ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 серпня 2024 року Справа № 903/575/24

за позовом Волинської митниці Держмитслужби

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ"

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів в розмірі 237 047,85 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Королюк І.В.

Представники сторін:

від позивача: Наумчик Р.П.

від відповідача: Михальчук К.В.

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 позивач - Волинська митниця Держмитслужби звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ" , в якому просить: визнати недійсними додаткові угоди до укладеного між Волинською митницею Держмитслужби та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ" договору на постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 за №23.21/241-7, а саме: додаткову угоду №4 від 19.07.2021, №7 від 17.09.2021, №8 від 25.10.2021 та №9 від 17.11.2021, а також просить стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ" на користь Волинської митниці Держмитслужби грошові кошти у сумі 237 047,85 грн. та судові виторати у справі.

Ухвалою суду від 21.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16 липня 2024 року на 10:40 год.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Шума М.С. з 02.07.2024 по 22.07.2024 судове засідання по справі №903/575/24, що призначено на 16.07.2024, не відбулося.

Ухвалою суду від 24.07.2024 справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 06 серпня 2024 року на 11:40 год.

08.07.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву , яким заявлені позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ" не визнає та просить суд у задоволенні відмовити. Зазначає, що чинним законодавством не регламентовано та не визначено якими саме документами може підтверджуватися коливання ціни товару на ринку, не визначено ані їх форму, ані зміст. Кожна додаткова угода укладалась сторонами з повідомленням про зміну ціни за одиницю товару та з наданням документального підтвердження із зазначенням коливання ціни на ринку.

10.07.2024 на адресу суду від Волинської митниці Держмитслужби надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю.

Суд протокольною ухвалою від 06.08.2024 приймає та долучає до матеріалів справи відзив відповідача на позовну заяву та відповідь на відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 06.08.2024 суд закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 27.08.2024 на 11:20 год.

Учасники справи у судовому засіданні 27.08.2024 дали пояснення, заперечення, висловили свою думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) встановлено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції.

Положеннями ст.3 Закону визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям та зловживанням.

18.01.2021 за результатами проведеної процедури закупівлі згідно із Законом України «Про публічні закупівлі» між Волинською митницею Держмитслужби та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» укладено договір №23-21/241-7 про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з п. 2.3. Договору кількість (обсяг) електричної енергії, яка постачається за цим Договором визначено у Додатку 1 та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Відповідно до Додатку 1 Постачальник зобов`язується передати (поставити) Покупцю електричну енергію 1875,0 тис. кВт.

Згідно п. 5.1. загальна ціна (сума) Договору становить 4 312 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 718 750,00 грн.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що ціна за одиницю товару за цим Договором може змінюватись з дотримуванням Сторонами норм, передбачених частиною п`ятою статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що оформлюються додатковою угодою, у порядку, визначеному у Додатку 3 до цього Договору. До зміни ціни за одиницю товару Постачальник зобов`язаний постачати електричну енергію за ціною, яка зазначена у Договорі у чинній редакції.

Ціна за одиницю товару визначається у Додатку 2 до Договору та становить 2,30 грн/кВт* год з ПДВ

Додатковою угодою №5 від 29.08.2021 Споживача у Договорі замінено на Державну митну службу України в особі Волинської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, а п. 5.1 Договору викладено в такій редакції: "Загальна ціна (сума) Договору становить 3 273 722, 70 грн. ( три мільйони двісті сімдесят три тисячі сімсот двадцять дві грн. 70 коп), в т.ч. ПДВ 545 620,45 грн. Залишок невикористаної суми договору 1147563,51 грн. на момент підписання даної додаткової угоди, Сторони домовились передати Державнй митній службі України в особі Волинської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України"

Додатковою угодою №6 від 28.08.2021 внесено зміни до Додатку №1 Обсяги та умови до договору про постачання електричної енергії споживачу №23¬21/396 від 01.03.2021.

Згідно додатку №2 Специфікації ціна за одиницю становить 2,681165 за 1 кВТ*год. Загальна кількість 1359,988 кВТ*год

Водночас, за час виконання вказаного договору на підставі додаткових угод вносились зміни в частині підвищення ціни за одиницю товару, зокрема:

1) додатковою угодою від 19.07.2021 № 4 ціну електричної енергії з 01.07.2021 збільшено з 2,277404 грн/кВт* год до 2,46968 грн/кВт*год (на 8,44 %) та з 2.30 грн./Квт* год до 2,46968 грн/кВт*год (на 7.3%) ;

2) додатковою угодою від 17.09.2021 № 7 ціну електричної енергії з 01.09.2021 збільшено з 2,277404 грн/кВт* год до 2,681165 грн/кВт*год (на 8,56 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 4, та на 16,57% у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору);

3) додатковою угодою від 25.10.2021 № 8 ціну електричної енергії з 01.10.2021 збільшено з 2,277404 грн/кВт* год до 2,913776 грн/кВт*год (на 8,68% у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди7, та на 27,94 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору);

4) додатковою угодою від 17.11.2021 № 9 ціну електричної енергії з 01.11.2021 збільшено з 2,277404 грн/кВт год до 3,169626 грн/кВт*год (на 8,78 % у порівнянні з ціною, визначеною в додатковій угоді №8, та на 39,18 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору)

Додаткові угоди №№4,7,8,9 укладено на підставі роздруківки з сайту ДП «Оператор ринку» та цінових довідок Харківської торгово-промислової палати.

