн.;

- за період з 11.05.2024 по 10.06.2024: 107665,35 х 3% х31/366/100 = 273,58 грн.;

- за період з 11.06.2024 по 28.06.2024: 143234,63 х 3% х 18/366/100 = 211,33 грн.

Нарахування позивачем процентів річних, починаючи з 01.03.2024, не відповідає умовам п.6.6. договору, а тому у задоволенні позову про стягнення з відповідача 29,55 грн. процентів річних ( 783,35 753,80) слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на відповідача на підставі ст.129 ГПК України слід покласти судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (45726, Волинська область, Луцький район, с. Губин-Перший, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України (43006, Волинська область, м. Луцьк, вул. І.Франка, 12, )

- 143 234 грн. 63 коп. заборгованості за послуги з розподілу природного газу;

- 6849 грн. 49 коп. пені;

- 753 грн. 80 коп. процентів річних;

- 970 грн. 42 коп. збитків, завданих інфляцією;

- 3021 грн. 64 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. У задоволенні позову про стягнення 325 грн. 03 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 09.09.2024.

Суддя І. О. Якушева