ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 Справа № 917/1033/24

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Комунального закладу «Кочетоцька санаторна школа» Харківської обласної ради (Місцезнаходження: Україна, 63513, Харківська область, Чугуївський район, селище Кочеток, вулиця Радужна, будинок 41, Код , Ареса електронної пошти: )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» (Місцезнаходження: Україна, 36010, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Половки, будинок 62, Код )

про стягнення 37681,18 грн.,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Кочетоцька санаторна школа» Харківської обласної ради звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТНЄФТЬ-АЗС- УКРАЇНА» про стягнення грошової суми у розмірі 37681,18 грн за неотриманий товар згідно договору поставки №12 від 11 червня 2021 року.

Суд ухвалою від 26.06.24 постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 917/1033/24, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі, суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.07.24р. суд постановив залишити позовну заяву без руху, надати позивачу строк до 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку.

29.07.24 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.09.24р. суд постановив продовжити розгляд справи №917/1033/24.

Суд констатує, що у відповідача відсутній електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

З метою дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу, що підтвержується матеріалами справи.

Ухвала у даній справі, що скерована відповідачу, отримана ним 09.07.24, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, відзив на позов не надав.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/1033/24.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» (надалі - Відповідач) та Комунальним закладом «Кочетоцька санаторна школа» Харківської обласної ради (надалі - Позивач) укладено договір поставки №12 від 11 червня 2021 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. - 1.2. Договору, постачальник зобов`язується протягом 2021 року поставити покупцеві товар, а саме - бензин А-95 (в талонах номіналом по 10 та 20 літрів), кількість якого зазначена сторонами в специфікації (Додаток №1 до договору), а покупець - прийняти і оплатити даний товар. Найменування товару: бензин А-95 (код ДК 021:2015-0912000-3 Бензин). Відпуск товару з автозаправних станцій (АЗС) здійснюється за довірчими документами: талонами на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою КМУ №1442 від 20.12.1997.

Згідно п. 6.1. Договору АЗС здійснює відпуск Товару цілодобово.

Згідно п. 7.3.1. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені Договором.

Відповідно до умов Договору Позивач оплатив бензин (талон) А-92 у кількості 820 літрів на суму 24550,80 грн. по накладній від 14.12.2021 року №ЧГ000000125. Оплата проведена по платіжному дорученню від 28.12.21 року №1360 та по накладній від 01.10.2012 року №ЧГ00000087 в кількості 1100 л. на суму 32274,0 грн. оплата проведена по платіжному дорученню від 13.10.2021 року №962.

Позивач вказує, що після оплати бензин знаходився на АЗС і школа отримувала по талоном . Один талон номіналом 10л.

За даними позивача, ним всього отримано 650 л (жовтень 2021р - 20 л (2 талони), листопад 2021 р - 200 л (20 талонів), грудень 2021р - 210 л (21 талон), січень 2022р - 90л (9 талонів), лютий 2022 р- 130л (13 талонів)) на загальну суму 19143,62 грн. При цьому, бензин в кількості 1270 літрів (залишок талонів номіналом 10л -127 шт) на суму 37681,18 грн. позивач не отримав.

Позивач повідомив суду, що отримати бензин по талонах він не зміг через те, що АЗС ТОВ «Татнєфть-АЗС- Україна» були зачинені.

Позивач направив Відповідачу вимогу, в якій зазначив, зокрема, що станом на 16.05.2022 року нами не отриманий бензин в кількості 1270 літрів на суму 37681,18 грн та просив відповідача повернути кошти на розрахунковий рахунок.

Відповідачем кошти за не отоварені талони на користь Позивача не перераховані.

На момент подання позовної заяви у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість за непоставлений Товар в сумі 37681 гривень 18 копійок.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо поставки оплаченого позивачем товару, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Положеннями пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини між сторонами виникли в зв`язку з укладенням та виконанням договору поставки.

Згідно із ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України).

Згідно з Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання по договору поставки №12 від 11 червня 2021 року.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не поставив Позивачу товар у повному обсязі, кошти за непоставлений товар не повернув, заборгованість останнього складає 37681,18 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів у спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 37681,18 грн коштів, сплачених за товар, який не був переданий позивачу, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС- Україна» (, місцезнаходження юридичної особи: 36010, м. Полтава, вул. Половки, буд. 62) на користь Комунального закладу «Кочетоцька санаторна школа» Харківської обласної ради (Місцезнаходження: Україна, 63513, Харківська область, Чугуївський район, селище Кочеток, вулиця Радужна, будинок 41, Код , Ареса електронної пошти: ) 37681,18 грн, а також 3028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.09.2024р.

Суддя Киричук О.А.