ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2024 Справа № 917/839/22
м. Полтава
про розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява про:
- Розірвання договору оренди землі від 12.10.2020р., укладеного між Покровською сільською радою Хорольського району Полтавської області, правонаступником якої є Хорольська міська рада Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Багачанський", та додаткової угоди про внесення змін в договір оренди землі, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Багачанський" та Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області 12.10.2020 року (номер запису про інше речове право 39168122 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації речового права - 09.11.2020р.), укладену 24.05.2021р. Хорольською міською радою Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Багачанський";
- Скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Багачанський" земельної ділянки загальною площею 25,3462 га, кадастровий номер 532488500:00:010:0008, яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Берези Д.В. від 13.11.202р., номер запису про інше речове право 39168122 та припинення права оренди на вказану земельну ділянку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Багачанський";
Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що аналізом зібраних матеріалів встановлено, що СВК «Багачанський» істотно порушено умови договору щодо обов`язку орендаря використовувати земельну ділянку у відповідності до цільового призначення.
Ухвалою суду від 05.08.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк до 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви у наступний спосіб: надати докази доплати судового збору в сумі 2 481,00 грн з даної позовної заяви.
24.08.2022 (вхід. № 5839) від прокуратури надійшло повідомлення на виконання ухвали суду від 05.08.2022 про усунення недоліків позовної заяви шляхом доплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.08.2022 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 20.09.2022 на 12:10 год.
19.09.2022 (вхід. № 6647) від відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та продовження строку до 22.09.2022.
20.09.2022 (вхід. № 6676) від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 20.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та відкладено розгляд справи на 29.11.2022 на 10:00 год.
11.10.2022 (вхід. № 7335) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, вважає його безпідставним та неогрунтованим, з огляду на наступне:
- Право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Інтереси держави мають чітко формулюватися та умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або ч. 3 ст. 23 Закону «Про прокуратуру». На прокурора вказаною нормою процесуального права, до звернення до суду, покладений обов`язок попереднього з`ясування питання нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади чи іншим суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносин та з`ясування питання відсутності відповідного органу, на який би Державою було покладено функції із захисту її прав у спірних правовідносинах.
Вказане складатиме підставу звернення прокурора в якості позивача до суду та має обґрунтовувати предмет його позовних вимог.
Натомість, позовна заява прокурора вказаним вимогам не відповідає, оскільки прокурор лише формально вказав про те, що він звертається в інтересах держави в особі Хорольської міської ради, однак не надав доказів того, що особа в інтересах якого він звертається, не мала змоги звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів, чи докази звернення до прокуратури з клопотанням про представництво їх інтересів.
Так, Хорольська міська рада має законодавчо встановлене право на звернення до суду у сфері розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної форми власності та здійснення державного нагляду в сфері землеустрою.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на зазначене порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. І тільки невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Розумність строку визначається з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Саме цю позицію сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Хорольська міська рада Лубенського району своїми листами № 06-22/1331 від 12.04.2022р. та № 06-22/1379 від 18.04.2022р. повідомила Лубенську місцеву прокуратуру Полтавської області, що відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавський області № 358/ДК/312/АП/09/01/-21 від 19.05.2021р. встановлено, що частина земельної ділянки площею 8,1262 га (сіножаті), що входить до земельної ділянки з кадастровим номером 532488500:00:010:0008 загальною площею 25,3462 га (17,2200 (ріллі) та 8,1200 га (сіножаті)), розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, на час перевірки, розорана, на ній виявлено посіви сільськогосподарської культури соняшника.
Тобто актом № 358/ДК/312/АП/09/01 /-21 засвідчено про наявність розораної та засіяної земельної ділянки площею 8,1262 га (сіножаті) в складі загальної земельної ділянки 25,3462 га, наявність розробленого на замовлення СВК Багачанський» «Проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь» ( розробник ФОП Авраменко С.В.), що підтверджує такі зміни, але не зареєстрованого в Державному земельному кадастрі на момент проведення перевірки. Інших порушень не виявлено.
