ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024м. ХарківСправа № 922/2712/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1) в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1)
до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (64801, Харківська область, смт. Близнюки, Близнюківський район, вул. Свободи, буд. 30)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до Господарського суду Харківської області зі позовною заявою до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, в якій просить суд:

стягнути з ВІДДІЛУ ОСВІТИ, КУЛЬТУРИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ БЛИЗНЮКІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ЛОЗІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (64801, Харківська Область, смт. Близнюки, Близнюківський район, вул. Свободи, буд. 30, ідентифікаційний код 38076191) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (61109, Харківська обл., місто Харків, вул. Безлюдівська, 1, ідентифікаційний код 43966113) 6 332,78 грн. основного боргу та 3028,00 грн. судового збору.

Позов обгрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Типовим договором розподілу природного газу № 200104СВ-1192-23 від 03.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.08.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі "Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вх. № 2712/24) залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- вірних кодів Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України";

- відомостей щодо адреси та ідентифікаційного коду позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси;

- вірного коду Відділу освіти, культури, молоді та спорту Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області;

- інформації про електронні кабінети сторін.

Від представника позивача 09.08.2024 надійшла заява про усунення недоліків (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.08.2024), в якій заявник зазначив вірні коди підприємств позивача та відповідача, зазначив адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та надав відомості щодо наявності електронних кабінетів в системі ЕСІТС у позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2712/24, з врахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 року про виправлення описки .

Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03 вересня 2024 року о 11:30.

У судове засідання, призначене на 03.09.2024 об 11:30, представник позивача не з`явився.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання 03.09.2024 не направив.

Суд звертає увагу, що з 18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX. Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, з метою повідомлення позивача та відповідача про розгляд справи, судом було направлено ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 про відкриття провадження у справі та ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 про виправлення описки до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Позивач та відповідач ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 отримали 13.08.2024, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 - 30.08.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач та відповідач мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд зазначає, що з урахуванням строків, встановлених статтями 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач мав подати відзив на позовну заяву.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача на час розгляду справи до суду також не надходило.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На час винесення рішення до суду не надходило жодних заяв про неможливість подання відзиву та/або про намір вчинення таких дій у відповідності до статті 165 Господарського процесуального кодексу України та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, відповідач не скористався наданим йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення спору, суд на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про можливість розгляду справи виключно за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 03.09.2024 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши справу №922/2712/24 в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору, суд встановив таке.

Правовідносини між споживачем та газорозподільною організацією врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс ГРМ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» тощо.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до Кодексу ГРМ Оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - Оператор ГРМ, позивач) є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023.

Зазначену діяльність позивач здійснює відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Регулятор) від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 №1131.

Згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу).

Відповідно до п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газ (глави І розділ 1 Кодексу ГРМ).

Відповідно до п. 3 глави 3 розділ VІ Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VІ Кодекс ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 200104СВ-1192-23 від 01.07.2023.

Також сторонами підписано Типовий договір розподілу природного газу № 200104СВ-1192-23 від 03.08.2023. Крім того, сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Типового договору розподілу природного газу № 200104СВ-1192-23 від 03.08.2023.

Отже, відповідач приєднався до умов Типового публічного договору розподілу природного газу (далі Договір).

Згідно п. 2.1 Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф на послуги розподілу природного газу встановлено Постановою НКРЕКП від 30.12.2022 №1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України» для Харківської філії у розмірі 1,99 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що відповідно складає 2,388 грн. (з урахуванням ПДВ).

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Враховуючи умови Договору та норми Кодексу, споживачем було самостійно визначено плановий обсяг замовленої річної потужності на 2023 рік (липень-грудень), про що Оператора ГРМ повідомлено листом № 01-30/592 від 17.07.2023 , а саме:

- Харківська область, с. Новонадеждине, вул. Заводська, буд. 24 5 250 м3;

- Харківська область, с. Новонадеждине, вул. Заводська, буд. 24А 465 м3;

- Харківська область, с. Садове, вул. Шкільна, буд. 1 5750 м3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, 42 1 750 м3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Незалежності, буд. 12 5 250 м3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Сонячна, буд. 2 4 750 м3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Механізаторів, буд. 7 4 750 м3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Старостіне, буд. 2 13 978 м3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, буд. 38 157 м3;

- Харківська область, с. Самійлівка, вул. Миру, буд. 48 5800 м3;

- Харківська область, с. Мирне, вул. Свободи, буд. 11 5 900 м3.

Загалом: 53 800,00 м3.

Відповідно до п. 6.4 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пункт 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачає, що для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою, але не менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї глави.

Розрахунки для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта здійснюються виходячи з величини замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача до кінця календарного року та оплачуються споживачем рівномірними частками. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається шляхом множення тарифу на розподіл природного газу на співвідношення замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача до кількості місяців, які залишились до кінця календарного року, з урахуванням місяця, у якому здійснюється замовлення потужності.

Отже, визначена Споживачу на підставі положень абзацу п`ятого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ місячна вартість послуги розподілу природного газу становила 21 412,43 грн. (53 800,00 м3 *2,388 грн. : 6).

Відповідно до п. 6.8 Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Відповідно до п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

На виконання вимог Кодексу ГРМ та Договору, сторонами було складено та підписано акти наданих послуг:

- № УХФ00000654 від 31.07.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у липні 2023 року склав 8 966,68 м. куб., вартість наданих послуг складає 21 412,43 грн.;

- № УХФ00001682 від 31.08.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у серпні 2023 року склав 8 966,68 м. куб., вартість наданих послуг складає 21 412,43 грн.;

- № УХФ00003038 від 30.09.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у вересні 2023 року склав 8 966,68 м. куб., вартість наданих послуг складає 21 412,43 грн.;

- № УХФ00004532 від 31.10.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у жовтні 2023 року склав 8 966,68 м. куб., вартість наданих послуг складає 21 412,43 грн.;

- № УХФ00006489 від 30.11.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у листопаді 2023 року склав 8 966,68 м. куб., вартість наданих послуг складає 21 412,43 грн.;

- № УХФ00007950 від 31.12.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у грудні 2023 року склав 8 966,60 м. куб., вартість наданих послуг складає 21 412,24 грн.

Згідно з п. 3.3 Договору споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання.

Відповідно до 5.2 Договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої Споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах Споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

З матеріалів справи вбачається, що фактичне споживання відповідачем природного газу за жовтень - грудень 2023 склало 56 210,84 м3 замість 53 800 м3, заявлених Споживачем, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за цей період, зокрема:

- актом приймання-передачі природного газу № КР0000439 від 31.10.2023, згідно з яким обсяг розподіленого природного газу споживачу складав 481,18 м3;

- актом приймання-передачі природного газу № КР0000582 від 30.11.2023, згідно з яким обсяг розподіленого природного газу споживачу складав 20 114,74 м3;

- актом приймання-передачі природного газу № КР0000751 від 31.12.2023, згідно з яким обсяг розподіленого природного газу споживачу складав 35 614,92 м3.

Отже, мало місце перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом самостійно замовленої Споживачем річної потужності у розмірі 2410,84 м3 (56 210,84 53 800,00).

Відповідно до абзацу 3, 4 пункту 6.5 Договору за підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

Позивачем здійснено нарахування вартості перевищення річної замовленої потужності у сумі 6 332,78 грн. При цьому, розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності було здійснено за формулою, наведеною в абзаці 1 пункті 6.5 Типового договору.

Матеріали справи містять лист від 11.01.2024 № ХФ/100/4-351-24, разом з яким на виконання п. 6.5 Договору позивачем відповідачу було направлено документи (акт наданих послуг, звіт про фактичне використання потужності, рахунок на оплату).

Листом № 01-30/109 від 12.02.2024, копію якого додано до позовної заяви, відповідач повідомив про неможливість оплати заборгованості у зв`язку із закриттям бюджетного 2023 року та можливість оплати лише на підставі рішення суду.

Позивач вважає, що згідно умов Договору позивачем у повному обсязі виконано зобов`язання щодо забезпечення можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи та надання послуги з розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу.

В свою чергу, відповідачем не виконано зобов`язання за договором в частині оплати вартості перевищення величини річної замовленої потужності у сумі 6 332,78 грн., що стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судовий збір у розмірі 3028,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ВІДДІЛУ ОСВІТИ, КУЛЬТУРИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ БЛИЗНЮКІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ЛОЗІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (64801, Харківська область, смт. Близнюки, Близнюківський район, вул. Свободи, буд. 30, ідентифікаційний код 38076191) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (61109, Харківська обл., місто Харків, вул. Безлюдівська, 1, ідентифікаційний код 45051254) - 6 332,78 грн. основного боргу та 3028,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (61109, Харківська обл., місто Харків, вул. Безлюдівська, 1, ідентифікаційний код 45051254).

Відповідач: ВІДДІЛ ОСВІТИ, КУЛЬТУРИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ БЛИЗНЮКІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ЛОЗІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (64801, Харківська область, смт. Близнюки, Близнюківський район, вул. Свободи, буд. 30, ідентифікаційний код 38076191).

Повне рішення складено "04" вересня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк