ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

09.09.2024м. ДніпроСправа № 904/3549/24
За позовом Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі, м. Дніпро

до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

відповідача-2: Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України", м. Дніпро

про захист прав орендаря

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Довженко О.В., адвокат, довіреність № 1289 від 22.07.2024

С У Т Ь С П О Р У:

Релігійна громада "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати незаконною бездіяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви "Про продовження договору оренди" від 15.05.2024, яка зареєстрована в канцелярії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях за вх. №318/01-16 від 16.05.2024;

- визнати незаконними дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях щодо про припинення з 19.08.2024 договору №12/02-260-ВДПо від 20.08.2021;

- визнати незаконними дії ДУ "УкрДержНДІМСПІ МОЗ України" щодо складання та направлення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях листа від 16.05.2024 №301/01-16, яким обґрунтовано необхідність використання нежитлового приміщення площею 37,6кв.м., розташованого на першому поверсі, тип об`єкта: будівлі Державної установи "Український державний науково - дослідний інститут медико - соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, для власних потреб;

- визнати продовженим договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до державної власності 12/02-260- ВДПо від 20.08.2021, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та Релігійною громадою "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" на той самий строк, на який він був укладений;

- визнати релігійним майном, що належить до державної власності, нежитлове приміщення площею 37,6кв.м., розташоване на першому поверсі двоповерхового лікувального корпусі літ. А-2, а1 - а5, загальною площею 1832,6кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, провулок Макаревського Феодосія, будинок 1а, тип об`єкта: будівлі Державної установи "Український державний науково - дослідний інститут медико - соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

В обгрунтування заявлених вимог Релігійна громада зазначає, що 20.08.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та Релігійною громадою "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" укладено договір №12/02-260-ВДПо оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Цільове призначення орендованого майна розміщення релігійної організації для забезпечення проведення релігійних обрядів та церемоній. Договір укладено на термін 2 роки 364 дні та закінчується 18.08.2024. На виконання вимог ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", 16.05.2024 позивач звернувся до Регіонального відділення з заявою про продовження договору оренди на новий строк, однак отримав відповідь про те, що дію Договору буде припинено з 18.08.24 згідно ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". При цьому, відповідач-1 посилався на лист відповідача-2 від 16.05.2024 №301/01-2, яким той повідомив про необхідність використання орендованого майна у власних потребах.

Релігійна громада вважає, що такі дії відповідачів порушують право позивача на продовження дії договору оренди на тих самих умовах, що і є причиною виникнення спору.

Відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 справу №904/3549/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.09.2024.

26.08.2024 до господарського суду через підсистему "Електронний Суд" надійшла заява Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою суду від 28.08.2024 Релігійній громаді "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач та відповідач-1 у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Поряд із цим, 04 вересня 2024 року через систему "Електронний суд" до господарського суду надійшла заява Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі про залишення позову без розгляду та повернення судового збору. Заява підписана представником, адвокатом Авакумовим Олександром Вячеславовичем.

Розглянувши подану позивачем заяву про залишення позову без розгляду, господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Вказане право позивача може бути реалізоване ним лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі інших сторін у справі.

Так, положення Господарського процесуального кодексу України не містять жодних умов про те, що позивач повинен обґрунтовувати таку заяву, і лише в разі її обґрунтованості суд залишає позов без розгляду.

Таким чином, при розгляді заяви позивача про залишення позову без розгляду, суд не має оцінювати її мотиви.

Водночас, положення ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті.

Враховуючи те, що заява Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі про залишення позову без розгляду подана ним до початку розгляду справи по суті та підписана повноважним представником, суд вбачає за можливе задовольнити вказану заяву та залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору суд враховує наступне.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті, по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат) та, по-друге, покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв і клопотань, забезпечуючи таким чином і процесуальну економію.

На думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Отже, обов`язковою умовою при зверненні до суду є дотримання сторонами вимог законодавства, зокрема, обов`язку сплати судового збору у відповідному розмірі (крім випадків звільнення від сплати судового збору).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Підстави та порядок повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) (п. 4).

Тобто з аналізу вищенаведеної норми вбачається, що залишення позову без розгляду саме за заявою позивача не передбачає повернення судового збору в порядку ст. 7 ЗУ "Про судовий збір".

Суд зауважує на тому, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Звертаючись до суду із позовом та подаючи заяву про залишення позову без розгляду, Релігійна громада "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі повинна була усвідомлювати наслідки такого відкликання, зокрема, щодо неповернення сплаченої суми судового збору, оскільки повернення судового збору напряму залежить від процесуальних дій сторони.

Під час звернення з позовом до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 12 112,00грн (5 * 3028,00грн * 0,8) згідно квитанції про сплату №8581-5862-7284-2949 від 08.08.2024 (а.с. 54).

Оскільки, господарським судом задоволена заява Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі про залишення позову без розгляду, судовий збір у розмірі 12 112,00грн, поверненню не підлягає.

Господарський суд роз`яснює Релігійній громаді "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі, що після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Релігійної громади "Ікони Божої Матері "Відрада та Втішання" Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, відповідача-2: Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" про захист прав орендаря - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 09.09.2024 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено - 10.09.2024.

Суддя Н.М. Євстигнеєва