Відповідно до тексту постанови Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавський області № 358ДК/0082По/08/01/21 від 25.05.2021р. - зазначеним в ній порушенням матеріальна шкода державі не нанесена (розмір матеріальної шкоди державі складає - 0,00 грн.)
Відповідно до припису Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавський області № 358-ДК/0129Пр/03/01/-21 від 25.05.2021р. про усунення порушень вимог земельного законодавства - на виконання усунення порушень, по замовленню СВК «Багачанський» розроблений ФОП Авраменко С.В «Проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь» внесено до Державного земельного кадастру 19.06.2021 р.
Тобто порушення земельного законодавства усунуто, крім того адміністративний штраф в розмірі 340,00 грн. сплачений керівником СВК «Багачанський».
Відповідач вважає, що прокурором при зверненні до суду з позовом було неналежним чином обгрунтовано в чому саме полягає порушення інтересів держави та неналежний захист їх відповідним державним органом - Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області, як наслідок - необхідність їх захисту шляхом звернення до суду, а також визначені законом підстави для звернення до суду саме прокурора.
Тобто зараз Відповідач на законних підставах використовує дану земельну ділянку згідно з цільовим призначенням і підстави для розірвання договору оренди землі станом на час подання заяви відсутні.
- Відповідно до ст. 143 Земельного кодексу України : «Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:
а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;
б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально - паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару грунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель;
в) конфіскації земельної ділянки;
г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності;
ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки;
ґ-1) примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві.
Докази усунення порушення вимог земельного законодавства - розроблено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельній ділянці з кадастровим номером 532488500:00:010:0008 зазначає в своєму позові суду сам керівник прокуратури та відповідно підтверджує Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області, що є Позивачем в цій справі, в своїх листах № 06- 22/1331 від 12.04.2022р. та № 06-22/1379 від 18.04.2022р., які направлені Позивачем на адресу Лубенської окружної прокуратури та наведені в позовній заяві прокурора, що суперечить суті позовної заяви.
Наведений керівником прокуратури в позовній заяві Акт обстеження водного об`єкта від 05.05.2021р. - складений співробітниками поліції, що не є експертами, спеціалістами, фахівцями відповідної галузі для складення актів перевірки дотримання норм земельного законодавства.
Прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.
Відповідно до ст. 61 Земельного кодексу України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:
розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;
зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби;
будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;
влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;
миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;
випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища (Введення в дію, відбулося 17.06.2021).
Крім того відповідач звертає увагу суду на те, що прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період). Межень фаза водного режиму водного обєкту, яка щорічно повторюється в один і той же сезон, що характеризується малою водністю, тривалим стоянням низького рівня води. Виникає внаслідок зменшення водного живлення водного об`єкту. Зазвичай до межені відносять маловодні періоди тривалістю не менше 10 діб.
Обміри ніби то прибережної захисної смуги, що проведені ФОП Голуб С.В. в акті обстеження земельної ділянки від 5 травня 2021 року, зроблені без привязки до меженного періоду водного об`єкта і тому не можуть бути доказом ніби то використання Відповідачем прибережної захисної смуги не належним чином.
Прокурором не надано жодних доказів, що Відповідач розорав земельну ділянку саме в прибережній захисній смузі, а акт обстеження земельної ділянки від 5 травня 2021 року, що наведений прокурором в позовній заяві, складений не фахівцями відповідної галузі, є неналежним і недопустимим доказом, оскільки не являється висновком експерта.
Відповідач також зазначає, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який зараз триває.
Сільськогосподарський виробничий кооператив «Багачанський» є підприємством, що займається повним циклом вирощування сільськогосподарської продукції (пшениця, соняшник, кукурудза).
07.03.2022 року Прем`єр міністр України Шмигаль Д.А. звернувся до бізнесу і до людей, які працюють з проханням збирати своїх працівників та відновлювати виробництво. Допомога підприємств сьогодні як ніколи потрібна державі.
В квітні 2022 року між СВК «Багачанський» та Лубенською воєнною адміністрацією укладено мобілізаційний договір на постачання пшениці для потреб військових та загальної перемоги України.