Відповідно до ст. 180 ГК України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до зконодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

В частині першій ст. 175 ГК України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 185 ГК України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Відповідно до пункту 4 Порядку зміни умов договору, зміна умов договору оформляється сторонами шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору.

Суд зазначає, що будь який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємство має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

В абзаці 2 частини 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених частиною 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 зазначив, що метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 %, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Отже, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд зазначив, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Велика Палата Верховного Суду у постанові №922/2321/22 від 24.01.2024 дійшла висновку, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Додаткові угоди №№4,7,8,9 укладено на підставі роздруківки з сайту ДП «Оператор ринку», цінових довідок Харківської торгово-промислової палати.

Суд зазначає, що чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Водночас, судом враховується, що у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 року у справі № 912/1580/18).

Додатково суд звертає увагу, що висновки торгово-промислової палати можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку, але вказані довідки не відповідають вищезазначеним вимогам та не містять інформацію щодо ринкової вартості електричної енергії станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату подання цінової пропозиції, дату укладення договору, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни з моменту укладення договору до дати укладення оспорюваних додаткових угод.

Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Надаючи оцінку інформаційним довідкам торгово-промислових палат, суд вважає, що вони не підтверджують коливання ціни електричної енергії на ринку, не містять розрахунку її вартості станом на дату подання цінової пропозиції і дату укладення додаткових угод до договору; такими доказами не наведено динаміки зміни ціни в бік збільшення або зменшення, тому не можуть бути належним доказом у справі.

Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду № 910/15637/19 від 03.09.2020, №910/13436/19 від 10.09.2020, №910/14155/21 від 19.07.2022, ЗУ "Про торгово-промислові палати України" не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувалися під час укладення договорів.

Відповідач не довів обставин такого коливання цін станом на дату укладення кожної з додаткових угод, а тому їх укладенням порушено визначену зазначеним Законом граничну межу зміни ціни товару, що спотворює результати торгів та нівелює економію, яку отримано під час підписання договору та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при укладенні Волинською митницею Держмитслужби та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ" договору на постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 за №23.21/241-7, а саме: додаткову угоду №4 від 19.07.2021, №7 від 17.09.2021, №8 від 25.10.2021 та №9 від 17.11.2021, порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», безпідставно змінено істотні умови Договору та не дотримано процедуру їх укладення, кожного разу при укладенні всіх додаткових угод сторонами Договору, належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного Договору або попередньої додаткової угоди.

З урахування усього зазначеного вище, додаткові угоди №4 від 19.07.2021, №7 від 17.09.2021, №8 від 25.10.2021 та №9 від 17.11.2021 підлягають визнанню недійсними на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі».

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 237 047.85 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 Цивільного кодексу України «Купівля-продаж».

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються Договором від 18.01.2021 за №23-21/241-7.

Відповідно, отримана ТОВ «Волиньелектрозбут» оплата за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з нього.

Згідно з підписаними між сторонами актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за строк дії договору ТОВ «Волиньелектрозбут» поставило Волинській митниці Держмитслужби 1 333 392 кВт*год. (а.с. 62-67)

Волинською митницею Держмитслужби проведено оплату поставленої ТОВ «Волиньелектрозбут» електроенергії на загальну суму 1 385 340.72 грн.

Розрахунок суми надмірно сплачених Волинською митницею Держмитслужби коштів ТОВ «Волиньелектрозбут» згідно Договору виглядає наступним чином: фактично сплачена сума грошових коштів за отриману електроенергію (з урахуванням підвищення ціни відповідно до додаткових угод) належна до сплати сума грошових коштів за фактично отриманий товар за ціною, що передбачена Договором від 18.01.2021 = надмірно сплачена сума грошових коштів.

Згідно згаданих вище актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії судом встановлено, що сума надмірно сплачених коштів становить: 1 385 340,72 грн 1 148 292,15 грн =237 047,85 грн.

Таким чином, за результатами виконання вказаного правочину ТОВ «Волиньелектрозбут» внаслідок укладення додаткових угод та збільшення договірної ціни отримано 237 047,85 грн, сплачених Волинською митницею Держмитслужби за товар, який так і не було поставлено продавцем.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій . осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не Передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та

Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 та у справі № 927/188/22 від 07.02.2023.

Оскільки спірні Додаткові угоди підлягають визнанню недійсними відтак, підстава для оплати товару за такою ціною фактично відпала, відповідач повинен повернути Волинській митниці Держмитслужби грошові кошти в розмірі 237 047,85 грн. як надміру сплачені.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 15 627,72 грн. відповідно до ст. 130 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 19.07.2021 до Договору від 18.01.2021 за №23.21/241-7, визнати недійсною додаткову угоду №7 від 17.09.2021 до Договору від 18.01.2021 за №23.21/241-7 , визнати недійсною додаткову угоду №8 від 25.10.2021 до Договору від 18.01.2021 за №23.21/241-7, визнати недійсною додаткову угоду №9 від 17.11.2021 до Договору від 18.01.2021 за №23.21/241-7 .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (вул.Єршова, буд. 11А, м. Луцьк, 43026, ) на користь Державної митної служби України в особі Волинської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Призалізнична, 13, с. Римачі, Любомльський район Волинська область, 44350, ) кошти в сумі 237 047,85 грн. та 15 627,72 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

06.09.2024

Суддя М. С. Шум