РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024Справа № 910/3994/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон"

про стягнення 40 877,90 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" (далі - ПрАТ "СК "УСГ") до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - ПрАТ "СК "Еталон") про стягнення страхового відшкодування в сумі 40 877,90 грн в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 08.11.2023 у м. Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 51 367,19 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" не сплатило. У позові ПрАТ "СК "УСГ" просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 40 877,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору без відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 30.10.2023 між ПАТ «СК «УСГ» та ПП «Мірус компані» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом страхування якого є транспортний засіб «Skoda Kamiq», державний номер НОМЕР_1 .

08.11.2023 в м. Києві на перехресті вулиць І. Павла ІІ та вул. Дорошенка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Kamiq», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «BMW», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Subaru Forester», державний реєстраційний № НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 .

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 757/54885/23-п за вказаним фактом водія ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури ФОП Драчко В.В. № DVCK301551/DVCKC001034 від 23.11.2023 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Kamiq», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , склала 51 367,19 грн.

У подальшому, 04.12.2023, на підставі рахунку ФОП Драчко В.В. № DVCK301551/DVCKC001034 від 23.11.2023, страхового акту № SТOKA- та розрахунку суми страхового відшкодування, ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в сумі 51 367,19 грн. що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією № 99038 від 04.12.2023.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем «Subary Forester», державний номер НОМЕР_3 , була застрахована у ПрАТ "СК "Еталон" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серія ЕР № 213353220.

Отже відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "УСГ") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що позивач, як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, 19.12.2023 звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "Еталон" із заявою № 50021 про компенсацію страхового відшкодування. Проте, вказана заява була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, по справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п. 8.2 вказаної Методики сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ визначається за наступною формулою: Сврз = Ср + См + Ссх (1 - Ез), де:

Сврз - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів

Сс - вартість складників, що підлягають заміні під час ремонту

Ез - коефіцієнт фізичного зносу

Сврз = 21 438,60 + 7 500,00 + 22 428,59 * (І - 0,325) = 44 077,90 грн.

Таким чином суд вважає доведеною позивачем належними засобами доказування вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу в розмірі 44 077,90 грн.

Також суд враховує положення статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213353220, яким була застрахована відповідальність винного у ДТП водія, вбачається, що франшиза за цим полісом передбачена в розмірі 3 200,00 грн. та страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, спричинену майну - 160 000,00 грн.

З огляду на вказане сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача складає 40 877,90 грн. (44 077,90 - 3 200,00).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "СК "УСГ" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн за представництво його інтересів адвокатом у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат у сумі 5 000,00 грн. позивачем подано копії таких документів:

- свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю Гедз Ю.В. серії КС № 10423/10 від 20.12.2021;

- довіреності № 0124-13 від 05.01.2024, виданої ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», якою уповноважено адвоката Гедз Ю.В. здійснювати представництво інтересів позивача;

- договору про надання правової допомоги № 2-12/2023-ю від 08.12.2023, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та Адвокатським бюро «Гедз»;

- акту виконаних робіт від 26.03.2024 до вказаного договору про надання правничої допомоги, відповідно до якого гонорар адвоката становить 5 000,00 грн;

- платіжної інструкції № 5459 від 26.03.2024 на суму5 000,00 грн.

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та (або) значення справи.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Отже, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, зважаючи на категорію справи, яка не є складною; ціну позову, яка не перевищує 100 прожиткових мінімумів; невеликий обсяг часу, необхідний для підготовки позовної заяви такої категорії; розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, який відбувся без виклику сторін; відсутність будь-яких заперечень відповідача проти позову; наявність великої кількості аналогічних позовів ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та судової практики з розгляду таких справ, суд вважає обґрунтованою вартість витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

За таких обставин витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн. покладаються на відповідача згідно зі ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон" про стягнення 40 877,90 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32-А; ідентифікаційний код 30859524) страхове відшкодування в сумі 40 877 (сорок тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 90 коп., витрати на професійну правову допомогу в сумі 5 000 (п`ять) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 09 вересня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.