СВК «Багачанський» працює в складних умовах воєнного часу для забезпечення вирощування сількогосподарських культур, допомоги потребам держави в такий складний час і недопущення продовольчої кризи в України.
Відповідач вважає, що вищенаведений позов керівника прокурори Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області не направлений на захист інтересів Держави в цей складний час, а лише відволікає підприємство від його основної діяльності - вирощування та забезпечення населення України сільськогосподарською продукцією.
01.11.2022 (вхід. № 8155) від прокуратури до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор вважає аргументи на заперечення позовних вимог безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
1. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2022 у справі № 912/2385/18.
Проте, вказану позицію відповідач виклав не у повному обсязі.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові № 912/2385/18 від 26.05.2020 вказала наступне:
« 76. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
77. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
78. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
79. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
80. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
81. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим.»
На виконання вказаного положення керівником Лубенської окружної прокуратури Полтавської області 08.04.2022 направлявся до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області лист з повідомленням про наявність порушення інтересів держави та необхідності вжиття заходів реагування до їх поновлення (самостійного звернення до суду з відповідним позовом). На вказаний лист Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області направлено до Лубенської окружної прокуратури Полтавської області листи від 12.04.2022 за № 06-22/133 та від 18.04.2022 за №06-22/1379, з яких вбачається, що Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області повідомлена про наявність порушення інтересів держави, проте вважає шкоду усунутою у зв`язку з тим, що відповідачем сплачено адміністративний штраф за вчинення вказаного правопорушення та виконано припис № 358-ДК/0129Пр/03/01/-21 від 25.05.2021, виданий старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області - заступником начальника управління - начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель - Лещенко О.М.
Таким чином, Лубенською окружною прокуратурою фактично надано Хорольській міській раді Лубенського району Полтавської області можливість відреагувати на вказане порушення інтересів держави. Про вказане прокурором зазначено в позовній заяві.
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Так, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.
При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18)
Відтак, пред`явлення позову у даному випадку прокурором в інтересах держави викликано саме захистом інтересів держави та територіальної громади в суді, оскільки не було вжито заходів щодо припинення порушень та повернення земельної ділянки.
Таким чином, прокурором виконана вимога ч. 3 ст. 23 Закону «Про прокуратуру» про те, що необхідною умовою для звернення прокурора з позовом є попереднє повідомлення саме тих відповідних компетентних органів, які мали б самостійно захищати інтереси держави.
Відповідача наразі притягнуто до адміністративної відповідальності, на виконання чого останнім внесено до Державного земельного кадастру 19.06.2021 відомості щодо «Проект землеустрою, що забезпечує еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь», а також сплачено адміністративний штраф та виконано припис владного органу.
На підставі викладеного, відповідач вважає, що допущене порушення усунуто.
Проте, відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, притягнення відповідача до цивільної відповідальності відповідає вимогам Конституції України.
Прокурор зазначає, що нецільове використання земельної ділянки порушує права та інтереси держави в особі Хорольськьої міської ради Лубенського району, а саме порушує вимоги раціонального землекористування, істотно погіршує якість землі та призводить знищення сіножатих, приведення земельної ділянки у непридатний для використання за призначенням стан, а повноважний суб`єкт позивач у справі, ніяких дій щодо захисту порушеного права не вчинив.
Частиною 5 ст. 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 5 ЗК України, одним із основних принципів земельного законодавства є принцип забезпечення раціонального використання та охорони земель.
Використання відповідачем земельної ділянки комунальної власності не за передбаченим договором видом використання порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, призводить до втрати з боку держави контролю над процесами оренди земельних угідь і виробництва сільгоспродукції в країні, суперечить державній політиці у сфері земельних відносин.
Використання земель із порушенням вимог чинного законодавства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права в Україні.
