ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. Справа№ 910/3607/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Вовка І.В.

Палія В.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024

у справі №910/3607/24 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 42 412,48 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (надалі також - "Позивач") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (надалі також - "Відповідач") про стягнення страхового відшкодування у розмірі 42 412 грн. 48 коп..

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №DNH0MA від 05.12.2022 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/002217371, а тому Позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (далі ПрАТ «СК «Вусо») задоволено повністю:

4. - стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ СК «Альфа-Гарант») на користь ПрАТ «СК «Вусо» страхове відшкодування у розмірі 42 412,47 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

5. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що судом не було прийнято до уваги заперечення Відповідача щодо наявності в матеріалах двох рахунків Товариства з обмеженою відповідністю «Артсіті» на ремонт транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме рахунку №4846 від 21.07.2023 року на суму в розмірі 181 474 грн. 70 коп. та рахунку №5086 від 31.07.2023 року на суму 160 012 грн. 70 коп., оскільки фактична (реальна) сума понесених Позивачем витрат підтверджується відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, на суму в розмірі 161 488 грн. 98 коп.

6. З урахуванням викладеного, Суд зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 62 695 грн. 45 коп., згідно з наступним розрахунком: 75 337 грн. 42 коп. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 1 262 грн. 55 коп. (вартість матеріалів) + 84 889 грн. 01 коп. (вартість складових частин, які підлягають заміні) * (1-0,27) = 138 568 грн. 94 коп.

7. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/2217371 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 3200 грн.

8. Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» було перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму страхового відшкодування у розмірі 92 956 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням №38715 від 11.09.2023 року.

9. Отже, враховуючи визначені Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/2217371 розміри лімітів відповідальності та франшизи, місцевий суд прийшов до висновку, що Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 42 412 грн. 47 коп. (138 568 грн. 94 коп. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 3200 грн. 00 коп. франшизи - 92 956 грн. 47 коп. частково відшкодована Відповідачем сума).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

10. Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2024, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі №910/3607/24, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

11. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 по справі №910/3607/24, яким задоволено позовні вимоги Позивача - є незаконним, адже жодні права Позивача діями Відповідача порушені не були. Відповідач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за страховим випадком, що стався 18.07.2023 в місті Харкові по проспекту Незалежності в районі будинку 13, за участю транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , забезпеченого полісом обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ-, виплативши страхове відшкодування на корить Позивача у розмірі - 92 956 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 47 копійок, натомість Позивач не надав належне обґрунтування необхідності здійснення доплати страхового відшкодування, а ТОМУ будь-які позовні вимоги до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з приводу даного страхового випадку є такими, що не підлягають задоволенню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: Яценко О.В. (головуючий суддя), Вовк І.В., Палій В.В.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі №910/3607/24; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи

14. Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15. 05.12.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Спектр» (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №DNH0MA, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2021 року випуску.

16. Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2023 року пр. Незалежності, 13к2 у м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю НПУ, схемою ДТП.

17. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2023 року у справі №638/8656/23 ОСОБА_2 , водія транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень.

19. Товариством з обмеженою відповідністю «Артсіті» виставлено рахунок №4846 від 21.07.2023 року на ремонт транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на суму в розмірі 181 474 грн. 70 коп.

20. Згідно з Актом виконаних робіт №СІ-011755 від 16.10.2023 року Товариством з обмеженою відповідністю «Артсіті» виконано ремонтні роботи з відновлення транспортного засобу «Тойота» на суму в розмірі 161 488 грн. 98 коп.

21. Звітом про визнання коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу №38026 від 11.03.2024 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерта компанія «Фаворит Ассистанс», визначено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює 0,27.

22. Відповідно до Страхового акту №2307303-1 від 03.08.2023 року та Страхового акту №2307303-2 від 25.09.2023 року Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 161 488 грн. 98 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №34001 від 03.08.2023 року на суму 96 156 грн. 47 коп. та платіжною інструкцією №44072 від 25.09.2023 року на суму 65 332 грн. 51 коп. із зазначенням призначення платежу: "страхове відшкодування згідно дог. №DNH0MA від 05.12.2022 р.".

23. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/2217371 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 3200 грн.

24. Позивач надіслав на адресу Відповідача заяву на виплату страхового відшкодування у розмірі 96 156 грн. 47 коп.

25. Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» було перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму страхового відшкодування у розмірі 92 956 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням №38715 від 11.09.2023 року.

26. Позивач надіслав на адресу Відповідача заяву про збільшення розміру регресної вимоги у розмірі 161 488 грн. 98 коп.

27. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що Відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої становить 42 412 грн. 48 коп. відповідно до встановлених Полісом № АТ/2217371 лімітів відшкодування по майну та франшизи.

28. Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що 07.08.2023 року Відповідач отримав від Позивача заяву про виплату страхового відшкодування вих.№2845, відповідно до якої останній просив здійснити відшкодувати понесених збитків у розмірі - 96 156 (дев`яносто шість тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 47 копійок. Таким чином, розмір страхового відшкодування становить: 96 156,47 - 3 200,00 = 92 956,47 грн. 04.10.2023 року Відповідач отримав від Позивача заяву про збільшення розміру регресної вимоги вих.№3625, відповідно до якої останній просив здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі - 65 332 гривні 51 копійка. У зв`язку з цим, 05.10.2023 року Відповідач звернувся до представника Позивача з проханням надати пояснення з приводу вимоги про доплату та отримав відповідь, що здійснення доплати необхідно у зв`язку із включенням у вартість відновлювального ремонту задньої лівої фари та наданий новий рахунок на оплату №4846 від 21.07.2023 року, розрахунок та додаток до договору. Підкреслюємо, що в наданому попередньому рахунку на оплату №5086 від 31.07.2023 року також була включена фара задня ліва (відповідно до позиції №10 в рахунку, вартість якої - 7 692 (сім тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні без ПДВ, а в позиції №45 рахунку зазначена вартість зняття та установки такої фари). Також в новому розрахунку було зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу відсутній, але самим же Позивачем було підтверджено наявність коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу при пред`явленні заяви на виплату страхового відшкодування вих.№2845, оскільки сума відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно рахунку на оплату №5086 від 31.07.2023 року, складала - 160 012 гривень 70 копійок, а вимога Позивача була у розмірі - 96 156 гривень 47 копійок.

29. Позивачем на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №DNH0MA від 05.12.2022 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2021 року випуску, було відшкодовано на користь Страхувальника 161 488 грн. 98 коп.

30. Товариством з обмеженою відповідністю «Артсіті» виставлено рахунок №4846 від 21.07.2023 року на ремонт транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на суму в розмірі 181 474 грн. 70 коп.

31. Згідно з Актом виконаних робіт №СІ-011755 від 16.10.2023 року Товариством з обмеженою відповідністю «Артсіті» виконано ремонтні роботи з відновлення транспортного засобу «Тойота» на суму в розмірі 161 488 грн. 98 коп.

32. Відповідно до Страхового акту №2307303-1 від 03.08.2023 року та Страхового акту №2307303-2 від 25.09.2023 року Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 161 488 грн. 98 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №34001 від 03.08.2023 року на суму 96 156 грн. 47 коп. та платіжною інструкцією №44072 від 25.09.2023 року на суму 65 332 грн. 51 коп. із зазначенням призначення платежу: "страхове відшкодування згідно дог. №DNH0MA від 05.12.2022 р.".

33. Звітом про визнання коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу №38026 від 11.03.2024 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерта компанія «Фаворит Ассистанс», визначено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює 0,27. (а.с.34-33) У вказаному звіті зазначено, що автомобіль «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 експлуатується в інтенсивному режимі, а тому Суд зазначає про наявність обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно застрахованого Позивачем автомобіля.

34. Акт виконаних робіт №СІ-011755 від 16.10.2023 року на суму в розмірі 161 488 грн. 98 коп., платіжна інструкція №34001 від 03.08.2023 року на суму 96 156 грн. 47 коп., платіжна інструкція №44072 від 25.09.2023 року на суму 65 332 грн. 51 коп. визнаються Судом достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

35. Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

36. Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

37. Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

38. У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою страхового відшкодування потерпілій особі, якій було завдано шкоду в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди.

39. За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

40. Відповідно до статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

41. Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

42. Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

43. Таким чином, обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

44. Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

45. Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

46. Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

47. Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

48. Відповідно до статті 11 Закону України "Про страхування" предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування та за згодою страхувальника кількома страховиками (співстрахування).

49. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

50. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

51. Відповідно до статті 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

52. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

53. Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

54. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 по справі №910/3607/24, яким задоволено позовні вимоги Позивача - є незаконним, адже жодні права Позивача діями Відповідача порушені не були. Відповідач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за страховим випадком, що стався 18.07.2023 в місті Харкові по проспекту Незалежності в районі будинку 13, за участю транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , забезпеченого полісом обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ-, виплативши страхове відшкодування на корить Позивача у розмірі - 92 956 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 47 копійок, натомість Позивач не надав належне обґрунтування необхідності здійснення доплати страхового відшкодування, а ТОМУ будь-які позовні вимоги до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з приводу даного страхового випадку є такими, що не підлягають задоволенню.

55. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями скаржника та зазначає наступне:

56. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

57. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

58. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

59. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

60. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності (стаття 980 ЦК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

61. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

62. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

63. За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

64. Тобто у встановлених судом правовідносинах Позивача та його страхувальника відбулася передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

65. Вина водія автомобіля марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2023 року у справі №638/8656/23.

66. Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

67. Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

68. З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до Позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) в розмірі 135 368,95 грн.

69. Як встановлено судом вище, Відповідачем здійснено відшкодування заявленої суми в розмірі 92 956,47 грн. за Полісом № АТ 2217371.

70. Що стосується відшкодування Відповідачем іншої частини суми страхового відшкодування суд зазначає наступне.

71. Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

72. Згідно статті 25 вказаного закону здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

73. Пунктом 5 статті 26 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

74. Суд зазначає, що з огляду на виплату Відповідачем суми 92 956,47 грн ним встановлено всі необхідні обставини для визнання вказаної ДТП як страхової події, що відповідно свідчить про настання обов`язку з відшкодування повної вартості відновлювального ремонту, яка покривається (сукупно) відповідальністю Відповідача як за Полісом № АТ 2217371.

75. Судом не приймаються до розгляду доводи Відповідача щодо необхідності застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,6867, оскільки Звітом про визнання коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу №38026 від 11.03.2024 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерта компанія «Фаворит Ассистанс», визначено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює саме 0,27.

76. Суд першої інстанції правомірно виснував, що для правильного визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 слід застосовувати коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ, який складає 0,27.

77. Відповідно до п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р., значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7. Для КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років у випадку виконання капітального ремонту КТЗ впродовж двох років до дати оцінки ЕЗ підлягає розрахунку за формулою (13) і його значення приймають не менше 0,5.

78. При визначенні розміру заподіяної шкоди у даному випадку Суд виходить із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із сумою, яка вказана у рахунку, виставленому станцією технічного обслуговування (Товариством з обмеженою відповідністю «Артсіті»)

79. Так, у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

80. При цьому суд зазначає, що проведення оцінки розміру завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнта фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованою Міністерством юстиції України від 24.11.2003 за № 1074/8395 (далі за текстом - Методика).

81. Згідно з пунктом 7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

82. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що транспортний засіб «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є 2021 року випуску, тобто на момент(18.07.2023), коли відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строк експлуатації даного транспортного засобу не перевищував 3 роки.

83. Пунктом 7.39 Методики унормовано перелік винятків використання зазначених вимог.

84. При вирішенні питання стосовно виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в такому визнанні. При цьому несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а буде такою підставою лише в тому випадку, коли несвоєчасне повідомлення позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про цю подію могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування.

85. Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/23511/16 у зв`язку з чим суд погоджується з доводами Позивача в цій частині.

86. Так, суд дійшов висновку, що за сукупністю зазначеного, Відповідачем не доведено наявності обставин, які підпадають під виключення із страхових випадків та причин відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачені Законом України «Про страхування» та умовами Полісу № АТ 2217371.

87. Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.03.2018 у справі № 916/4613/15, від 14.04.2021 у справі №937/7972/19.

88. З огляду на зазначене, Відповідачем неправомірно відмовлено у здійснення доплати суми відшкодування у зв`язку з чим вимоги судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги Позивача.

89. У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

90. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

91. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

92. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

93. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

94. 17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів" .

95. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

96. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

97. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

98. Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

99. Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

100. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

101. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

102. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

103. За таких обставин, колегією суддів апеляційної інстанції визнається правильним висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю.

104. З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення відхиляються апеляційним господарським судом як необґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження.

105. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

106. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

107. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

108. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

109. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі №910/3607/24 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

110. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відсутні.

Судові витрати

111. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

112. Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі №910/3607/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 04.09.2024.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді І.В. Вовк

В.В. Палій