03.09.2024Справа № 910/3673/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
про стягнення 85 062, 59 грн,
Представники: без виклику сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім 2001" (далі - відповідач) про стягнення 85 062, 59 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості №22-09-2022/3 від 26.09.2023 отримав право вимоги до відповідача, яке виникло внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №ДГ-0000291 від 09.07.2014 в частині своєчасної поставки обумовленого товару. Відтак позивач просив суд стягнути з відповідача 16 432, 60 грн пені, 13 794, 82 грн 3% річних та 54 835, 17 грн інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім 2001" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 3% річних у розмірі 1 266 грн 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 505 грн 56 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 134 грн 27 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

06.06.2024 через підсистему "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" подано заяву про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14 954, 39 грн судових витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2024, у зв`язку з направленням матеріалів справи №910/3673/24 до Північного апеляційного господарського суду, вирішення питання щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу відкладено до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 у справі №910/3673/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі № 910/3673/24 залишено без змін.

12.08.2024 матеріали справи №910/3673/24 повернулись до Господарського суду міста Києва.

Поряд з цим, у зв`язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у щорічній відпустці розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу здійснюється після виходу судді з відпустки.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про розподіл та стягнення судових витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 954, 39 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом, правова допомога надавалася позивачу на підставі договору про надання адвокатських послуг №20-03-2024/1 від 20.03.2023 (далі - договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (далі - виконавець), умовами пункту 1.1 якого визначено, що виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та ТОВ «АГРОХІМ 2001» (далі - боржник), які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання на підставі договору №ДГ-0000291 купівлі продажу від 09 липня 2014 року та рішення Господарського суду міста Києва від 29 серпня 2019 року по справі №910/7598/19, котре набрало законної сили, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржника, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі-продажу від 09 липня 2014 року та Рішення Господарського суду міста Києва від 29 серпня 2019 року по справі №910/7598/19, котре набрало законної сили, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із несвоєчасним здійсненням грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі - продажу від 09 липня 2014 року та Рішення Господарського суду міста Києва від 29 серпня 2019 року по справі №910/7598/19, котре набрало законної сили, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

У пункті 1.2 договору сторони визначили, що правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Умовами пункту 3.1 договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 500, 00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону, найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 700, 00 грн; судові засідання - 2 000, 00 грн - 2500, 00 грн / судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов чи чинників); побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1 500, 00 грн./год; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

У пункті 3.8 договору сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пункту 1.1, 2.1 договору) визначається на рівні, що не перевищує 12% від ціни позову замовника до ТОВ «АГРОХІМ 2001» про стягнення нарахованого розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі-продажу від 09 липня 2014 року.

За актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 03.06.2024 виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи та надані послуги: організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань позовної заяви вих. №25-1/03 від 25 березня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ТОВ «АГРОХІМ 2001» про стягнення нарахованого розміру пені, 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі-продажу від 09 липня 2014 року. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви вих. №25-1/03 від 25 березня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ТОВ «АГРОХІМ 2001» про стягнення нарахованого розміру пені, 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі-продажу від 09 липня 2014 року (4 години);

ознайомлення із відзивом ТОВ «АГРОХІМ 2001» щодо позовних вимог у справі №910/3673/24 за позовом вих. №25-1/03 від 25 березня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО- ТАЙС»» до ТОВ «АГРОХІМ 2001» про стягнення нарахованого розміру пені, 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі-продажу від 09 липня 2014 року, здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), котрі було додано до відповідного заперечення/відзиву ТОВ «АГРОХІМ 2001» в призмі заявлених позовних вимог, їх сутності та обґрунтувань, співвідношення із переданими документами/матеріалами (0,5 год.);

організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту відповіді на відзив/заперечення ТОВ «АГРОХІМ 2001» щодо відповідних позовних вимог у справі №910/3673/24, наповнення його правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань позовних вимог у справі №910/3673/24, та знайшли своє відображення у поданій замовником відповідній відповіді вих. №08-1/04 від 08 квітня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на відзив ТОВ «АГРОХІМ 2001» на позовні вимоги у справі №910/3673/24 за позовом вих. №25-1/03 від 25 березня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ТОВ «АГРОХІМ 2001» про стягнення нарахованого розміру пені, 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-000029І купівлі-продажу від 09 липня 2014 року. Підготовка, із врахуванням вимог ГПК України, щодо подання даної відповіді до Господарського суду міста Києва, в тому числі й, в силу необхідності обов`язкових вимог норм ГПК України, направлення його на адресу ТОВ «АГРОХІМ 2001» (1,5 год.);

додаткова оплата (гонорар «успіху») адвоката на підставі пункту 3.8. договору №20-03-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20 березня 2024 року у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №910/3673/24 за позовом вих. №25-1/03 від 25 березня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО- ТАЙС»» до ТОВ «АГРОХІМ 2001» про стягнення нарахованого розміру пені, 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно договору №ДГ-0000291 купівлі-продажу від 09 липня 2014 року - 5 954,39 грн. (= 85 062,59 грн. стягнуті кошти згідно рішення х 7%).

Загальна вартість вказаних послуг склала 14 954 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 39 копійок.

Судом встановлено, що Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Частиною 4-5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому відповідачем розмірі. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, позивачем не подавалось.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п.2 ч.5 ст. 129 ГПК України).

Так, судом враховано, що дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не є складною, зважаючи, що предметом спору є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу, встановлену судовим рішенням в іншій справі, а відтак обставини даної справи не потребували додаткових даних, на підставі яких суд би встановлював наявність або відсутність заборгованості, тобто дана справа є звичайним розрахунковим спором.

За таких обставин, виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та, враховуючи результати розгляду даної справи - часткове задоволення позовних вимог, про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 663 грн 16 коп.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім 2001" (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгена, буд. 31, офіс. 6, ідентифікаційний код 35274677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ідентифікаційний код 38039872) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 663 грн 16 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 03.09.2024.

Суддя Л.Г. Пукшин