ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м.Дніпро Справа № 912/582/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2024р. (суддя Тимошевська В.В., м. Кіровоград, повний текст рішення підписано 03.05.2024р.) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, пров. Училищний, 8, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 100 147,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, про стягнення заборгованості в розмірі 100 147,84 грн, з яких: основний борг - 84 381,31 грн; пеня - 12 432,95 грн; три проценти річних - 1 907,26 грн; інфляційні втрати - 1 426,32 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині оплати за природний газ, поставлений за період з 27 по 31.03.2023.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2024р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 84 381,31 грн основного боргу, 12 432,95 грн пені, 1 906,66 грн 3% річних, 1 426,32 грн інфляційних втрат, а також 2 422,40 грн судового збору. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2024р. та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити провадження у справі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що перевірити інформацію про внесення КЕВ на інформаційну платформу та дізнатися з яким постачальником укладено договір немає можливості. Єдине, що є у відкритому доступі на Інформацій платформі є те, що КЕВ м.Кропивницький має постачальника газу (без назви компанії).

Також скаржник зазначає, що позивач не надав суду Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", укладений у 2023, на що суд не звернув уваги.

За твердженням скаржника рахунок на оплату №11896 без зазначення дати та акт приймання-передачі №5159, який був роздрукований перед поданням позовної заяви , на адресу КЕВ не направлялися, докази такого направлення відсутні. Наданий позивачем скріншот не є належним доказом, оскільки може бути виконаний за допомогою технічних засобів, тому також не підтверджує відправку вказаних документів .

На думку апелянта, у даному випадку, відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій, оскільки відсутність у нього інформації про те, що договір з ТОВ ГК"Нафтогаз Трейдинг" не внесено до інформаційної платформи постачальників газу, або що почав діяти договір з постачальником "останньої надії" у зв`язку з неможливістю отримати дані з платформи, є підставою вважати, що це порушення сталося внаслідок випадку непереборної сили, крім того, підставою для неврахування штрафних санкцій є невчасне направлення КЕВ актів та рахунків.

При цьому ненадання позивачем вчасно акту приймання-передачі за використаний газ, на переконання скаржника, є доказом того, що позивач приховує інформацію про його заборгованість, тим самим збільшуючи заборгованість відповідача.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з її доводами, вважає їх безпідставними та недоведеними.

За твердженням позивача, Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладений через факт споживання природного газу Відповідачем, сам договір є типовим для всіх споживачів і не потребує фізичного підписання його сторонами.

Також позивач зазначає, що на виконання вимог Правил постачання природного газу, на офіційному сайті Позивача за відповідним посиланням (зазначений у відзиві) розміщено всю необхідну інформацію. При цьому суб`єкти ринку природного газу, зокрема й відповідач, мають право користуватися ресурсами Інформаційної платформи, у тому числі перевіряти дані щодо власного споживання природного газу (постачальника, періоди, обсяги спожитого газу).

Позивач вказує на те, що на виконання п.4.3Типового договору постачальник направив на адресу відповідача відповідний рахунок №2494 на оплату поставленого природного газу (докази наявні у матеріалах справи), однак цей рахунок був проігнорований. Крім того, на адресу відповідача направлялася вимога про сплату заборгованості, яка останнім не виконана.

У відзиві йдеться про те, що за умовами п.5.2 Договору, обов`язок оформлення та надсилання акту приймання-передачі покладено на Відповідача. Саме Відповідач повинен був оформити відповідний акт приймання-передачі природного газу на підставі фактичних показань свого комерційного вузла обліку та направити його на адресу Позивача, чого відповідачем зроблено не було.

Щодо невчасного направлення рахунка позивач звернув увагу, що ненадання рахунка не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст.212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст.613 цього Кодексу, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2024р. витребувано у Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи/копії матеріалів справи №912/582/24.

Матеріали справи № 912/582/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2024р. апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2024р. у справі № 912/582/24 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме, для надання суду належних доказів сплати судового збору, у розмірі 908,40 грн..

25.06.2024 від Апелянта до суду надійшло клопотання про відстрочення на оплату судового збору на 10 робочих днів з дня надходження клопотання, у зв`язку з тим, що наразі в КЕВ м. Кропивницький призначено нового керівника, у зв`язку з чим здійснюється оформлення документів на право підписання ним банківських платіжних документів та оформлення електронного цифрового підпису, тому здійснення платежів тимчасово призупинено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2024р. відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору , скаргу залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

01.07.2024 на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч.ч.1, 10 ст.270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено її розгляд у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

Між ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (Постачальником) та КЕВ м. Кропивницький (Споживачем) укладено договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", який за своїм змістом відповідає Типовому договору, затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 та згідно з п.2.1 якого Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Договором передбачено, що відносини Сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (пункт 2.3 Договору).

За умовами п.3.1 Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Підстави для здійснення Постачальником постачання природного газу Споживачу визначені положеннями Правил постачання (пункт 3.2. Договору).

Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (пункт 3.3. Договору).

Згідно з п.п.4.1 - 4.3 Договору Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті.

Об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в Інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

У п.4.4. Договору визначено, що Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 4.5.).

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного Інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником (пункт 11.1. Договору).

За п.11.3 Договору протягом строку дії договору Споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей Договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС).

Як встановлено місцевим господарським судом, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" оформлено рахунок на оплату №11896 за березень 2023 року (з 27.03.2023 по 31.03.2023) на суму 84 381,31 грн, який було направлено КЕВ м. Кропивницький 12.04.2023 електронною поштою та 14.04.2023 органом поштового зв`язку (а.с. 13-17).

Також позивачем оформлено Акт № 5159 приймання-передачі газу (а.с. 32).

Відомості щодо ціни на газ за відповідні періоди розміщено на сайті ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (а.с. 18).

Відповідач зобов`язання з оплати рахунку, наданого постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4. договору "останньої надії") не оплатив.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику "останньої надії" , яка залишена без виконання.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати поставленого у спірний період природного газу за Типовим договором, у нього перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 84 381,31 грн

Крім того, з огляду на прострочення відповідачем оплати за поставлений природний газ, позивачем нараховані пеня - 12 432,95 грн, три проценти річних - 1 907,26 грн та інфляційні втрати - 1 426,32 грн

Несплата відповідачем вказаних вище сум стала підставою для звернення позивача з даним позовом.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

ТОВ "ГК "Нафтогаз України" відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу строком на три роки.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102, відповідно до якої акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу").

Відповідно до ст.15 Закону постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Відповідно до п. 2 гл. 5 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими).

У п. 4 гл. 5 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи передбачено, що постачальник, який має намір постачати природний газ споживачу, який включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», має право за одну добу до кінцевого терміну подання номінації на газову добу (D), визначеного цим Кодексом, включити такого споживача до власного Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі, вказавши період постачання природного газу такому споживачу.

При цьому за умови виконання таким постачальником інших вимог цього Кодексу для початку постачання природного газу споживачу такий споживач автоматично виключається з Реєстру постачальника «останньої надії», про що інформаційна платформа автоматично повідомляє постачальника «останньої надії». Якщо постачальник не виконує інші вимоги цього Кодексу для початку постачання природного газу споживачу, такий споживач з Реєстру постачальника «останньої надії» не виключається до досягнення граничного строку постачання постачальником «останньої надії» або до початку постачання іншим постачальником, крім випадків виключення споживача постачальником «останньої надії» з власного Реєстру споживачів постачальника до закінчення граничного строку постачання на підставах, визначених Правилами постачання природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 затверджено Правила постачання природного газу.

За умовами п. 3 розд.І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

За п.5 розд.І Правил, що відповідає визначенню термінів Кодексом газотранспортної системи, реєстр споживачів постачальника - це перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в інформаційній платформі Оператора ГТС за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Згідно з п.1 розд.ІІ Правил підставами для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до розд. VI Правил постачання природного газу постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».

У даному випадку, оскільки КЕВ м. Кропивницький є бюджетною установою в значені Бюджетного кодексу України, тому на нього розповсюджуються вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 27.03.2023 по 31.03.2023 за ЕІС код точки обліку 56ZS20C08F11F01X автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

На підтвердження включення КЕВ м. Кропивницький до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" у період 22.03.2023 - 31.03.2023 та об`ємів споживання газу у зазначений період позивач надав: лист оператора ГТС №ТОВВИХ-23-9522 від 14.07.2023 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС - кодом 56XS00008F11F00M (а.с. 24-26); інформацію щодо закріплення споживача з ЕІС - кодом 56XS00008F11F00M в Реєстрі споживачів постачальників та алокації (а.с. 28); інформацію Оператора ГРМ/Оператора ГТС щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" (форма №10) (а.с. 29); повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" (а.с. 30).

За наведеними вимогами Кодексу газотранспортної системи та Правил постачання природного газу за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді здійснюється постачання природного газу відповідним постачальником.

Як зазначено вище, лише з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі, постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача.

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в Інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до Інформаційної платформи оператора ГТС.

При цьому суд враховує, що з 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1102).

Цією ж постановою Кабінету Міністрів України № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 грн за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов типового договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за відповідним посиланням, про що до справи надано роздруківку.

У відповідності до договору позивачем оформлено та направлено на адресу КЕВ м. Кропивницький рахунок на оплату поставленого природного газу, який останній зобов`язаний оплатити до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

За вимогами Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на умовах Типового договору постачання і такий договір укладається шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника та вважається укладеним з моменту фактичного постачання природного газу.

Отже, типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" за фактом споживання відповідачем природного газу є підставою для виникнення у його сторін відповідних зобов`язань.

