ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 серпня 2024 року Справа № 903/62/23

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М, за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз

на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича

у справі №903/62/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз, м. Луцьк

про стягнення 76 775 555, 33 грн.

Представники сторін:

від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича: Косяк Наталія Вікторівна;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газорозподільної системи України»: Ракітін Павло Сергійович;

від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»: Козлюк Зінаїда Ростиславівна;

від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: не прибули

встановив: 05.08.2024 через електронний кабінет надійшла скарга АТ «ОГС «Волиньгаз» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича, згідно якої просить:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича у ВП №75632156 щодо не зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», адреса: 43006, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, та не зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75632156 щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі № 903/62/23 про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ) 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (сімдесят сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 33 коп) до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича усунути порушення (поновити порушене право АТ «Волиньгаз») шляхом зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», адреса: 43006, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, та зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75632156 до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX.

Скарга обґрунтована незаконною та неправомірною бездіяльністю приватного виконавця в частині не зняття арешту з грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника, та не зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 75632156, чим порушуються права та інтереси АТ "Волиньгаз".

Скаржник доводить, що його підприємство має законодавчо передбачене право на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 № 1639-ІХ, у тому числі заборгованості, яка підтверджена рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі № 904/62/23, яке набрало законної сили 12.04.2024.

АТ "Волиньгаз" зазначає, що дія Закону № 1639-ІХ поширюється на спірні правовідносини, а саме, врегулюванню за рахунок видатків державного бюджету підлягає заборгованість у тому числі за травень та вересень 2021 року, визнана рішенням суду від 14.02.2024 у даній справі.

Крім того, скаржник доводить, що у відповідності до статті 6 Закону 1639-ІХ на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню.

Отже, боржник вважає, що на підставі отриманої приватним виконавцем заяви АТ "Волиньгаз" від 01.08.2024 про обставини, зазначені у частині першій статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" та документального підтвердження перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, арешт з грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, накладений постановою від 23.05.2024 повинен бути знятий, а вчинення виконавчих дій у ВП № 75632156 - зупинено.

Ухвалою суду від 14.08.2024 постановлено відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича від 14.08.2024 про відвід головуючої судді Кравчук А.М. щодо розгляду скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича від 05.08.2024. Задоволено самовідвід судді Господарського суду Волинської області Кравчук А.М. від участі у розгляді скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича від 05.08.2024. Матеріали скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича від 05.08.2024 передано уповноваженій особі апарату суду для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2024 розгляд справи в частині скарги розподілено судді Дем`як В.М.

Ухвалою суду від 16.08.2024 прийнято скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича до розгляду. Розгляд скарги призначено на 22.08.2024.

Ухвалою суду від 22.08.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 27.08.2024.

Представник Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича через відділ документального забезпечення та контролю суду подав письмові пояснення за вх.№ 01-75/5553/24 від 14.08.2024.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газорозподільної системи України» через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення на скаргу АТ «Волиньгаз» за вх.№ 01-75/5529/24 від 13.08.2024.

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» через відділ документального забезпечення та контролю суду подала додаткові пояснення за вх.№ 01-75/5755/24 від 26.08.2024.

У судовому засіданні представник скаржника просила задоволити скаргу у повному об`ємі. Представники стягувача та приватного виконавця просили суд відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали поданої скарги та залучені до неї документи, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника та приватного виконавця, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі ТОВ «Оператор ГТС України», стягувач) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про стягнення заборгованості у сумі 77 714 955,33 грн. задоволено, стягнуто ) 55 104 808 грн. 38 коп. основного боргу, 5 176 830 грн. 02 коп. пені, 1 834 313 грн. 06 коп. 3% річних, 14 659 603 грн. 87 коп. інфляційних втрат, 939 400 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання судового рішення від 14.02.2024 у справі №903/62/23 на користь ТОВ «Оператор ГТС України» було видано наказ Господарського суду Волинської області №903/62/23-1 від 25.04.2024.

Скаржник зазначає, що приватним виконавцем Щербаковим І.М. 10.06.2024 було відкрито виконавче провадження №75256047, в межах якого вчинялись дії з примусового стягнення сум заборгованості.