З доказів, доданих до позовної заяви вбачається, що орендар без погодження з орендодавцем фактично змінив вид використання сільськогосподарських земель, тим самим порушив вимоги раціонального землекористування та одного з основних принципів державної політики у сфері охорони земель, передбаченого ст. З Закону України «Про охорону земель» - забезпечення охорони земель, як основного національного багатства України.
Саме цим, перш за все, завдано шкоди власнику землі і саме за цим критерієм порушення договору є істотним.
2. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається до ст. 143 ЗК України, відповідно до якої примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі не усунення допущених порушень законодавства в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.
Як доказ усунення порушення вимог земельного законодавства зазначає, що розроблено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельній ділянці.
При цьому, відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Зобов`язання повернути земельну ділянку є похідною вимогою, яка залежить від задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди землі. Вказані вимоги є однорідними вимогами, виникають з одних і тих самих підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів, що відповідає вимогам п. 3.6. постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».
Крім того, відповідно до п. а) ст. 143 ЗК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28.01.2019 у справі №473/4413/17 у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки у розпорядження держави.
3. Заперечення відповідача факту розорювання прибережної захисної смуги є безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до додаткової угоди про внесення змін в договір оренди землі, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Багачанський» та Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області 12.10.2020 року (номер запису про інше речове право 39168122 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації речового права - 09.11.2020 року), в оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,3462 га, у тому числі: сіножаті - 5,8342 га, сіножаті - 2,2920 га, рілля - 17,2200 га.
Так, підставою подачі позову є розорювання сіножатей, що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 19.05.2021 № 358-ДК/312/АП/09/01/-21, протоколом про адміністративне правопорушення від 25.05.2021 №358-ДК/0082П/07/01/-21, постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.05.2021 № 358-ДК/0082По/08/01/-21.
Крім того, посилання відповідача, що обміри прибережної захисної смуги, що проведені ФОП Голуб С.В. в акті обстеження земельної ділянки від 05.05.2021 зроблені без прив`язки до меженного періоду водного об`єкта і тому не можуть бути доказом використання відповідачем прибережної захисної смуги, є безпідставними.
Місце розташування прибережної захисної смуги підтверджується кадастровим планом земельної ділянки, планом типів сервітутів та обмежень прав та іншими матеріалами, які містяться у Проекті.
18.11.2022 (вхід. № 8887) від представника відповідача до матеріалів справи надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній проти позову заперечує, просить суд залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що як в позовній заяві так і у відповіді на відзив Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області належно не обґрунтовано причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. У вказаних заявах по суті міститься лише твердження про необхідність захисту порушених на думку позивача інтересів держави та територіальної громади.
Більш того, до матеріалів справи долучено листування між Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області та Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області (листи від 12.04.2022 року № 06-22/133, від 18.04.2022 року № 06-22/1379) з суті яких вбачається, що Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області вжила заходів щодо захисту інтересів держави, а саме відповідачем сплачено адміністративний штраф за вчинення правопорушення та виконано припис № 358-ДК/0129Пр/03/01/-21 від 25.05.2021 року, яким, зокрема, зобов`язано відповідача усунути порушення вимог земельного законодавства, привести земельну ділянку у стан, придатний до використання.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Позивач, як на підставу подачі позовної заяви вказує, що підтвердженням розорювання сіножатей є акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 19.05.2021 року № 358-ДК/312/АП/09/01/-21, протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2021 №358-ДК/0082П/07/01/-21, постанова про накладення адміністративного стягнення від 25.05.2021 року № 358-ДК/0082По/08/01/-21, однак відповідач не погоджується з наведеним та просить суд звернути увагу на наступному.
Так, відповідно до вищевказаного протоколу та постанови, а також відповідно до припису від 25.05.2021 року № 358-ДК/0129Пр/03/01/-21 старшим держаним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області при обстеженні земельної ділянки виявлено, що частину земельної ділянки розорано, на ній здійснено посів сільськогосподарської культури - соняшника.
Однак, в обґрунтування пред`явлення даного позову саме до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Багачанський», позивач фактично посилається лише на сам по собі факт того, що орендарем та користувачем вказаної земельної ділянки згідно даних Держгеокадастру є товариство відповідача.
