ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/800/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши подання Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу дублікату виконавчого документа (вх.№21579 від 28.08.2024) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (місцезнаходження: м. Конотоп, вул. Симона Петлюри, будинок 25; )
до Приватної виробничо-комерційної фірми "Ленс" (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Київська, буд. 20; )
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ДП "Конотопоський авіаремонтний завод "Авіакон" звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Приватна виробничо-комерційна фірма "Ленс" заборгованості у сумі 11.188,80грн., яка виникла на підставі письмового договору від 29 вересня 2017 року №953-17, який укладений між позивачем та відповідачем. Також, заявником нараховано 895,11грн. штрафу та 1217,5 грн. процентів за Договором.

03.04.2018 року господарським судом Харківської області було видано судовий наказ про стягнення з боржника суму заборгованості 11188,80 грн. авансового платежу, 895,11 грн. штрафу та 1217,59 грн. процентів за Договором від 29.09.2017 №953-17 та суму судового збору 176,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.10.2022 здійснено заміну стягувача - Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (41600, Сумська обл., м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25; ідентифікаційний код: 12602750) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (41600, Сумська обл., м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25; ідентифікаційний код: 12602750) за наказом господарського суду Харківської області від 03.04.2018 року про стягнення з Приватної виробничо-комерційної фірми "Ленс" суми заборгованості 11188,80 грн. авансового платежу, 895,11 грн. штрафу та 1217,59 грн. процентів за Договором від 29.09.2017 №953-17 та суму судового збору 176,20 грн.

28.08.2024 до Господарського суду Харківської області від Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло подання про видачу дублікату виконавчого документа (вх.№21579 від 28.08.2024). Вказане подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Немишлянському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №74789525 з примусового виконання судового наказу №922/800/18. Разом з тим, 29.01.2023 державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа №74789525 стягувачу. Як зазначає заявник, наказ №922/800/18 виданий 25.04.2018 Господарським судом Харківської області при пересиланні поштової кореспонденції було втрачено, на час подання вказаної заяви на адресу Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наказ №922/800/18 не надходив. Крім того, у заяві зазначено, що оскільки державна виконавча служба не є стороною виконавчого провадження, тобто не є стягувачем, на думку заявника, він позбавляється обов`язку сплатити судовий збір. З огляду на вищезазначене, заявник просить суд видати дублікат судового наказу №922/800/18 від 03.04.2018.

На підставі розпорядження кервіника апарату Господарського суду Харківської області №245/2024 від 28.08.2024 протоколом автоматизованого розподілу заяв між суддями від 28.08.2024 року, для розгляду заяви призначено суддю Рильову В.В.

05.09.2024 до Господарського суду Харківської області від Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про уточнення щодо видачі дубліката судового наказу №922/800/18 від 25.04.2018 (вх.№22337 від 05.09.2024). У вказаному клопотанні заявник зазначає, що 28.12.2022 державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа №63683816 стягувачу, де зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 08.12.2025. При цьому заявник стверджує, що при реорганізації Відділу та переїзді було втрачено першу сторінку судового наказу №922/800/18 від 03.04.2018. Тобто, на думку заявника, наказ №922/800/18 є фактично втраченим.

Дослідивши вказане подання, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частинирішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до частини першоїстатті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Пунктом 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

Відповідно до ч. 1 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як зазначалося судом вище, та вбачається з поставнови про повернення виконавчого документу стягувачу від 08.12.2022 (ВП 636583816) виконавчий документ (судовий наказ №922/800/18) може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 08.12.2025.

Крім того, суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022.

26.03.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 №2129-ІХ згідно з яким розділ XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" доповнено пунктом 10-2.

Пунктом 10-2 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" у тому числі встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (пункт 4).

Таким чином, в силу вищенаведеного, визначений статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення наказу Господарського суду Харківської області від 25.04.2018 у справі №922/800/18 на примусове виконання рішення перервався та, у будь-якому випадку, на даний час не сплив.

Крім того, суд вказує на те, що відповідно пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Разом з тим, Немишлянським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до заяви про видачу дубліката наказу доказів сплати судового збору не надано, а зауважено, що судовий збір має сплачуватись лише у випадку подання такої заяви стягувачем.

Суд погоджується з доводами заявника щодо відсутності у Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції обов`язку зі сплати судового збору за звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу, оскільки у п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у першому реченні визначено коло осіб, уповноважених звертатися до суду за видачею дубліката виконавчого документу (залежно від того, хто його втратив), де дійсно зазначений у тому числі і приватний виконавець, тоді як у другому реченні обов`язок зі сплати судового збору в розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений тільки для одного з цих суб`єктів - стягувача.

Таке розрізняння законодавцем і виокремлення з трьох категорій суб`єктів ініціації питання про видачу дублікату наказу лише одного, для якого такого видача має обумовлюватися сплатою судового збору, не є випадковим або дефектом юридичної техніки, який би дозволяв розширювальне тлумачення як спосіб обґрунтування необхідності сплати судового збору усіма суб`єктами ініціації такого питання. Дійсно, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та стягувач, який звернувся до виконавця має легітимні очікування, зумовлені і приписами ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., що держава (в особі відповідного суб`єкту виконання) забезпечить таке виконання - у цьому сенсі приватного/державного виконавця слід розглядати як елемент механізму ефективного судового захисту у сфері позитивного обов`язку держави.

Розпочате через надсилання стягувачем до відповідного суб`єкту виконання виконавче провадження щодо примусового виконання чинного судового рішення не може блокуватися на шкоду легітимних інтересів стягувача з підстав втрати судового наказу, за яку ані стягувач, ані суб`єкт виконання (в контексті наведених заявником фактичних обставин, пов`язаних із військовими діями) не відповідають, а тому ототожнення розглядуваного випадку із випадком втрати наказу самим стягувачем до моменту відкриття виконавчого провадження, за яку (втрату) фактично і встановлена необхідність сплати судового збору за видачу дублікату за змістом п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, підстав не вбачається.

Саме з цієї точки зору, на думку суду, на державних і приватних виконавців (як агентів і складових елементів державного механізму судового захисту, до якого відноситься і суд) Господарський процесуальний кодекс України не покладає обов`язку зі сплати судового збору за видачу дублікату втраченого наказу.

Суд зазначає, що видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність судового наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити подання Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу дублікату виконавчого документа (вх.№21579 від 28.08.2024) та видати дублікат наказу у справі № 922/800/18.

Керуючись статтями 232-235, підпунктом 19.4. пункту 19 РозділуХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Немишлянського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу дублікату виконавчого документа (вх.№21579 від 28.08.2024) - задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду Харківської області від 03.04.2018 у справі № 922/800/18 про стягнення з Приватної виробничо-комерційної фірми "Ленс" (, місцезнаходження: 61178, м. Харків, Салтівське Шосе 256-А, кв. 67) на користь Дерджавного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (, місцезнаходження: 41601, м. Конотоп, Сумська область, вул. Рябошапка, 25) суми заборгованості 11188,80 грн. авансового платежу, 895,11грн. штрафу та 1217,59 грн. процентів за Договором від 29.09.2017 №953-17 та витрат зі сплати судового збору в розмірі 176,20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 09.09.2024 року.

Суддя В.В. Рильова
Справа №922/800/18