За приписами ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну і повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Місцевим господарським судом було правильно встановлено, що між відповідачем, який є бюджетною установою та ТОВ"ГК"Нафтогаз України" укладено договір постачання природного газу.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо досліджуваної справи, то відповідач за отриманий у березні 2023 року газ повинен був розрахуватися до 01.05.2023 включно (з урахуванням того, що останній день 30.04.2023 припав на вихідний (неділя).

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати за поставлений у спірний період газ є таким, що настав.

Докази оплати вартості спожитого відповідачем природного газу у встановлений строк у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями, у відповідності до положень ст. 230 ГК України є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме невиконання відповідачем зобов`язання за типовим Договором про постачання природного газу постачальником "останньої надії" у частині оплати поставленого за таким договором газу у спірний період та ненадання ним доказів, які б спростовували дане порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову у частині стягнення з нього 84381,31грн заборгованості за спожитий природний газ. Крім того, колегія суддів погоджується й з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 12 432,95 грн пені і 1426,32 грн інфляційних втрат, враховуючи, що розрахунок цих сум не суперечить вимогам чинного законодавства України та договору у частині їх нарахування та є арифметично правильним, а також, з урахуванням перерахунків суду, 1 906,66 грн 3% річних.

Разом з тим апеляційний суд враховує, шо 15.12.2022 відповідачем з постачальником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" укладено договір № 10-2190/22-БО-Т постачання природного газу зі змінами по періоду постачання січень-квітень 2023 року. На виконання вказаного договору сплачено кошти з призначенням платежу - за фактичне споживання природного газу за березень 2023 року на підставі акта. (а.с. 52-65).

Скаржник зазначає про споживання протягом березня 2023 року природного газу та проведення розрахунку за договором № 10-2190/22-БО-Т від 15.12.2022 постачальнику ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Стосовно вказаних обставин апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

За наведеними вище вимогами Кодексу газотранспортної системи та Правил постачання природного газу за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді здійснюється постачання природного газу відповідним постачальником. Лише з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі, постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача.

Згідно з інформацією ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", викладеної у листі №398/24 від 02.04.2024 (а.с. 75-83) повідомлено, що ним 13.04.2023 отримано на електронну пошту лист КЕВ м. Кропивницький щодо додаткового об`єкту та його ЕІС-коду вузлу обліку газу саме 56ZS20C08F11F01X. Відповідно, товариство подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника, які було підтверджено та зареєстровано споживача в реєстрі споживачів постачальник з датою початку 01.04.2023.

Таким чином, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" підтверджено реєстрацію споживача - КЕВ м. Кропивницький по відповідному коду в реєстрі споживачів постачальника - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" з датою початку постачання з 01.04.2023.

Отже, як було правильно зазначено місцевим господарським судом, незважаючи на те, що у спірний період споживання КЕВ м. Кропивницький мав договірні відносини на постачання природного газу з іншим постачальником, проте він не надав докази включення його у спірний період з 27.03.2023 по 31.03.2023 до реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" по відповідному коду, а тому відбулось автоматичне включення оператором ГТС до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих відповідачем, який є бюджетною установою, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Твердження скаржника про ненадсилання позивачем на його адресу рахунку на оплату не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються матеріалами справи.

При цьому посилання апелянта на те, що наданий позивачем скріншот про направлення документів електронною поштою не являється належним доказом, оскільки може бути виконаний за допомогою технічних засобів є припущенням останнього. Разом з тим доказів на спростування обставин щодо такого направлення останнім не надано.

У будь якому випадку, у силу приписів чинного законодавства України, за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити товар.

Також, за приписами Кодексу газотранспортної системи інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу (п. 5 гл. 1 розділу I).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом (п. 2 гл. 3 розділу IV).

Таким чином, сторони як суб`єкти ринку природного газу мають право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

При цьому доводи скарги про відсутність на Інформаційній платформі необхідних відомостей, за умови ненадання скаржником доказів на їх підтвердження, мають декларативний характер.

Крім того, згідно з п.п. 5 п. 5.2. Договору споживачі, які не є побутовими, на підставі фактичних показань комерційних вузлів обліку газу оформлюють акти приймання-передачі газу та надсилають їх до п`ятого числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Отже, саме відповідач мав обов`язок зняти фактичні показання приладів обліку та оформити акт приймання-передачі газу і надіслати його позивачу, що спростовує відповідні доводи скаржника.

Твердження апелянта про ненадання позивачем суду Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" 2023 року не мають впливу на вирішення даного спору, оскільки цей договір є публічним, його умови однакові для всіх споживачів і знаходяться у відкритому доступі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом, доказування полягає не лише у поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

У даному випадку, докази, надані відповідачем в обґрунтування своїх доводів не дають можливості встановити та підтвердити обставини, які входять в предмет доказування у даній справі.

Одночасно докази, надані позивачем на підтвердження наявності вини відповідача визнані колегією суддів більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2024р. у справі 912/582/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О.Дармін