Разом з тим, матеріали перевірки та справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів того, якою саме особою вчинено правопорушення - розорана та засіяна соняшником частина прибережної захисної смуги. Відсутні докази і того, що ці сільськогосподарські роботи проводилися саме Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Багачанський». Директор Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Багачанський» ознайомившись з матеріалами перевірки Держгеокадастру, протоколом та постановою, у своїх поясненнях лише зазначив про зобов`язання усунути виявлені Факти.
Таким чином, за результатами перевірки фактично не встановлено особу, якою допущено нецільове використання частини земельної ділянки. Позивач у позові взагалі не посилається та не обґрунтовує позовні вимоги недотриманням відповідачем умов договору оренди щодо порушення вимог земельного законодавства, а вказує, що Сільськогосподарський виробничий кооператив «Багачанський» засіяв соняшником частину прибережної смуги земельної ділянки, тобто допустив нецільове використання земельної ділянки.
Однак, вказане правопорушення за своїм змістом носить характер активної діяльності: щоб здійснити посів соняшника необхідно розорати пасовища, підготувати земельну ділянку до посіву, за необхідності внести добрива, посіяти соняшник, а в подальшому і зібрати врожай. Уповноваженою особою Держгеокадастру перевірка проводилася 19.05.2021 року і зафіксовано стан земельної ділянки з наявними на ній посівами соняшника, тобто вже після проведення невстановленою особою певного комплексу сільськогосподарських робіт.
Само по собі можливе не здійснення контролю посадовими особами Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Багачанський» за станом орендованої та отриманої у користування земельної ділянки, не свідчить, що нецільове використання земельної ділянки вчинено саме товариством, і не становить склад правопорушення, до адміністративної відповідальності за яке притягнуто директора товариства.
Окрім того, постанова про накладення адміністративного стягнення від 25.05.2021 року №№ 358-ДК/0082По/08/01/-21, що на переконання позивача підтверджує факт нецільового використання земельної ділянки з огляду на її не оскарження та сплату штрафу, прийнята не судом, а старшим державним інспектором Держгеокадастру, тому відсутні підстави для висновку про наявність встановлених у ній обставин, які не підлягають доведенню при розгляді даної справи.
29.11.2022 (вхід. № 9282) від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 29.11.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, відкладено розгляд справи на 24.01.2023 на 11:0 год.
14.12.2022 (вхід. № 9874) від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до матеріалів справи надійшли пояснення, в яких останній позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.
Ухвалою суду від 24.01.2023 відкладено розгляд справи на 23.03.2023 на 09:50 год.
25.01.2023 (вхід. № 964) від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення, в яких останнє вважає, що предмет спору на момент звернення керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до суду відсутній, оскільки позовна заява про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки надійшла на адресу Головного управління 01.08.2022 року, а ухвалою від 25.08.2022 було відкрито провадження у справі. В свою чергу 25.05.2021 року порушення було усунуте, а штраф за вчинене адміністративне правопорушення сплачено, а тому просить суд в позові відмовити.
21.03.2023 (вхід. № 3562) від прокурора надійшли до матеріалів справи заперечення щодо заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.
Ухвалою суду від 23.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з мотивів, зазначених в ухвалі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2023 на 10:00 год.
24.05.2023 (вхід. № 6590) від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.
Судове засідання, призначене на 25.05.2023 на 10:00 год. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпусці.
Ухвалою суду від 12.06.2023 призначено розгляд справи на 22.08.2023 на 11:00 год.
11.08.2023 (вхід. № 9899) від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх представника.
Судове засідання, призначене на 22.08.2023 на 11:00 год. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою суду від 05.09.2023 призначено розгляд справи на 14.11.2023 на 10:00 год.
Судове засідання, призначене на 14.11.2024 на 10:00 год. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
Ухвалою суду від 24.11.2023 призначено розгляд справи на 30.01.2024 на 11:00 год.
В судовому засіданні 30.01.2024 представник прокуратури позовні вимоги підтримує. Представник відповідача проти позову заперечує.
В судовому засіданні 12.03.2024 оголошено перерву до 23.04.2024 до 15:30 год.
Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.
В судовому засіданні 23.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Рішенням Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 1192 від 25.03.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 25,3462 га кадастровий номер :00:010:0008 із зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01) на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, за межами населених пунктів.

