ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

03.09.2024 Справа № 917/1043/24

Суддя Киричук О.А. , розглянувши матеріали

за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ (36022, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б, )

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЯРОМИР-АГРО (07700, Київська область, м. Яготин, Бориспільський район, вул. Шевченка, 235, )

про стягнення 277 219,45 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЯРОМИР-АГРО про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу №22200061 від 01.01.2019р. на загальну суму 277 219,45 грн, з них:

- 272 771,27 грн. борг за спожиту активну електричну енергію з 01.01.2024 по 29.02.2024;

- 423,54 грн - пеня за з 01.02.2022 по 23.02.2022 (включно);

- 1 345,06 грн 3% річних з 01.07.2022 по 11.07.2022 (включно), з 30.03.2024 по 31.05.2024 (включно);

- 2 679,58 грн інфляційні нарахування з 16.05.2022р. по 15.05.2024р. (включно).

Ухвалою від 01.07.24 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 917/1043/24, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановити сторонам строки для подання заяв та клопотань.

18.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому, у відзиві відповідач зазначив, що починаючи з 19.07.2023р. фактичним користувачем активної електричної енергії за адресою об`єктів стала, зокрема, Військова частина НОМЕР_1 .

Ухвалою від 09.08.24 залучено до участі у справі №917/1043/24 Військову частину НОМЕР_1 (адреса АДРЕСА_1 , ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

08.08.24 від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області (01000, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 16).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі також ГПК України), цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 22 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Разом з цим, чинним Господарським процесуальним кодексом України передбачено предметну, суб`єктну, інстанційну, територіальну та виключну підсудність справ.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Порядок визначення територіальної підсудності господарських справ, закріплений в ст.ст. 27-30 ГПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Частинами 1 та 2 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У позовній заяві позивач указав, що місце знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю ЯРОМИР-АГРО (07700, Київська область, м. Яготин, Бориспільський район, вул. Шевченка, 235, ).

Наведене також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 29 ГПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача. За частиною 1 цієї статті право вибору між господарськими судами, яким підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Відповідно до частини 5 указаної статті Кодексу позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначене місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.

Предметом Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 р. є купівля-продаж електричної енергії. Як зазначено позивачем, згідно заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії, місцем виконання є Полтавська область.

При цьому суд зважає, що предметом позову в цій справі є стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором про постачання електричної енергії споживачу №22200061 від 01.01.2019р.

За висновком суду, спір про стягнення заборгованості та штрафних санкцій є майновим та не пов`язаний з місцем виконання за Договором про постачання електричної енергії споживачу №22200061 від 01.01.2019р., оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів.

Зобов`язання з оплати за отриманий товар за договором не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці.

Враховуючи вищевикладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання щодо здійснення оплати за отриманий товар, передбачений договором про постачання електричної енергії споживачу №22200061 від 01.01.2019р, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положення ч. 5 ст. 29 ГПК України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

Відтак, з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЯРОМИР-АГРО () є Київська область, м. Яготин, Бориспільський район, вул. Шевченка, 235, суд доходить висновку, що судом, до територіальної підсудності якого відноситься розгляд даної справи, виступає Господарського суду Київської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншому суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене вище, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ слід передати за підсудністю до Господарського суду Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 29, 31, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Матеріали справи № 917/1043/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ передати на розгляд до Господарського суду Київської області (01000, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 16).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалу підписано 03.09.2024

Суддя Киричук О.А.