ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я

10.09.2024 м. Ужгород Справа № 907/335/24
Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яка надійшла від позивача (вх. №02.3.1-02/5461/24 від 09.07.2024 року),
про стягнення коштів,
Секретар судового засідання -
Учасники судового провадження, які з`явилися в судове засідання -
від позивача: Адвокат Кузка С.О.
від відповідача - не з`явився,
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРХОВИНА БУД", код ЄДРПОУ - 05479585, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Рахівської міської ради, код ЄДРПОУ - 04053878, з позовними вимогами стягнення з відповідача заборгованості за договором №173 про закупівлю робіт по об`єкту: "Нове будівництво реабілітаційно-оздоровчого центру по вул. Б. Хмельницького в м. Рахів Закарпатської області. Коригування кошторисної документації" у розмірі 330 322.96 грн., що включає в себе 322 145.97 грн. (сума основного боргу), 4529.72 грн. (інфляційне збільшення), 3647.27 грн. (3% річних).
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судовий розгляд справи по суті на 02.05.2024 року. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
В подальшому, на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі від позивача (вх. №02.3.1-02/5461/24 від 09.07.2024 року), в якій він просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №907/335/24 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Рухівської міської ради на користь ТОВ "ВЕРХОВИНА БУД" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 032.30 грн.
Відтак, ухвалою суду від 10.07.2024 прийнято до провадження заяву позивача (вх. №02.3.1-02/5461/24 від 09.07.2024 року) про ухвалення додаткового рішення. Призначено судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на 29 серпня 2024 року.
Ухвалою суду від 15.08.2024 в межах даної справи призначено судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на 10.09.2024 року.
В судовому засіданні 10.09.2024 з`явився представник позивача.
Відповідач в судове засідання 10.09.2024 не з`явився, хоча був повідомлений про призначене судове засідання своєчасно та в належний спосіб, що підтверджується зокрема довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду від 15.08.2024) відповідачу, яка міститься в матеріалах справи.
Суд зазначає, що відповідач в належний спосіб був повідомлений про прийняття до провадження клопотання про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), яке надійшло від позивача та про необхідність подання заперечень на таке клопотання. Зокрема, ухвала суду від 10.07.2024 була направлена відповідачу судом до його електронного кабінету та отримана ним 10.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав достатньо часу та можливості надати свої заперечення з приводу клопотання про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), яке надійшло від позивача.
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши клопотання позивача про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), суд прийшов до наступного.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.
Відповідно до статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 1 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).
За змістом ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).
Згідно з ч. 5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинились.
Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У позовній заяві ТОВ "Верховина Буд", поданій представником позивача адвокатом Кузкою Сергієм Олександровичем до Рахівської міської ради про стягнення коштів, за результатом вирішення якої 05.07.2024 суд ухвалив рішення про повне задоволення позову, зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи, який становить 4954.90 грн. витрат на сплату судового збору та орієнтовно 20 000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження представництва у даній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Верховина Буд" адвокатом Кузкою Сергієм Олександровичем долучено до матеріалів справи копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АО №1118120 від 29.02.2024 року.
В подальшому, на адресу суду надійшла заява про відшкодування судових витрат, в тому числі на правову допомогу від позивача (вх. №02.3.1-02/5350/24 від 04.07.2024 року), в якій він вказує, що фактичний розмір витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, позивач надасть у строк передбачений ст. 129 ГПК України разом з детальним описом робіт (наданих послуг), та доказами на підтвердження їх виконання. Додатково, позивачем долучено до матеріалів справи копію договору №27/02-2024 від 27.02.2024 року з додатком №3 від 07.03.2024 року.
Згідно положень п. 1.1. договору, адвокат Кузка С.О. бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу клієнту по захисту та представництву інтересів клієнта (позивача).
Розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п. 4.1. договору).
Судом встановлено, що 07.03.2024 між сторонами був підписаний додаток №3 до договору №27/02-2024 від 27.02.2024 року про надання правничої допомоги, згідно п. 1 якого, адвокат бере на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу клієнту по захисту та представництву інтересів клієнта, у зв`язку із неналежним виконанням Рахівською міською радою Закарпатської області договору №173 від 18.09.2023 про закупівлю робіт по об`єкту.
За надання послуг обумовлених в п. 1 даного додатку, клієнт виплачує адвокату гонорар виходячи з реально витраченого адвокатом часу (в годинах). Вартість однієї години роботи адвоката становить 2000.00 грн. без ПДВ (п. 2 додатку).
У випадку врегулювання адвокатом спору клієнта з відповідачем, результатом якого стане сплата (при позасудовому врегулюванні) або присудження (за результатом судового процесу) на користь клієнта заборгованості за договором, клієнт сплачує адвокату гонорар успіху у розмірі 10 % від суми сплаченої (присудженої) до стягнення з Рахівської міської ради (п. 3 додатку).
Згідно положень п. 4 додатку, строк сплати клієнтом гонорару адвокату за надані послуги складає десять банківських днів з дня підписання сторонами акту про надання послуг.
Пунктом 7 сторони також передбачили, що клієнт зобов`язується оплачувати фактичні витрати адвоката пов`язані з виконанням доручення передбаченого п. 1 даного додатку (транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо) в 7 денний термін за фактично надані послуги з моменту надання адвокатом рахунку та акту наданих послуг, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката.
Після ухвалення рішення в даній справі, на адресу суду 09.07.2024 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення від позивача (вх. 02.3.1-02/5461/24 від 09.07.2024 року), в якій позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №907/335/24 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Рахівської міської ради на користь ТОВ "Верховина Буд" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 032.30 грн.
Додатком до даної заяви позивач долучив до матеріалів справи детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги та акт про надання послуг від 08.07.2024 року.
Згідно даних акту про надання послуг від 08.07.2024 - адвокат надав позивачу послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 13 000.00 грн. Зокрема, адвокат надав позивачу такі послуги: 1) Підготовка та подання до господарського суду Закарпатської області позовної заяви - 2 години - 4000.00 грн.; 2) участь в судовому засіданні 02.05.2024 по справі №907/335/24 - 1 година - 2000.00 грн.; 3) підготовка та подання до суду клопотання від 05.06.2024 про долучення доказів по справі №907/335/24 - 1.5 години - 3000 грн.; 4) участь в судовому засіданні 23.05.2024 по справі №907/335/24 - 1 година - 2000.00 грн.; 5) участь в судовому засіданні 05.07.2024 по справі №907/302/24 - 1 година - 2000.00 грн. Всього сума винагороди адвоката складає 13 000.00грн.
Розмір гонорару адвоката щодо присудження з Рахівської міської ради на користь клієнта відшкодування витрат у загальному розмірі 330 322.96 грн. - у розмірі 10 % від суми присудженої до стягнення з Рахівської міської ради складає - 33 032.30 грн.
Загальна вартість наданих послуг складає - 46 032.30 грн. та підлягає сплаті клієнтом адвокату протягом 10 банківських днів з дня підписання даного договору.
Детальний опис наданих послуг адвокатом Кузкою С.О. дублює перелік наданих послуг та їх вартість, які зазначені в акті про надання послуг від 08.07.2024 року.
В судовому засіданні адвокатом Кузкою С.О. заявлено клопотання та надано для залучення до справи докази часткової сплати позивачем гонорару адвоката, пояснивши, що за угодою з довірителем завершення розрахунків буде здійснено після стягнення грошових сум з відповідача, в частині задоволеній господарським судом.
Таким чином, розмір витрат на правову допомогу, які позивач поніс, має понести та бажає компенсувати за рахунок відповідача, складає 46 032.30 грн.
Отже, як встановлено судом, сума заявлених до відшкодування витрат 46 032.30грн. істотно перевищує заявлену в орієнтовному розрахунку суму, вказану у позовній заяві в розмірі 20 000.00грн.
Адвокатом Кузкою С.О. надано пояснення причин перевищення витрат на правничу допомогу порівняно з сумами, що заявлені позивачем при подачі позовної заяви.
Суд зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Адвокатом Кузкою С.О. надано усні пояснення причин перевищення витрат на правничу допомогу порівняно з сумами, що заявлені позивачем при подачі позовної заяви.
Однак, суд вважає, що позивач не довів, що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, що по суті складаються з гонорару успіху в сумі 33 032.30 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Оскільки станом на день прийняття рішення суд не розглядав та не вирішував питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відтак це питання має бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення. Крім того, представник позивача на виконання п. ч. 3 ст. 129 ГПК України зробив відповідну про це заяву, яка вказана вище.
Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач Рахівська міська рада клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача не заявив.
Разом з тим, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", можуть бути використані судом в якості джерела права. Так, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Такі докази, відповідно до частини першої ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 зі справи № 904/4507/18 зауважила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Отже, дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності, розміру заявлених заявником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, ціну позову, складність та значення для сторін цієї справи, суд зазначає, що загальний розмір витрат на правничу допомогу, заявлений представником позивача, не є пропорційним до предмета спору.
Також, суд бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).
Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17).
Отже, суд, враховуючи той факт, що дана справа є малозначною (ціна позову 330 322.96 грн.) і була призначена для розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 статті 12 ГПК України), то суд вважає, що заявлені представником відповідача до відшкодування витрати у загальній сумі 13 000,00 грн. достатніми і співмірними із складністю цієї справи, вони були фактичними і неминучими у якості гонорара.
Що стосується гонорару успіху у розмірі 10 % від суми присудженої до стягнення з Рахівської міської ради, який складає 33 032.30 грн., то суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування гонорару успіху як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як гонорар успіху, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Суд зауважує, що підчас вирішення цієї справи відповідач в судові засідання не з`являвся, проти правомірності правочину або стягуваних грошових сум заборгованості не заперечив, без поважних причин відзиву не подав, як вбачається з матеріалів справи не ускладнював позивачеві процес припинення зобов`язань та судового вирішення питання про стягнення боргу.
Відтак суд зазначає, що стягнення з відповідача на користь позивача усієї суми "гонорару успіху" в загальному розмірі 33 032.30 грн. є надмірним у даному випадку та не відповідає критерію розумності. Відтак, суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення, від додаткового гонорару "успіху" адвоката у даній справі до 7000,00грн., яка вкладається у межі заявленої попередньої суми витрат у позовній заяві.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд -
1. Заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла від представника позивача (вх. №02.3.1-02/5461/24 від 09.07.2024 року) - задовольнити частково.
3. В задоволенні решти витрат на правничу допомогу - відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 10.09.2024 року.
Суддя П. Д. Пригуза