РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2024Справа № 910/7913/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроснек ТМ» (вул. Мельницька, буд. 26/2, м. Одеса, 65005; ідентифікаційний код 43042342)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (вул. Олени Теліги, 15, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 35495114)

про стягнення 62 041, 20 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроснек ТМ» (далі за текстом - ТОВ «Євроснек ТМ», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (далі за текстом - ТОВ «ТД «Аванта», Відповідач) про стягнення заборгованості у вигляді пені - 7 404, 17 грн, 3 % річних - 9 315, 30 грн, інфляційні втрати - 45 321, 73 грн за неналежне виконання договору поставки № 16019А від 01.03.2020 (далі за текстом - Договір).

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним належним чином виконано зобов`язання з поставки товару Відповідачу, який прийнято ним без зауважень проте прострочено строки оплати останнього.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2024 позовну заяву ТОВ «Євроснек ТМ» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: доказів реєстрації Позивача (створення електронного кабінету) в підсистемі Електронний суд ЄСІТС; інформації щодо вірної адреси місцезнаходження Позивача; зазначення інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; ТТН № 123 від 16.04.2021, № 134 від 23.04.2021 та реєстр відправлень № 105-23788655 у належній якості; докази сплати судового збору в розмірі 3 028 грн.

05.07.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд зазначає, що ухвала від 10.07.2024 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 12.07.2024 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 11.07.2024 о 18:55 год.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 12.07.2024 ухвала суду від 20.07.2024 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/7913/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.03.2020 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) укладено Договір, відповідно до пункту 2.1 якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти і сплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених сторонами у Договорі.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що Покупець оплачує поставлений Постачальником Товар на свій вибір та в такі строки: по закінченню 90 календарних днів з дати поставки товару Постачальником (підпункт 8.1.1); по мірі реалізації товару кінцевим споживачем, не пізніше х (х) календарних днів з дати реалізації поставленого товару.

Відповідно до пункту 10.1 Договору у разі порушення стороною Договору строків виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором винна сторона зобов`язана сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення виконання, нараховану на суму грошового зобов`язання за кожний день прострочення.

Згідно доводів Позивача, ним за період з 11.09.2020 по 25.06.2021 поставлено Відповідачу товар на суму 396 365, 70 грн., а станом на 11.07.2024 у Відповідача сформувалась заборгованість в розмірі 131 628, 48 грн, яку ним погашено 31.08.2023.

Зазначене не заперечується та не спростовується Відповідачем.

Заявляючи даний позов Позивач стверджує, що Відповідачем порушено строки оплати поставленого за Договором товару, що стало підставою для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Так, 25.03.2024 на адресу Відповідача направлено претензію - вимогу № 01/03 від 22.03.2024 про необхідність сплати штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат не пізніше 05.04.2024, яку Відповідачем проігноровано.

Докази направлення наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що Позивачем здійснено розрахунок окремо по кожній видатковій накладній, на існуючу суму заборгованості із застосуванням положень підпункту 8.1.1 пункту 8.1 Договору.

Суд зазначає, що матеріали справи не місять заперечень чи то доказів на спростування заявлених Позивачем вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Враховуючи те, що положення підпункту 8.1.2 пункту 8.1 Договору не містять чіткої дати оплати, а також з огляду на те, що Позивач керується саме положеннями підпункту 8.1.1 вказаного пункту договору, що не заперечується та не спростовується Відповідачем, суд дійшов висновку, що зобов`язання у Відповідача з оплати поставленого товару виникає по закінченню 90-та календарних днів з дати поставки товару Постачальником.

Також, судом встановлено, що між сторонами в ході здійснення господарської діяльності підписано угоду від 31.08.2021 про зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема, за Договором, на суму 4 456, 38 грн.

