ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2314/24

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

до Державного підприємства "Спеціалізований центр "ВУГЛЕІЗОТОП"

про стягнення збитків

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 29 398,18 грн. збитків, заподіяних в результаті порушення правил реєстрації податкових накладних та неможливістю для Позивача скористатись податковим кредитом для зменшення своїх податкових зобов`язань.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення №132 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

Крім того, частиною 6 ст. 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами (доказами).

Судом досліджено надані до матеріалів справи докази.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 сторони уклали Договір підряду №1438-ПУ-ШУПт від 26.05.2020 (далі - Договір), за п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених Договором, Підрядник (Відповідач) приймає на себе зобов`язання на свій ризик, своїми силами та засобами, використовуючи свої матеріали та обладнання, за завданням Замовника (Позивача) відповідно до умов цього Договору виконати роботи: наладка, ремонт радіоізотопних приладів; тимчасове зберігання джерел іонізуючого опромінення (далі - роботи) (код робіт відповідно до державного класифікатора продукції та послуг: 33.12.) обладнання, його вузлів та комплектуючих (далі - обладнання), зазначених в договірній ціні (додаток №1), яка підписана обома сторони та є невід`ємною частиною Договору. Замовник зобов`язується прийняти та своєчасно сплатити виконані Підрядником роботи.

Відповідно до п. 1.2 Договору місце проведення робіт: шахта "Степова" та шахта "Ювілейна" ВСП ШУ Першотравенське ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугіля".

Згідно з п. 2.1. Договору Підрядник зобов`язаний:

- виконати роботи в обсягах та строки, передбачені цим Договором та з відповідною якістю. Строк виконання робіт - протягом 30 календарних днів, відповідно до договірної ціни (додаток №1) (підп. 2.1.2. Договору);

на дату виникнення податкових обов`язків (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Підрядник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків корегувань до них у випадках, передбачених законодавством, виконується Підрядником протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України).

У випадку відмови Підрядника надати Замовнику податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) або у випадку порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі суми податкового кредиту по ПДВ, який Замовник повинен отримати, з такої податкової накладної (розрахунок коригування до податкової накладної), протягом 10 календарних днів з дати отримання відповідної претензії Замовника.

Під операційно-господарською санкцією сторони розуміють право Замовника затримати оплату роботи на суму податкового кредиту по ПДВ, який Замовник повинен отримати, з податкової накладної (розрахунок коригування до податкової накладної), не зареєстрованої Підрядником в Єдиному реєстрі податкових накладних або не належно заповненою податковою накладної до моменту надання Замовнику належним чином оформленою та зареєстрованої податкової накладної (розрахунок коригування до податкової накладної).

Замовник повідомляє Підрядника про застосування оперативно-господарської санкції за 10 календарних днів до моменту настання строку оплати за роботи. Сторони погодили, що у випадку застосування Замовником оперативно-господарської санкції, штрафних санкції (неустойки, пені, штрафів, процентів річних за користування чужими грошовими коштами, індекс інфляції, збитки і т.д.) за несвоєчасну оплату робіт до Замовника не застосовуються.

Відповідальні представники Підрядника за передачу (реєстрацію в Єдиному реєстрі) податкових накладних (розрахунок коригування до податкової накладної) є заст. директора з економіки Задорожна Л.В. , НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

У випадку змін представника Підрядника, відповідального за передачу (реєстрацію в Єдиному реєстрі) податкових накладних (розрахунків коригування до податкової накладної) та /або зміни їх контактних даних, Підрядник зобов`язаний протягом 2-х днів повідомити Замовнику про зміну відповідальних осіб та/або їх оновлені контактні дані (підп. 2.1.32. Договору).

Загальна сума Договору визначається загальною вартістю робіт, вказаних в договірній ціні (додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору.

В будь-якому випадку, загальна орієнтовна сума Договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 479 146, 76 грн., в тому числі ПДВ - 20%, на дату укладення Договору. Сума Договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання письмової згоди уповноваженого органу Замовника (п.3.1. Договору).

Розрахунки за цим договором здійснюються Замовником шляхом перерахування попередньої оплати у розмірі 50% від вартості робіт на поточний рахунок Підрядника, залишкова частина протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт.

Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку Замовника (п.3.5. Договору).

Згідно з п. 9.1 Договору, цей Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії Договору встановлюється до 31.12.2020 включно.

У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим Договором, строк дії Договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатком № 1 сторони погодили Договірну ціну, відповідно до якої вартість робіт за Договором складає 479 146, 76 грн. в т.ч. ПДВ.

