ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/738/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України " в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

до Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства

про стягнення 251 632,33 грн (з урахуванням заяви від 06.08.2024).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства 83059,61 грн, з яких 81202,33 грн заборгованість за послуги з розподілу природного газу, 1666,56 грн пеня та 190,72 грн 3% річних.

Ухвалою від 08.07.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив відповідачу строк для подачі відзиву.

07.08.2024 до суду від представника позивача надійшла заява від 06.08.2024 про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, у якій позивач просить змінити предмет позову та збільшити позовні вимоги шляхом доповнення до первісних позовних вимог зі стягнення заборгованості в розмірі 81202,33 грн (основний борг за травень 2024 року), 1666,56 грн пені та 190,72 грн 3% річних (за період з 11.06.2024 по 24.06.2024, нарахованих за несплату заборгованості 81202,33 грн щодо послуг, наданих у травні 2024 року) додаткових позовних вимог зі стягнення заборгованості в розмірі 166202,29 грн (основний борг за червень 2024 року), 2125,21 грн пені та 245,22 грн 3% річних (за період з 11.07.2024 по 28.07.2024, нарахованих за несплату заборгованості 166202,29 грн щодо послуг, наданих у червні 2024 року).

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та розцінив як заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки дане збільшення жодним чином не пов`язане зі зміною предмета чи підстав позову в первісній редакції, а обумовлене збільшенням періодів відповідних нарахувань та є лише зміною (збільшенням) матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи позовні вимоги (з урахуванням заяви від 06.08.2024), позивач зазначає, що 01.09.2023 відповідач підписав заяву-приєднання №B0003T023 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), внаслідок чого був укладений Типовий договір розподілу природного газу з позивачем.

На підставі укладеного договору у період травень-червень 2024 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 332404,62 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою від 12.06.2024 №3066-ЖФ/109/1-0624 про сплату заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за травень 2024 року протягом трьох днів з дня отримання вимоги, до якої долучив рахунок на оплату (розподіл газу) №6263 від 03.05.2024 та акт про надані послуги з розподілу природного газу №10147 від 31.05.2024 (а.с.16 (на звороті) - 20).

Відповідач після звернення позивача з вказаною вимогою частково оплатив надані послуги з розподілу природного газу за травень 2024 року на суму 85000,00 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості складає 247404,62 грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства 251632,33 грн, з яких: 247404,62 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3791,77 грн пені та 435,94 грн 3% річних.

Матеріали справи не містять відзиву чи будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову, а також доказів проведення розрахунків з позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Суд встановив, що позивач з 01.09.2023 здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу та відповідає за безаварійну (безперебійну) роботу газорозподільної системи у межах Житомирської області та частини Вінницької області. Право позивача на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу визначено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 №1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "Газорозподільні мережі України" (а.с.22-23, 31-47).

За приписами ч.1 ст.40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, затверджено Типовий договір розподілу природного газу (а.с.7 (на звороті) - 13).

Згідно з ч.2, 6 ст.633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать ч.2 цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

01.09.2023 відповідач підписав заяву-приєднання №B0003T023 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.28).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами також було складено акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток 4 до договору розподілу природного газу) щодо 2 об`єктів відповідача, які приєднані та забезпечені цілодобовим доступом до газорозподільної системи (а.с.28 (на звороті) - 30).

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРМ), договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Пунктом 2.1 Типового договору розподілу природного газу визначено, що за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п.6.4 Типового договору розподілу природного газу, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць

При цьому, відповідно до п.6.6 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п.6.1 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

При цьому, згідно з абз.1 п.1 гл.6 розд. VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Так, за даними попереднього оператора газорозподільної системи (АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"), за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року відповідач спожив сумарно 977346,70 куб.м, що підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу №ЖТП0088773 від 31.10.2022, №ЖТП0090195 від 30.11.2022, №ЖТП0092760 від 31.12.2022, №ЖТП0094581 від 31.01.2023, №ЖТП0095930 від 28.02.2023, №ЖТП0097319 від 31.03.2023, №ЖТП0099345 від 30.04.2023 (а.с.14-15, а.с.30 (на звороті)).

Водночас для об`єкта відповідача за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Перемоги, 14А, приміщення 1, було додатково враховано обсяг мінімального розміру річної замовленої потужності згідно з вимогами п.2 гл.6 розд. VI Кодексу ГРМ - 314 куб.м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Згідно з п.6.2 Типового договору розподілу природного газу, тариф, встановлений згідно з п.6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Так, відповідно до постанови НКРЕКП №1944 від 30.12.2022 (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП №1598 від 31.08.2023), для Житомирської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" визначено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,70 грн за 1 куб.м (без урахування ПДВ). З урахуванням ПДВ даний тариф становить 2,04 грн за 1 куб.м (а.с.23 (на звороті) - 27).

Як свідчать матеріали справи, для відповідача було визначено 1/12 річної замовленої потужності у травні 2024 року - 81471,73 куб.м, у червні 2024 року - 81471,71 куб.м, місячна вартість послуг з розподілу природного газу за травень 2024 року та червень 2024 року становила відповідно 166202,33 грн та 166202,29 грн (а.с.16).

Згідно з п.10 гл.6 розд. VI Кодексу ГРМ, надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Суд встановив, що у період з травня по червень 2024 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 332404,62 грн, що підтверджується актами про надані послуги з розподілу природного газу №10147 від 31.05.2024 (не підписаний зі сторони відповідача) та №ЖИТ012443 від 30.06.2024 (не підписаний відповідачем, але скріплений печаткою Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства), які були частково оплачені відповідачем 28.06.2024 згідно з платіжною інструкцією №56 за травень 2024 року у розмірі 85000,00 грн (а.с.21 (на звороті), з урахуванням чого заборгованість відповідача за надані послуги з розподілу природного газу становить 247404,62 грн.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні норми містяться в ст.193 ГК України.

Доказів сплати відповідачем заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 247404,62 грн матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 247404,62 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу та задовольняє їх в цій частині.

Стосовно позовних вимог про стягнення 3791,77 грн пені та 435,94 грн 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Типового договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 3791,77 грн пені та 435,94 грн 3% річних (розрахунки - а.с.20 (на звороті) - 21, 63), з яких 1666,56 грн пені та 190,72 грн 3% річних (за період з 11.06.2024 по 24.06.2024, нарахованих за несплату заборгованості 81202,33 грн щодо послуг, наданих у травні 2024 року), а також 2125,21 грн пені та 245,22 грн 3% річних (за період з 11.07.2024 по 28.07.2024, нарахованих за несплату заборгованості 166202,29 грн щодо послуг, наданих у червні 2024 року).

Перевіривши розрахунки пені та 3% річних, суд встановив, що вони здійснені відповідно до умов договору і приписів чинного законодавства та є арифметично вірними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 3791,77 грн пені та 435,94 грн 3% річних.

Розрахунки здійснені судом за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційно-пошукової програми "Ліга: Закон".

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 251632,33 грн, з яких: 247404,62 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3791,77 грн пені та 435,94 грн 3% річних.

З огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір, в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства (12441, Житомирська область, Житомирський район, селище міського типу Новогуйвинське, вул. Миру, буд. 15, ід. код 30273396) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ід. код 44907200) в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (10002, Житомирська область, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35, ід. код 45204957):

- 247404,62 грн заборгованості;

- 3791,77 грн пені;

- 435,94 грн 3% річних;

- 3019,58 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.09.24

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

- позивачу та відповідачу через електронний суд.