В подальшому, ухвалою господарського суду Волинської області від 24.07.2024 скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо винесення постанов від 10.06.2024 ВП №75256047 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №903/62/23-1 від 25.04.2024; арешт коштів боржника в сумі 16 348 805,74 грн; арешт майна боржника в сумі 16 348 805,74 грн; зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання у частині виконання 61 913 459 грн 20 коп за наказом про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 14.02.2024 у справі №903/62/23. Провадження щодо розгляду скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича в частині вимог щодо визнання його неправомірних дій протиправними та скасовано постанови від 10.06.2024 у ВП №75256047 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1 486 209,61 грн, про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн. закрито.

Скаржник зазначає, що представники ТОВ «ОГТСУ» подали до приватного виконавця Щербакова І.М. заяву про повернення виконавчого документу без виконання від 24.07.2024 року та отримавши виконавчий документ повторно 24.07.2024 подали його для виконання до приватного виконавця Хорішка О.О.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №75632156 щодо примусового виконання наказу господарського суду Волинської області по справі №903/62/23-1 виданий 25.04.2024 року на виконання рішення господарського суду Волинської області у справі про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України 55 104 808 грн. 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн. 02 коп. пені, 1 834 313 грн. 06 коп. 3% річних, 14 659 603 грн. 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн. 33 коп. (том 7, а.с. 12).

У постанові про відкриття виконавчого провадження №75632156 від 25.07.2024, виконавцем зазначено наступне: «Із заяви стягувача встановлено наявність майна боржника на території виконавчого округу міста Києва. Одночасно, в заяві стягувач просить виконати рішення суду у частині заборгованості , яка виникла після 28.02.2022 року в сумі 13 145 884,77 грн.».

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком О.О. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1 314 588, 48 грн. (том. 7, а.с. 14) та постанову про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 586, 44 грн. (том. 7, а.с. 13).

Того ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком О.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП№ 45632156 у якій постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: АТ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ВОЛИНЬГАЗ" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 14 461 059,69 грн. (том 7, а.с. 15).

01.08.2024 АТ «Волиньгаз» звернулось до приватного виконавця з заявою №430-Сл-521-0724 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75632156 відповідно до п.15 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» та зняття арешту з коштів на рахунках боржника та майна боржника, з врахуванням того, що сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (том 7, а.с. 22-23).

Листом від 02.08.2024 року №1630 приватний виконавець відмовив у задоволенні заяви боржника та зазначив, що у заяві стягувача викладеній у порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавця повідомлено, що провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/62/23 має виконуватись у сумі 1 314 884,77 грн. лише у частині заборгованості, яка виникла після 28.02.2022 року. В обґрунтування зазначеної позиції стягувачем додано відповідні докази: копію позову та додатків до нього. Одночасно виконавець зазначив, що відповідно до положень Закону №1639 останній не належить до числа учасників процедури з врегулювання заборгованості, тому не вправі був самостійно приймати рішення щодо наявності та/або відсутності умов для списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних у ході процедури врегулювання заборгованості, а відтак формально, сума заборгованості, що виникла після 28 лютого 2022 року підлягає стягненню (том 7, а.с. 25).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з нормами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до приписів п. 15 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

14 липня 2021 року прийнято Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" .

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру (стаття 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу").

Судом встановлено, що дія Закону 1639-IX поширюється на заборгованість, яка виникла у скаржника у травні-вересні 2021 року, яка становить суму основного боргу та була предметом спору у справі №903/62/23.

Згідно з абзацом 8 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" врегулюванню відповідно до цього Закону підлягає заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вже зазначив суд, 25.07.2024 стягувач подав заяву про примусове виконання рішення (том. 7, а.с. 139) та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №75632156 щодо примусового виконання наказу господарського суду Волинської області по справі №903/62/23-1 виданий 25.04.2024 року на виконання рішення господарського суду Волинської області у даній справі про стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 55 104 808 грн 38 коп основного боргу, 5 176 830 грн 02 коп пені, 1 834 313 грн 06 коп 3% річних, 14 659 603 грн 87 коп інфляційних втрат, 939 400 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього: 77 714 955 грн 33 коп (том 7, а.с. 12).

