ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. Справа №914/1820/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олех М.

за участю представників учасників процесу:

представник позивача не з`явився;

представник відповідача Жук Р.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» від 02.08.24 (вх. № ЗАГС 01-05/2222/24 від 05.08.24)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 (повний текст ухвали складено та підписано 22.07.2024, суддя Гоменюк З.П.)

у справі № 914/1820/24

до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра», м. Долина, Івано-Франківська область

до Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг», м. Борислав, Львівська область,

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» участі уповноваженого представника в судове засідання 10.09.2024 не забезпечило, хоча про час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення зазначеним учасникам справи ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника позивача.

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» про забезпечення позову, подана до подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» до Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг» позовної заяви, у якій просить: зупинити дію рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024 та заборонити державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на підставі оскаржуваного рішення.

Заява мотивована тим, що відмова в наданні для ознайомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» документів, що були необхідні для прийняття рішень з питань, що стосуються майна Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг», може свідчити про бездіяльність, яка є посяганням на майнові права позивача.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 у справі №914/1820/24 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна Фабрика «Довіра» про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивовано тим, зокрема, що заявником не надано належних доказів, які б свідчили про вчинення ПАТ «Борислав-Спецодяг» дій, які у подальшому можуть унеможливити чи утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» подано апеляційну скаргу від 02.08.24 (вх. № ЗАГС 01-05/2222/24 від 05.08.24), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 у справі № 914/1820/24 та ухвалити нову, якою задоволити заяву про забезпечення позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що заходи забезпечення позову небхідно вжити тому, що відмова в наданні для ознайомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» документів, що були необхідні для прийняття рішень з питань, що стосуються майна Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг», може свідчити про бездіяльність, яка є посяганням на майнові права позивача.

Приватне акціонерне товариство «Борислав-Спецодяг» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовуючи доводи апеляційної скарги просить залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024, вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» від 02.08.24 (вх. № ЗАГС 01-05/2222/24 від 05.08.24) залишено без руху. Апелянту надано 10-ти денний строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, а саме: зобов`язано надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 у справі № 914/1820/24 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 у справі № 914/1820/24, розгляд справи призначено на 10.09.2024.

У судовому засіданні 10.09.2024 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до бази даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - інформації про власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, акціонерами ПАТ «Борислав-Спецодяг» є:

· фізична особа-резидент Супрун Віталій Анатолійович;

· фізична особа-резидент Кузьмук Роксолана Анатоліївна;

· юридична особа-резидент - Товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра».

Відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах на 11.07.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» належить 34,2259% відсотків простих бездокументарних іменних акцій ПАТ «Борислав-Спецодяг».

15.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» отримало повідомлення про проведення (скликання) загальних зборів ПАТ «Борислав-Спецодяг» , у якому було зазначено наступний порядок денний:

1. Про затвердження результатів фінансово-господарської діяльності та річних звітів Товариства за 2020 - 2023 рр.

2. Про покриття збитків Товариства.

3. Про надання згоди на вчинення правочину щодо відчуження нерухомого майна.

4. Про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів.

Проекти рішень з кожного питання, які включено до порядку денного:

1. Про затвердження результатів фінансово-господарської діяльності та річних звітів Товариства за 2020 - 2023 рр.Проект рішення: Затвердити результати фінансово-господарської діяльності та річні звіти Товариства за 2020 - 2023 роки.

2. Про покриття збитків Товариства.Проект рішення: Покрити збитки Товариства, сформовані станом на 31.12.2023, за рахунок резервного капіталу та коштів від відчуження майнаТовариства.

3. Про надання згоди на вчинення правочину шодо відчуження нерухомого майна. Проект рішення: Надати згоду на вчинення правочину щодо відчуження ПрАТ «БОРИСЛАВ-СПЕЦОДЯГ» (код за ЄДРНОУ 05468021) належного йому нерухомого майна на користь ТОВ "МАЖУРА" (код за СДРОУ 43843292), а саме: будівлі головного корпусу (3.4) загальною площею 3405,4 кв.м.; будівлі складу готової продукції (2Б) загальною площею 460,6 кв.м.; будівлі котельні (ІВ) загальною площею 81,6 кв.м.: будівлі їдальні (1) загальною площею 417,3 кв.м.; павільйона (ІЖ) загальною площею 176.4 кв.м.; будівлі прохідної (13) загальною площею 10.4 кв.м. які зниходяться за адресою: Львісська обл, місто Борислає, вул. Коновальця, будинок 9 В, шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, за 1000000,00 грн. Уповноважити Директора Товариства Семйоник Вероніку Марківну укласти та підписати від імені Товариства договори, додаткові угоди та інші документи, необхідні для виконання даного рішення.