Суд зазначає, що Відповідач зобов`язаний був здійснити оплату отриманого товару наступним чином:

- за видатковою накладною № 86 від 26.03.2021 на суму 54 744 грн у строк до 24.06.2021; часткова оплата 31.08.2021 в розмірі 3 539, 68 грн згідно акту взаємозаліку б/н від 31.08.2021; часткова оплата 14.09.2021 в розмірі 20 000 грн згідно платіжного доручення №47531 від 14.09.2021; часткова оплата 30.09.2021 (акт взаємозаліку б/н від 30.09.21р.); часткова оплата 31.08.2023 в розмірі 30 067, 98 грн. згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023);

- за видатковою накладною № TM000000102 від 02.04.2021 на суму 8 358 грн у строк до 01.07.2021; оплату здійснено в розмірі 8 358,00грн. згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № TM000000110 від 09.04.2021 на суму 6 916, 50грн., у строк до 08.07.2021; здійснено оплату в розмірі 6 916, 50 грн згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № TM000000123 від 16.04.2021р на суму 26 124 грн. у строк до 15.07.2021р; здійснено оплату в розмірі 26 124 грн. згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № TM000000134 від 23.04.2021 на суму 51 586,50грн. у строк до 22.07.2021; здійснено оплату в розмірі 51 586,50грн., згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № ТM000000155 від 14.05.2021 на суму 3 978 грн. у строк до 12.08.2021; здійснено оплату в розмірі 3 978 грн., згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- 26.08.21; здійснено оплату в розмірі 1 326 грн., згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № TM000000174 від 04.06.2021 на суму 663 грн. у строк до 02.09.2021; здійснено оплату в розмірі 663 грн., згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № TM000000181 від 11.06.2021 на суму 1 989 грн. у строк до 09.09.2021; здійснено оплату в розмірі 1 989 грн., згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023;

- за видатковою накладною № TM000000195 від 25.06.2021 на суму 619, 50грн. у строк до 23.09.21p.; здійснено оплату в розмірі 619, 50 грн., згідно платіжного доручення № 96896 від 31.08.2023.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначені вище видаткові накладні підписані сторонами Договору, що тим самим підтверджує дату поставки товару та обставини порушення Відповідачем договірного зобов`язання в частині строків оплати товару.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частиною 3 статті 549 ЦК України).

Судом перевірено наданий Позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з чим за підрахунками суду арифметично вірними та такими, що не порушують права Відповідача є сума 3 % річних - 8 579, 09 грн, інфляційні втрати - 44 883, 45 грн та пеня - 7 404, 17 грн у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд звертає увагу Позивача, що ним невірно здійснено нарахування по видатковій накладній № ТМ000000086 від 26.03.2021 оскільки не враховано дат зменшення суми боргу у зв`язку з частковими погашеннями, а фактично чотири рази здійснено нарахування на одну й ту саму суму (30 067, 98 грн), яка входить до загальної ціни поставки.

Так, нарахування по видатковій накладній № ТМ000000086 від 26.03.2021 виглядають наступним чином:

на суму 54 744 грн за період 24.06.2021 по 30.08.2021;

на суму 51 204, 32 грн за період з 31.08.2021 по 13.09.2021;

на суму 31 204, 32 грн за період з 14.09.2021 по 29.09.2021;

на суму 30 067, 98 грн за період з 30.09.2021 по 31.08.2023.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено порушення договірного зобов`язання Відповідачем в частині строків оплати товару, що відповідно свідчить про обґрунтованість заявлених вимог у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіл витрат на професійну правничу допомогу наразі судом не здійснюється в силу зазначення Позивачем інформацію про необхідність подання відповідних доказів у порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроснек ТМ» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (вул. Олени Теліги, 15, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 35495114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроснек ТМ» (вул. Мельницька, буд. 26/2, м. Одеса, 65005; ідентифікаційний код 43042342) 3 % річних - 8 579 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 09 коп, інфляційні втрати - 44 883 (сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят три) грн 45 коп, пеню - 7 404 (сім тисяч чотириста чотири) грн 17 коп. та судовий збір - 2 970 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят) грн 68 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 10.09.2024

Суддя Антон ПУКАС