ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. Справа№ 910/10936/23 (910/16040/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Поліщука В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 27.05.2024 (суддя Івченко А.М.)

у справі № 910/10936/23 (910/16040/23)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа - арбітражний керуючий Приходько Дмитро Володимирович,

про стягнення 1 042 414,00 грн,

в межах справи № 910/10936/23

за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/10936/23 за заявою боржника ОСОБА_1 про неплатоспроможність фізичної особи, провадження у якій відкрито ухвалою від 20.07.2023.

У жовтні 2023 року боржник ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 1 042 414,00 грн.

У позовній заяві було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 залишено позовну заяву без руху; встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 15636,21 грн. Мотивувальна частина містить висновок суду із врахуванням рівності учасників судового процесу перед законом і судом щодо необґрунтованості клопотання про відстрочення сплати судового збору, а зазначені позивачем обставини не можуть вважатися підставою відстрочення сплати судового збору.

14.05.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків, до якої додав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 щодо умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору. Окрім того, зустрічний позивач посилається на практику Європейського суду з прав людини про те, що судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути "розумним" (рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).

Враховуючи, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 , все рухоме та нерухоме майно арештовано, накладено арешт на грошові кошти, позивач просив звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.

При цьому, позивач також послався на висновки судів та встановлені обставини про майновий стан в ухвалах від 23.04.2024 у справі № 369/15932/21, від 12.02.2024 у справі № 910/10936/23(910/16040/23), які, на його переконання, є преюдиційними відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .

Вказане судове рішення мотивоване тим, що позивач не усунув недоліки зустрічної позовної заяви в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 15636,21 грн, а тому така позовна заява підлягає поверненню на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд першої інстанції відмовив у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, врахувавши рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, необґрунтованість клопотання.

Позивач, не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію відкриття провадження у справі в новому складі суду, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та недотримався норм матеріального права.

Позивач зазначив, що подав місцевому господарському суду докази на підтвердження того, що розмір судового збору в сумі 15636,21 грн перевищує у п`ять разів дохід позивача за 2023 рік, втім суд не надав належну оцінку розміру доходу позивача, що підтверджені відомостями з реєстру платників податків, мотивувальна частина не містить мотиви та висновки суду, до яких прийшов суд щодо відсутності права у позивача на звільнення від сплати судового збору, суд не навів мотивів достатності/недостатності доказів, наданих позивачем на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану. На думку позивача, суд не розглянув подані 25.10.2023 та 14.05.2024 клопотання позивача і не ухвалив з цього приводу судове рішення. Повертаючи позовну заяву, суд допустив порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та позбавив позивача доступу до правосуддя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 справу № 910/10936/23 (910/16040/23) передано для розгляду колегії суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, суддя-доповідач), Копитова О.С., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху у справі №910/10936/23 (910/16040/23) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду; зобов`язано Господарський суд міста Києва невідкладно надіслати Північному апеляційному господарському суду матеріали справи №910/10936/23 (910/16040/23).

13.06.2024 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3028 грн та відкрито апеляційне провадження у справі, призначено розгляд справи на 02.07.2024.

Представники сторін в судове засідання 02.07.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 відкладено розгляд справи на 03.09.2024.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 справу № 910/10936/23 (910/16040/23) передано для розгляду колегії суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, суддя-доповідач), Остапенко О.М., Поліщук В.Ю.

Представники сторін в судове засідання 03.09.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

З матеріалів справи вбачається, що У жовтні 2023 року боржник ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 1 042 414,00 грн.

У позовній заяві було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 залишено позовну заяву без руху; встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 15636,21 грн. Мотивувальна частина містить висновок суду із врахуванням рівності учасників судового процесу перед законом і судом щодо необґрунтованості клопотання про відстрочення сплати судового збору, а зазначені позивачем обставини не можуть вважатися підставою відстрочення сплати судового збору.

14.05.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків, до якої додав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 щодо умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору. Окрім того, зустрічний позивач посилається на практику Європейського суду з прав людини про те, що судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути "розумним" (рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).

Враховуючи, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 , все рухоме та нерухоме майно арештовано, накладено арешт на грошові кошти, позивач просив звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.

При цьому, позивач також послався на висновки судів та встановлені обставини про майновий стан в ухвалах від 23.04.2024 у справі № 369/15932/21, від 12.02.2024 у справі № 910/10936/23(910/16040/23), які, на його переконання, є преюдиційними відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як було установлено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, залишено зустрічну позовну заяву без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 15636,21 грн.

Втім позивач недоліки позовної заяви не усунув, оскільки не подав докази сплати судового збору, у зв`язку з чим ухвалою від 27.05.2024 позовну заяву повернуто позивачеві.

Вказане судове рішення мотивоване тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, а тому вона підлягає поверненню на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не усунув недоліки в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 15636,21 грн, натомість, звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач не усунув недоліки позову, який було залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що заявляючи клопотання, позивач не повідомив будь-які нові обставини та факти, які б свідчили про незадовільне майнове становище, ніж ті, що були повідомлені суду у позовній заяві в якості підстав для відстрочення сплати судового збору та розглянуті по суті з постановленням ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2024.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відхилення клопотання про звільнення від сплати судового збору із тих же мотивів є правильним.

Щодо обґрунтувань апеляційної скарги в частині можливості відстрочення судового збору судом першої інстанцій, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав викладених вище. Цей перелік умов є вичерпним.

Крім цього, статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (оскільки висновок у ній стосується застосування норм статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, які в цій частині відрізняються від норм Господарського процесуального кодексу України).

Також, належить відхилити посилання в апеляційній скарзі на рішення ЄСПЛ рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, оскільки скаржник не наводить будь-яких обґрунтувань надмірності судового збору належного до сплати за подання позовної заяви, який в даному випадку становить 15636,21 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що має наслідком її відхилення.

Одночасно, розстрочення, відстрочення або звільнення від сплати судового збору відноситься до дискреційних повноважень суду, а відповідно право позивача не є абсолютним, у зв`язку з чим, посилання суду першої інстанції на принцип рівності сторін перед законом і судом є правильним.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 у даній справі - без змін.

Керуючись статтями 74, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 у справі №910/10936/23 (910/16040/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.09.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.Ю. Поліщук