4. Про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів. Проект рішення: Попередньо надати згоду на вчинення значних правочинів, які можуть вчинятися Товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття даного рішення, характер яких пов?язаний з фінансово-господарською діяльністю Товариства, з сукупною граничною вартістю 10 мли грн

Щодо порядку ознайомлення акціонерів з матеріалами, з якими вони можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів зазначено наступне:

Від дати надсилання повідомлення про проведення Загальних зборів до дати проведення Загальних зборів акціонерам надається можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань, включених до порядку денного, шляхом направлення документів акціонеру на його запит засобами електронної пошти. Запит акціонера на ознайомлення з документами, необхідними акціонерам для прийняття рішень з питань порядку денного, має бути підписаний кваліфікованим електронним підписом такого акціонера та направлений на адресу електронної пошти . У разі отримання належним чином оформленого запиту від акціонера, особа, відповідальна за ознайомлення акціонерів з відповідними документами, направляє такі документи на адресу електронної пошти акціонера, з якої направлено запит із засвідченням документів кваліфікованим електронним підписом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» 03.07.2024 та 12.07.2024 звернулося до ПАТ «Борислав-Спецодяг» із запитами акціонера на ознайомлення з документами, у яких просив:

1. Направити ТОВ «Швейна фабрика «Довіра» документи, що містять відомості про фінансово-господарську діяльність ПАТ «Борислав-Спецодяг» та є необхідними для прийняття рішення з питання першого порядку денного загальних зборів ПАТ «Борислав-Спецодяг», зокрема, але не виключно, річну фінансову звітність та річний звіт ПАТ «Борислав-Спецодяг» за 2020 - 2023 рр.;

2. Направити ТОВ «Швейна фабрика «Довіра» документи, що містять відомості про розмір збитків ПАТ «Борислав-Спецодяг», правочини, що стали підставою для виникнення таких збитків, що є необхідними для прийняття рішення з питання другого порядку денного загальних зборів ПАТ «Борислав-Спецодяг»;

3. Направити ТОВ «Швейна фабрика «Довіра» проект правочину щодо відчуження ПАТ «Борислав-Спецодяг» (код за ) належного йому нерухомого майна на користь ТОВ «МАЖУРА» (), а саме: будівлі головного корпусу (3А) загальною площею 3465,4 кв.м.; будівлі складу готової продукції (2Б) загальною площею 460,6 кв.м.; будівлі котельні (1В) загальною площею 81,6 кв.м.; будівлі їдальні (1Г) загальною площею 417,3 кв.м.; павільйона (1Ж) загальною площею 176,4 кв.м.; будівлі прохідної (1З) загальною площею 16,4 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., місто Борислав, вул. Коновальця, будинок 9 В, шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, за 1000000,00 грн., а також договорів, додаткових угод та інших документів, необхідних для виконання даного рішення, про які йде мова в питанні третьому порядку денного загальних зборів ПАТ «Борислав-Спецодяг». Зазначена інформація необхідна для прийняття рішення по питанню третьому порядку денного загальних зборів ПАТ «Борислав-Спецодяг».

4. Надати ТОВ «Швейна фабрика «Довіра» документи, що містять відомості про грошову оцінку нерухомого майна, а саме: будівлі головного корпусу (3А) загальною площею 3465,4 кв.м.; будівлі складу готової продукції (2Б) загальною площею 460,6 кв.м.; будівлі котельні (1В) загальною площею 81,6 кв.м.; будівлі їдальні (1Г) загальною площею 417,3 кв.м.; павільйона (1Ж) загальною площею 176,4 кв.м.; будівлі прохідної (1З) загальною площею 16,4 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська обл., місто Борислав, вул. Коновальця, будинок 9 В, шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, або інший документ, на підставі якого було визначено вартість нерухомого майна, а саме: будівлі головного корпусу (3А) загальною площею 3465,4 кв.м.; будівлі складу готової продукції (2Б) загальною площею 460,6 кв.м.; будівлі котельні (1В) загальною площею 81,6 кв.м.; будівлі їдальні (1Г) загальною площею 417,3 кв.м.; павільйона (1Ж) загальною площею 176,4 кв.м.; будівлі прохідної (1З) загальною площею 16,4 кв.м. у розмірі 1000000,00 грн. Зазначена інформація необхідна для прийняття рішення по питанню третьому порядку денного загальних зборів ПАТ «Борислав-Спецодяг».