Позивач вніс авансовий платіж у розмірі 176 389,11 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 1658764 від 31.07.2020 на суму 59 893,15 грн., № 1649359 від 24.07.2020 на суму 116 495,96 грн.

Відповідач роботи за Договором не виконав, внаслідок чого Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Відповідача суму попередньої плати в розмірі 176 389,11грн., 47 914, 67 грн. - штрафу , 376 130, 21 грн. - неустойки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 у справі № 904/9672/21 позов задоволено частково, стягнуто з ДП "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" на користь ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" 176 389,11 грн. - основного боргу, 86 246,28 грн. - пені, 47 914,67 грн. - штрафу, 4 658,25 грн. - судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач у позові наполягає на тому, що Відповідач, у визначені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України строки, податкові накладні за вказаними операціями не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим Позивач втратив можливість сформувати податковий кредит на загальну суму 29 398,18 грн., що є його збитками.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення з Відповідача заявленої Позивачем суми збитків; наявність в діях/бездіяльності Відповідача складу господарського правопорушення.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до п. 44.1 ст.44 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення правопорушення) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абз. 1 п. 201.1. ст. 201 ПК України).

Відповідно до абз. 1 п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: збитків, протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох складових правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, від 01.04.2021 у справі № 464/5150/16-ц.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Перевіривши надані докази, суд не погоджується з позицією Позивача.

Так, 26.05.2020 сторони уклали Договір підряду №1438-ПУ-ШУПт від 26.05.2020, за п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених Договором, Підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик, своїми силами та засобами, використовуючи свої матеріали та обладнання, за завданням Замовника відповідно до умов цього Договору виконати роботи: наладка, ремонт радіоізотопних приладів; тимчасове зберігання джерел іонізуючого опромінення (код робіт відповідно до державного класифікатора продукції та послуг: 33.12.) обладнання, його вузлів та комплектуючих (далі - обладнання), зазначених в договірній ціні (додаток №1), яка підписана обома сторони та є невід`ємною частиною Договору. Замовник зобов`язується прийняти та своєчасно сплатити виконані Підрядником роботи.

У Договорі сторони погодили, що розрахунки за цим договором здійснюються Замовником шляхом перерахування попередньої оплати у розмірі 50% від вартості робіт на поточний рахунок Підрядника, залишкова частина протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт.

Позивач вніс авансовий платіж у розмірі 176 389,11 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 1658764 від 31.07.2020 на суму 59 893,15 грн., № 1649359 від 24.07.2020 на суму 116 495,96 грн.

Відповідач роботи за Договором не виконав, внаслідок чого Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Відповідача суму попередньої плати в розмірі 176 389,11 грн., 47 914, 67 грн. - штрафу , 376 130, 21 грн. - неустойки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 у справі № 904/9672/21 позов задоволено частково, стягнуто з ДП "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" на користь ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" 176 389,11 грн. - основного боргу, 86 246,28 грн. - пені, 47 914,67 грн. - штрафу, 4 658,25 грн. - судового збору.

Позивач у позові наполягає на тому, що Відповідач, у визначені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України строки, податкові накладні за вказаними операціями не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим Позивач втратив можливість сформувати податковий кредит на загальну суму 29 398,18 грн., що є його збитками.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох складових правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, від 01.04.2021 у справі № 464/5150/16-ц.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сума попередньої оплати (176 389,11 грн.) у т.ч. ПДВ, рішенням суду стягнута на користь Позивача в повному розмірі, рішення суду набрало законної сили, доказів реєстрації податкових накладних та, як наслідок виникнення у Позивача податкового зобов`язання за даною сумою до матеріалів справи не додано.

Щодо посилання Позивача на підп. 2.1.32 Договору, суд бере до уваги, що Позивач у позові просить стягнути з Відповідача збитки, коли даним пунктом передбачено стягнення штрафу за порушення Договірних зобов`язань.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України установлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 ст. 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Зазначення сторонами у договорі про обов`язок Відповідача скласти електронну податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду у справах № 908/3565/16, № 917/799/17, №913/272/18.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Дослідивши надані Позивачем докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку, що Позивач не довів належними доказами спричинення йому Відповідачем заявлених у позові збитків, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позову Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, 76, код 00178353) до Державного підприємства " Спеціалізований центр "ВУГЛЕІЗОТОП" (51412, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Тернівська, буд. 21, код 00186022) про стягнення збитків.

Судові витрати зі сплати судового збору у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков