ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"04" вересня 2024 р. Справа № 903/365/24

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Тимошенко О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Видрича Миколи Олексійовича на рішення Господарського суду Волинської області від 07.06.2024 (суддя Якушева І.О.) у справі № 903/365/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"

до Фізичної особи-підприємця Видрича Миколи Олексійовича

про стягнення 11 224,10 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.06.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Видрича Миколи Олексійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" 8 009,37 грн заборгованості, 1 569,82 грн пені, 88,54 грн процентів річних, 1 556,37 грн збитків, завданих інфляцією та 3 028,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою від 19.08.2024, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 07.06.2024 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Одночасно скаржник просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 20.08.2024 (згідно відмітки пошти на конверті) та отримана судом 27.08.2024 (згідно відмітки канцелярії суду).

Листом від 27.08.2024 матеріали справи витребувано із Господарського суду Волинської області.

Матеріали справи № 903/365/24 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду 03.09.2024.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана скаржником апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В силу ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений з інших поважних причин.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами ст. 119 ГПК України, згідно з ч. 1 якої суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У розумінні ст. 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З правового контексту наведених норм слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Відтак, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Скаржник повинен враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку.

Оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції 07.06.2024 в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін. Його повний текст виготовлено та підписано 07.06.2024, про що вказано на 7 сторінці рішення.

Отже, 20-ти денний строк на апеляційне оскарження рішення згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України розпочався з 08.06.2024 та сплинув 27.06.2024.

Як зазначено вище, скаржник звернувся до суду із апеляційною скаргою лише 20.08.2024, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Апелянт стверджує, що рішення Господарського суду Волинської області від 07.06.2024 отримав 05.08.2024 рекомендованим листом, додавши до клопотання ксерокопію поштового конверту, з якого вбачається штрих-кодовий ідентифікатор відправлення - 796.

Згідно даних відстеження поштового відправлення з веб-сайту АТ "Укрпошта" (з відкритим доступом) за зазначеним на поштовому конверті номером 796 судом встановлено, що відправлення вручене особисто адресату 27.06.2024.

Вказана обставина спростовує твердження скаржника про отримання повного тексту рішення лише 05.08.2024 та призводить до неможливості вирішення питання про поновлення строку на підставі ч. 2 ст. 256 ГПК України (протягом двадцяти днів з моменту отримання повного рішення).

Отже, скаржником не наведено поважних причин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги протягом 20-ти днів з 27.06.2024 (з моменту отримання рішення суду).

Враховуючи викладене суд не визнає поважними підстави для поновлення строку подання апеляційної скарги, які наведені апелянтом в клопотанні від 19.08.2024.

Встановлений ст. 119 ГПК України строк подання апеляційної скарги і є тим обмеженням доступу до суду, що забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності. У разі відсутності поважних причин та правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження такі обмеження правомірно застосовуються судом.

Зважаючи на приписи ст. 74 ГПК України, поважність обставин, які стали причиною пропуску встановленого законом процесуального строку повинна доводити та сторона, яка на такі обставини посилається.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно статті 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Судом встановлено, що апеляційна скарга подана представником ФОП Видрича М.О. - адвокатом Александрук Наталією Анатоліївною, при цьому відомості про наявність у адвоката електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС відсутні.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Одночасно, суд роз`яснює, що на виконання даної ухвали необхідно подати саме заяву/клопотання про усунення недоліків, а не нову апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Видрича Миколи Олексійовича на рішення Господарського суду Волинської області від 07.06.2024 у справі № 903/365/24 - залишити без руху.

2. Запропонувати апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, подавши до суду клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги із зазначенням інших підстав (за наявності таких) та докази наявності електронного кабінету у адвоката Александрук Наталії Анатоліївни в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подання відповідної заяви протягом десяти днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Тимошенко О.М.