Аналогічні дії вчинялися відносно земельної ділянки за кадастровим номером :00:010:0007.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.05.2021 земельна ділянка за кадастровим номером 532488500:00:010:0008 належить на праві власності територіальної громади в особі Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, форма власності комунальна, зареєстроване 10.07.2019.

12 жовтня 2020 року між Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Багачанський» укладено договір оренди землі, відповідно до якого останньому надано в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів на території Покровськобагачанської сільської ради (наразі Хорольська ОТГ Лубенського району Полтавської області).

09.11.2020 до Реєстру внесено відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар Сільськогосподарський виробничий кооператив «Багачанський», вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки.

Пунктами 2, 4, 5, 6 Договору передбачено, що в оренду надається земельна ділянка загальною площею 25,3462 га, в тому числі 25,3462 га - сіножаті. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 12.10.2020 становить 149 112,37 грн. Кадастровий номер земельної ділянки :00:010:0008. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Відповідно до п. 8 вказаного Договору договір укладено на строк 7 (сім) років, який обчислюється від дати укладення договору.

Відповідно до умов використання земельної ділянки, а саме п.15 та п.16 Договору, земельна ділянка надається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 17 Договору сторони погодили умови збереження стану об`єкта оренди: дотримуватись вимог протиерозійної організації території, де розташована земельна ділянка, дотримуватись екологічної безпеки землекористування та при користуванні земельною ділянкою дотримуватись вимог Земельного кодексу України, природоохоронного законодавства та інших законодавчих актів України з питань оренди земельних ділянок.

Відповідно до п. 23, п. 24 Договору, в яких зазначені обмеження щодо використання земельної ділянки, вказано, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи та прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах. Площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження, відповідно становить 0,5455 га та 3,4595 га. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю земельну ділянку.

Відповідно до п. 28 Договору орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та цим договором; дотримуватись режиму природоохоронного використання земель; інші обов`язки, передбачені Законом України «Про оренду землі» та цим Договором.

Відповідно до п. 32 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Відповідно до рішень Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області №8 від 08.12.2020 «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Хорольської міської ради» та № 20 від 23.12.2020 «Про внесення змін до рішення 1 сесії міської ради 8 скликання «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Хорольської міської ради» від 08.12.2020 №8» визначено, що Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області.

13 квітня 2021 року Хорольською міською радою Лубенського району прийнято рішення № 320 «Про зміну умов договору оренди землі», на підставі якого 24.05.2021 між Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Багачанський» укладено Додаткову угоду про внесення змін в договір оренди землі, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Багачанський» та Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області 12.10.2020 (номер запису про інше речове право 39168122 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації речового права - 09.11.2020).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в п. 2 Договору оренди землі, шляхом викладення його в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,3462 га, у тому числі: сіножаті - 5,8342 га, сіножаті - 2,2920, рілля - 17,2200 га.»

За пунктом 2 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни в п.5 Договору оренди землі та зазначити в ньому, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :00:010:0008 становить 333 478,20 грн.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди інші умови Договору оренди землі залишаються без змін та сторони підтверджують за ними свої зобов`язання.

Прокурор зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:010:0008, яка перебуває в оренді СВК «Багачанський», використовується не за видом цільового використання, оскільки вказана земельна ділянка (з цільовим призначенням 17,2200 га ріллі та 8,31200 га сіножаті), зокрема, прибережна захисна смуга площею 3,4595 га (сіножаті), розорана та засіяна сільськогосподарською культурою - соняшником, чим порушено вимоги земельного законодавства.

Зазначене підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки від 19.05.2021 № 358- ДК/312/АП/09/01 /-21, переданої в оренду СВК «Багачанський», який складено старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - заступником начальника управління - начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель - Лещенко Оксаною Миколаївною.

Так, відповідно до вимог статтей 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки комунальної власності площею 25,3462 га кадастровий номер :00: 010:0008.

Під час перевірки встановлено, що земельна ділянка розорана, на ній виявлено посів сільськогосподарської культури - соняшника. Частина вказаної земельної ділянки площею 3,4595 га представлена прибережною захисною смугою, про що внесено відомості до Державного земельного кадастру. На замовлення СВК «Багачанський» розроблено «Проект землеустрою, що забезпечує, еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь...» на зазначеній земельній ділянці, поряд з тим до Державного земельного кадастру зміни щодо угідь не внесено.

У результаті перевірки встановлено порушення вимог статей 59, 122 Земельного кодексу України Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області та вимог статті 61 Земельного кодексу України та статті 37 Закону України «Про охорону земель» СВК «Багачанський».

Згідно протоколу огляду місця події від 05.05.2021, проведеним за участю інженера-геодезиста Голуба С.В., об`єктом огляду якого є водний об`єкт, що розташований поблизу с. Настасівка Лубенського (Хорольського) району, навколо якого знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 532488500:00:010:0008. Відповідно до протоколу огляду місця події на момент огляду прибережна захисна смуга навколо ставка порушена. Під час проведення огляду місця події проводилися роботи по визначенню координатних точок за допомогою примача GPS типу Geo Explorer - 6000 Geo XR №540348853 з метою встановлення площі захопленої прибережної смуги. В результаті вимірювань встановлено, що розорання прибережної території - захисної смуги здійснювалось навколо ставка і становить від 1 м до 11 м, загальною площею 0,3265 га. В подальшому встановлено, що навколо ставка здійснена оранка та в подальшому посіяно насіння соняшника, здійснено каткування земельної ділянки навколо ставка.