5. Направити ТОВ «Швейна фабрика «Довіра» проекти значних правочинів, які можуть вчинятися Товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття даного рішення, характер яких пов`язаний з фінансово-господарською діяльністю Товариства, з сукупною граничною вартістю 10 млн. грн.

Листами від 09.07.2024 №1/09/07 та від 15.07.2024 №1/15/07 ПАТ «Борислав-Спецодяг» відмовило у наданні запитуваної інформації, покликаючись на положення ст.113 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до змісту якої, акціонер зобов`язаний надати разом з письмовою вимогою про ознайомлення з документами копії документів, що підтверджують його право власності на акції товариства станом на дату подання такої вимоги. При цьому, до запиту заявника від 12.07.2024 долучено копію виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 11.07.2024, яку ПрАТ «Борислав-Спецодяг» визначило неналежним доказом, що підтверджує право власності на акції.

До матеріалів справи долучено бюлетень для голосування ПрАТ «Борислав-спецодяг», де зазначено про дату проведення загальних зборів 15.07.2024, реквізити акціонера, реквізити представника акціонера, кількість голосів, що належать акціонеру та голосування з питань порядку денного, де поряд з усіма питання стоїть позначка проти. Вказаний бюлетень не містить жодних підписів акціонера чи його представника.

Таким чином, заявник вважає, що ПрАТ «Борислав-Спецодяг» відмовив йому в ознайомленні із документами, що були необхідні для прийняття рішень з питань, які стосуються майна ПрАТ«Борислав-Спецодяг`з формальних підстав.

З огляду на вище наведені дії просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024 року та заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на підставі оскаржуваного рішення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову міститься у частині 1 статті 137 ГПК України, а саме, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення про задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі від 07.10.2021 у справі №910/2287/21.

Як зазначалось, у заяві про забезпечення позову заявник просив суд:

- зупинити дію рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024;

- заборонити державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на підставі оскаржуваного рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Відповідно до ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Так, заявник у своїй заяві зазначає, що власниками пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, акціонерами ПАТ «Борислав-Спецодяг», окрім ТОВ «Швейна фабрика «Довіра», є також фізична особа-резидент ОСОБА_1 та фізична особа-резидент ОСОБА_2 .

Відтак, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише ТОВ «Швейна фабрика «Довіра», а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявник порушив співвідношення між можливими негативними наслідками від невжиття заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням прав (інтересів), про захист яких він просить, з тими негативними наслідками, які можуть настати від вжиття цих заходів для ПАТ «Борислав-Спецодяг» та інших акціонерів, що свідчить про порушення розумного балансу між приватними і публічними інтересами.

При цьому, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення (такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15.09.2023 у справі № 910/6804/23, від 18.10.2023 у справі № 922/1864/23).

Разом з тим особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.09.2023 у справі № 917/453/23, від 26.09.2023 у справі № 911/1518/22).

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

До того ж, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.09.2023 у справі № 917/453/23).

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, у першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до нормативних приписів статті 73 ГПК України встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, встановлюються на підставі доказів.

За змістом статей 2, 13 цього Кодексу судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Зі змісту поданої позивачем заяви про забезпечення позову реальної загрози невиконання чи утруднення виконання позивачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається, оскільки заявником не зазначено відомості про те чи відбулись 15.07.2024 загальні збори, не повідомлено результати проведених загальних зборів від 15.07.2024, відтак суд не може встановити з яких питань були прийняті рішення на вказаних загальних зборах.

Подавши заяву про забезпечення позову, заявник вважає, що відмова в наданні для ознайомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» документів, що були необхідні для прийняття рішень з питань, що стосуються майна Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг», може свідчити про бездіяльність, яка є посяганням на майнові права позивача.

Однак, наведені міркування є лише припущеннями позивача і недостатньою підставою для забезпечення позову, оскільки не підтверджують можливе ускладнення виконання рішення суду або його невиконання, у випадку задоволення позову судом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що не вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник жодного доказу на підтвердження обставин, покладених в обґрунтування заяви, суду не надав.

Сам факт відмови відповідача в наданні для ознайомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» документів, що були необхідні для прийняття рішень з питань, що стосуються майна Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг», не є достатньою правовою підставою для забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги, які дублюють доводи Заяви, не містять будь яких належних обґрунтувань щодо того, чи спроможний такий захід забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, і яким чином; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

Встановивши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, які наведені позивачем у Заяві.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а ухвала прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 у справі №914/1820/24 без змін.

Відмова у забезпеченні позову не позбавляє права заявника повторно звернутися до суду з такою ж заявою після усунення недоліків.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, тому понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст. ст. 136, 137, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» від 02.08.24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.07.2024 у справі №914/1820/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 11.09.2024.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.