При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження №75632156 від 25.07.2024, виконавцем зазначено наступне: «Із заяви стягувача встановлено наявність майна боржника на території виконавчого округу міста Києва. Одночасно, в заяві стягувач просить виконати рішення суду у частині заборгованості , яка виникла після 28.02.2022 року в сумі 13 145 884, 77 грн.». У постанові також зазначено про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 314 588, 48 грн.

За змістом положень ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Отже, стягнення з боржника заборгованості за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 у сумі 13 145 884, 77 грн. є правом стягувача, яке останній реалізував шляхом подачі приватному виконавцю відповідної заяви про примусове виконання рішення у відповідності до приписів ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про примусове виконання рішення (том 7, а.с. 139-142) та матеріалів справи вбачається, що стягувач звернувся до приватного виконавця щодо стягнення з боржника за період з 01.03.2022 по 30.11.2022:

- 1 245 519, 64 грн. 3% річних;

- 1 600 297, 25 грн. пені ;

- 12 016 2179, 24 грн. інфляційних втрат.

Водночас, з урахуванням часткового погашення скаржником заборгованості за вказаний період, сума, що підлягає до стягнення становить 13 145 884, 77 грн.

Суд надав правову оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи та дійшов висновку, що заява стягувача про примусове виконання рішення, яка подана для виконання приватному виконавцю відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а документи подані із зазначеною заявою є достатніми для відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу, що до повноважень державного/приватного виконавця під час відкриття виконавчого провадження не віднесено права самостійно вирішувати питання стосовного того чи відноситься заборгованість, що підлягає стягненню за виконавчим документом до тієї заборгованості яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (підпункти 1, 3 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Скаржник у додаткових поясненнях за вх.№ 01-75/5755/24 від 26.08.2024 зазначає, про наявність у матеріалах справи підтвердження, що АТ «Волиньгаз» перебуває в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу згідно постанови № 1372 від 02.11.2022, а відтак із посиланням на практику Верховного Суду доводить, що приватний виконавець на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про включення до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій щодо такого підприємства, а також зняти накладені арешти на майно та грошові кошти у випадку, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Стягувач у заяві про примусове виконання рішення підтвердив те, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.11.2022 № 1372 включено АТ «Волиньгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Між тим, Законом № 1639-ІХ не передбачено припинення зобов`язання щодо суми основного боргу за поставлений газ, а лише визначено певну процедуру (заходи), яка надає можливість врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом.

За змістом статті 6 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" на заборгованість за договорами купівлі-продажу / постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31.12.2022, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: за умови погашення основного боргу до 31.12.2022, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Між тим, скаржником не підтверджено, доказів суду не надано та не доведено які саме заходи щодо врегулювання заборгованості у спосіб, визначений законом, дії щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ він вчинив, зокрема шляхом укладення договору про організацію взаєморозрахунків між: учасниками спору та/або договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування чи шляхом погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року.

Заборгованість, яка стягується з скаржника за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 у сумі 13 145 884, 77 грн. не підлягає врегулюванню згідно абз. 8 ст. 1 ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", оскільки виникла після 28 лютого 2022 року.

За наведених обставин, доводи скаржника про ще, що ВП№75632156 підлягає зупиненню на підставі п. 15 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» спростовані матеріалами справи.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що винесення приватним виконавцем постанов про арешт грошових коштів боржника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» на всіх відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, здійснено приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком О.О. відповідно до вимог законодавства, з метою належного виконання виконавчого документу.

Скаржником не спростовано належними доказами про те, що нарахування 3% річних, пені та інфляційних втрат на суму заборгованості, яка виникла до 31.12.2022 однак не погашена підлягають стягненню з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» та не підлягають врегулюванню на підставі Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Відтак судом встановлено, матеріалами справи підтверджено про те, що сума заборгованості за ВП №75632156 в розмірі 13 145 884,77 грн. не підпадає під дію ч.1 ст. 6 ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", що дає підстави для зупинення ВП №75632156 згідно п.15 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» як про це просить скаржник Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».

З огляду на встановлені судом обставини за сукупністю наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Інші доводи та заперечення скаржника судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору відмову у задоволенні скарги з наведених вище підстав, впливу не мають.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись нормами статей 18, 42, 46,234, 235, 341-344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича за вх.№ 01-75/4541/24 від 03.07.2024 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 02.09.2024.

Суддя В. М. Дем`як