Відповідно до акта обстеження водного об`єкта, який знаходиться в с. Настасівка Лубенського району Полтавської області від 05.05.2021 членами комісії: слідчим СВ ВП №2 Лубенського РВП старшим лейтенантом поліції Богатиренко М.М., старшим ОП ДОП ВП №2 Лубенського РВП капітаном поліції Яковенко О.І., начальником Хорольської дільниці РОВР у Полтавській області Орловським В.Ю., в результаті обстеження було встановлено: водний об`єкт був створений штучно; ширина водного об`єкта становить 68м, довжина 212 м; вершина ставка переходить у річку шириною 3 м та довжиною 92м; площа водного дзеркала становить 1,7 га. Прибережна смуга навколо ставка порушена і становить від 1 до 11 м.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів.

Отже, ширина прибережної захисної смуги на спірній земельній ділянці складає 25 м.

Таким чином встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 532488500:00:010:0008 сільськогосподарського призначення, комунальної власності яка знаходиться на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області та перебуває в оренді СВК «Багачанський», використовується з порушенням пункту «а» частини другої статті 61 та пункту «а» частини першої статті 96 Земельного кодексу України.

25 травня 2021 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - заступником начальника управління - начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_1 внаслідок обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності площею 25,3462 га (рілля, сіножаті) кадастровий номер :00:010:0008 виявлено порушення СВК «Багачанський» вимог земельного законодавства України шляхом розорення сіножатей площею 8,1262 га, з яких 3,4595 га представлені прибережною захисною смугою. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення № 358-ДК/0082П/07/01/-21.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №358- ДК/0082По/08/01/-21 від 25.05.2021 голову СВК «Багачанський» визнано винним (винною) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та постановлено накласти на нього (неї) адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн (триста сорок гривень).

Крім того, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - заступником начальника управління - начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_1 25 травня 2021 року за реєстраційним № 358-ДК/0129Пр/03/01/-21 складено припис, за яким встановлюється порушення - розорення сіножатей площею 8,1262 га, частина вказаної земельної ділянки площею 3,4595 га представлена прибережною захисною смугою.

Відповідно до копії квитанції від 28.05.2021, код квитанції 9233-9492-2903-9078, представником СВК «Багачанський» сплачено адміністративний штраф у розмірі 340,00 грн.

Факт вчинення порушення вимог земельного законодавства та умов договору оренди землі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення та приписом. Представником СВК «Багачанський» сплачено адміністративний штраф, що є фактичним визнанням юридичного факту нецільового використання земельної ділянки.

Вивчивши матеріали справи, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, пов`язані з орендою землі, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, вказаним Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статями 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини 1, 9 вказаної норми).

Статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 вказаного закону визначено, що істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Стаття 34 Земельного кодексу України передбачає, що землі для сінокосіння є окремим видом використання земельних ділянок.

Відповідно до ч. 3 ст. 85 Водного кодексу України у користування на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, Спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково - дослідних робіт.

Зокрема, статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначено обов`язок орендаря у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; дотримуватися режиму використання земель водного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про охорону земель» на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність, зокрема, щодо вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ.

Відповідно до ч. 1 та п. а ч. 2 ст. 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

В силу ст.1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки це допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Згідно ч.1, 3 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико - культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Відповідно до ч.1 ст.22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначенні для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать 1) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), 2) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації).

Системний аналіз положень вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1011/18306.

Відповідно до ч.4 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і внутрішнього водного транспорту в порядку, встановленому законом.

За приписами ч. 5 ст. 20, ст. 34 Земельного кодексу України земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби може використовуватися лише в межах вказаного виду використання, тобто відповідач зобов`язаний був використовувати земельну ділянку виключно як сіножаті, тобто в межах виду користування, передбаченому умовами договору.

Відповідач розорав та засіяв частину земельної ділянки, яка представлена прибережною захисною смугою та на яку встановлено обмеження (обтяження) відповідно до п. 23 Договору, відноситься до сільськогосподарських угідь - сіножаті, чим порушив умови договору оренди землі від 12.10.2020.

Згідно ст. 25 ЗУ "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України;

Згідно п. 23, п. 24 Договору на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи та прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах. Площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження, відповідно становить 0,5455 га та 3,4595 га. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю земельну ділянку.

Згідно з статтею 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Частина 1 статті 188 Господарського кодексу України передбачає що, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та дотримання режиму прибережних захисних смуг.

Допущене відповідачем порушення є істотним, оскільки сторони заздалегідь при укладенні договору встановили обмеження на орендовану земельну ділянку - прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах, на якому, згідно умов договору, можливий лише один вид використання - виключно сіножаті.

Згідно п. 34 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором.

Відповідно до п. 28 Договору орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та цим договором; дотримуватись режиму природоохоронного використання земель; інші обов`язки, передбачені Законом України «Про оренду землі» та цим Договором.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку у разі використання земель не за цільовим призначенням здійснюється у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 28.01.2019 у справі №473/4413/17 викладена правова позиція про те, що у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки у розпорядження держави.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків, встановлених договором оренди землі, і порушенням вимог чинного законодавства, що регулює вказані правовідносини, а саме, використання орендованої земельної ділянки не за передбаченим договором видом цільового призначення, укладений між Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області (Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області) та відповідачем СВК «Багачанський» договір оренди землі від 12.10.2020, який зареєстрований 09.11.2020 та додаткова угода про внесення змін в договір оренди землі від 24.05.2021 підлягають достроковому розірванню.

В свою чергу розірвання зазначеного договору та додаткової угоди свідчить про відсутність правових підстав для займання відповідачем орендованої земельної ділянки та про його обов`язок її повернення на користь орендодавця.

Стаття 653 Цивільного кодексу України встановлює правові наслідки розірвання договору, відповідно до частини другої якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

У пункті 18 Договору встановлено, у разі припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержав її в оренду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, вимога прокурора про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку у розпорядження Хорольської міської ради Лубенського району є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність доказів того, що дії по розоренню прибережної захисної смуги вчинені саме відповідачем. Підписуючи договір оренди землі від 12.10.2020, відповідач погодився з п. 6 договору, згідно якого земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Матеріали справи також не містять доказів звернення відповідача до відповідних органів з заявами щодо розорювання прибережної захисної смуги іншими особами, як під час дії договору так і до його укладення.

Щодо скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, суд зазначає наступне.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльності державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку є також скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди СВК «Багачанський» на земельну ділянку загальною площею 25,3462 га, кадастровий номер :00:010:0008, яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Берези Дарії Василівни від 13.11.2020 номер запису про інше речове право 39168122 та припинення права оренди на вказану земельну ділянку Сільськогосподарського виробничого кооперативу Багачанський.

Отже, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі та додаткової угоди про внесення змін в договір оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та припинення права оренди, повернення земельної ділянки, є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч.2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.123,129,210,232,233,236,238,240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Розірвати договір оренди землі від 12.10.2020, укладений між Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області, правонаступником якої є Хорольська міська рада Полтавської області області (вул. 1 Травня, 4, м. Хорол, Полтавська область, 37800, ), та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Багачанський (вул. Шкільна, 1, с. Покровська Багачка, Хорольський район, Полтавська область, 37812, ), та додаткову угоду про внесення змін в договір оренди землі, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом Багачанський та Покровськобагачанською сільською радою Хорольського району Полтавської області 12.10.2020 року (номер запису про інше речове право 39168122 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата реєстрації речового права - 09.11.2020), укладену 24.05.2021 Хорольською міською радою Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Багачанський.

3. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Сільськогосподарського виробничого кооперативу Багачанський на земельну ділянку загальною площею 25,3462 га, кадастровий номер 532488500:00:010:0008, яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Берези Д.В. від 13.11.2020, номер запису про інше речове право 39168122 та припинити право оренди на вказану земельну ділянку Сільськогосподарського виробничого кооперативу Багачанський.

4. Зобов`язати Сільськогосподарський виробничий кооператив Багачанський (вул. Шкільна, 1, с. Покровська Багачка, Хорольський район, Полтавська область, 37812, ) повернути Хорольській міській раді Лубенського району Полтавської області (вул. 1 Травня, 4, м. Хорол, Полтавська область, 37800, ) земельну ділянку загальною площею 25,3462 га, кадастровий номер :00:010:0008, розташовану на території Хорольської міської ради Полтавської області згідно акту приймання - передачі.

5. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу Багачанський (вул. Шкільна, 1, с. Покровська Багачка, Хорольський район, Полтавська область, 37812, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р №UA0006160 банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 9 924,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.