УХВАЛА

м. Київ

04.09.2024Справа № 910/17310/23
За позовом Державне підприємство Міністерства оборони України "Центральний ремонтний завод засобів зв`язку"

до Київське квартирно-експлуатаційне управління

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Військова частина № НОМЕР_1

про відшкодування 1350618,74 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Тодерян В.М.;

від третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Київського квартирно-експлуатаційного управління (далі - відповідач) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний ремонтний завод засобів зв`язку" (далі - позивач) заборгованості у сумі 1350618,74 грн, що складається з витрат на електрозабезпечення у сумі 1223764,93 грн та витрат на водозабезпечення у сумі 126853,81 грн. Позивач зазначає, що між ним та відповідачем укладені договір №62-2023164 від 13.09.2023 відшкодування вартості водопостачання та водовідведення та договір №63-2023198 від 04.07.2023 відшкодування вартості електроенергії за умовами якого, відповідач зобов`язався відшкодовувати позивачу вартість фактично спожитих комунальних послуг.

Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 13.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.04.2024.

У судовому засіданні 03.04.2024 було оголошено перерву до 24.04.2024.

Судове засідання, призначене на 24.04.2024, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Сташківа Р.Б. на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.04.2024 розгляд справи призначено на 05.06.2024.

Ухвалою суду від 05.06.2024 розгляд справи відкладено до 24.06.2024 у зв`язку із поданим 05.06.2024 позивачем клопотанням про відкладення розгляду справи, яке було обґрунтовано зміною представників позивача та необхідністю їм ознайомитися зі справою для представництва інтересів позивача у справі.

24.06.2024 від позивача надійшло клопотання про доручення пояснень та доказів та клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване необхідністю надання іншим учасникам справи ознайомитися із поданими позивачем документами та поясненнями.

Ухвалою суду від 24.06.2024 розгляд справи було відкладено на 21.08.2024.

20.08.2024 позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи за станом здоров`я його представника.

Судом було прийнято до уваги відповідне клопотання та відкладено розгляд справи на 04.09.2024, про що винесено ухвалу від 21.08.2024.

04.09.2024 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи яке мотивоване тим, що представник позивача перебуває у відрядженні, проте жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

У судовому засіданні 04.09.2024 представник відповідача заперечив проти відкладення розгляду справи та просив суд залишити позов без розгляду, враховуючи котру вже неявку представника позивача у судові засідання з розгляду справи по суті.

Виходячи із системного аналізу положень частини третьої статті 2, частин першої, другої статті 42 ГПК України, до сторін та учасників справи застосовуються єдині принципи судочинства, а учасники справи є рівними у своїх правах. Водночас, статтею 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають не лише права, але й обов`язки, дотримання або недотримання яких безпосередньо впливає на результат розгляду справи судом. Згідно частини першої статті 61 ГПК України, зазначені права та обов`язки поширюються також і на представника учасників у справі та можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених частиною другою статті 61 ГПК України.

При цьому, у відповідності до положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, учасники справи, незалежно від їх статусу (сторона у справі чи її представник/представники), повинні не лише користуватися наданими їм процесуальними правами, але й чітко виконувати передбачені процесуальним законом обов`язки, що у свою чергу повинно забезпечити справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору судом.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічне положення закріплено і у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України згідно з яким суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (аналогічний правовий висновок міститься у п. 8.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Це право включає в себе доступ до правосуддя.

У той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач не заявляв клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заявлене клопотання позивача від 04.09.2024 про відкладення розгляду справи суд розцінює як необґрунтоване, оскільки позивачем не надано доказів того, що його представник перебуває у відрядженні та, що у позивача відсутні інші представники, які можуть представник інтереси позивача у суді.

Враховуючи нез`явлення, зокрема, представника позивача у судове засідання 04.09.2024, неодноразове звернення із клопотаннями про відкладення розгляду справи та необґрунтованість клопотання представника позивача про відкладення судового засідання від 04.09.2024, суд дійшов висновку залишити позов без розгляду.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із цим же позовом.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232, 233, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний ремонтний завод засобів зв`язку" до Київського квартирно-експлуатаційного управління про відшкодування 1350618,74 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків