ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м.Дніпро Справа № 908/3497/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 (повний текст ухвали складено 08.05.2024, суддя Зінченко Н.Г.) у справі № 908/3497/23

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», (69006, м.Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

до відповідача за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

про тлумачення пункту договору

у справі № 908/3497/23

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

про стягнення 320 602 693,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 01/60894 від 13.11.2023 (вх. № 38429/08-07/23 від 24.11.2023) Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя про стягнення 320 602 693,22 грн. заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019, в тому числі 312 247 462,32 грн. основного боргу за надані послуги за січень - жовтень 2023 року, 4 939 562,53 грн. інфляційних втрат та 3 415 668,37 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3497/23, справі присвоєно номер провадження справи 4/228/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.12.2023.

25.12.2023 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 24.12.2023, (вх. № 4183/08-07/23 від 25.12.2023) Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23 зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями) повернуто Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2024 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 про повернення зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» у справі № 908/3497/23 залишено без змін.

03.05.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява вих. № 02/05/2024 від 02.05.2024, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.05.2024, (вх. № 1471/08-07/24 від 03.05.2024) Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про надання тлумачення пункт 2.9. договору № 0421-03015 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що укладений в новій редакції від 17.09.2021 у формі Додаткової угоди № 6, в частині «самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою сервісу» щодо того чи лише позивач, як оператор системи передачі має можливість та право формувати в електронному вигляді за допомогою сервісу і надавати рахунки Відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 зустрічну позовну заяву вих. № 02/05/2024 від 02.05.2024, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.05.2024, (вх. № 1471/08-07/24 від 03.05.2024) Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про надання тлумачення пункт 2.9. договору № 0421-03015 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що укладений в новій редакції від 17.09.2021 у формі Додаткової угоди № 6, в частині «самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою сервісу» щодо того чи лише позивач, як оператор системи передачі, має можливість та право формувати в електронному вигляді за допомогою сервісу і надавати рахунки відповідачу повернуто Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя.

Підставою для повернення зустрічного позову суд вказав, що він є таким, що поданий з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з судовим рішенням, Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі № 908/3497/23, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Одночасно скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, через брак вільних обігових коштів на рахунках товариства внаслідок тяжкого фінансового становища.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги обґрунтовані невчасним виконанням Відповідачем фінансових зобов`язань згідно Договору від 04.05.2019 р. № 0421-03015 (зі змінами та доповненнями), та відповідно до пунктів 2.7., 2.9. Договору Позивачем (за первісним позовом) нараховано суму боргу в загальному розмірі 320 602 693 грн. 22 коп.

Не правильне тлумачення Позивачем за первісним позовом умов Договору веде за собою тяжкі наслідки для Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», як Відповідача, у вигляді невірного встановлення початку перебігу строків вимоги основного боргу та нарахування штрафних санкцій.

Позивач за зустрічним позовом акцентує увагу суду на тому, що на момент укладення спірного Договору він добросовісно вважав, що сторони однаково розуміють та тлумачать його умови, предмет, порядок та строк їх виконання, а спір по справі виник вже в процесі його виконання та проявився у передчасному зверненні Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до суду, оскільки Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» не порушило своїх зобов`язань за Договором.

Зустрічний позов мотивований тим, що: умови, що передбачені пунктом 2.9 Договору створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго». Наслідком неправильного застосування умов пункту 2.9 Договору є збільшення кредиторської заборгованості Відповідача за первісним позовом, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Позивач за зустрічним позовом зазначав, що внаслідок повномасштабної агресії генеруючі підприємства Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» піддавались та піддаються систематичним ворожим обстрілам, а істотна частина дороговартісного обладнання зазнала серйозних ушкоджень або взагалі була знищена. Більш того, одне із генеруючих підприємств («Запорізька ТЕС») знаходиться на тимчасово окупованій території. Через це Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» перебуває у тяжкому фінансовому стані, оскільки змушене нести суттєві витрати на ремонт та/або відновлення відповідного енергетичного обладнання, аби не допустити енергетичного колапсу та негативних екологічних наслідків в Україні.

На думку скаржника, наведені обставини в зустрічному позові якраз і є тими обставинами, які відображають причини пропуску строку для подачі зустрічного позову, які суд мав врахувати при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову.

Підприємство позбавлене можливості функціонувати та вести господарську діяльність в нормальному сталому режимі, який був до повномасштабного вторгнення. Працівники підприємства перебувають під постійним психологічним впливом та стресом від обстрілів та повітряної тривоги.

Наслідки неправомірного стягнення грошових коштів за первісним позовом може призвести до фатальних наслідків та перебоїв у роботі підприємства, яке має велике значення для енергетичного сектору країни.

Тож, в даному випадку, не можна формально підходити до вирішення питання про прийняття зустрічного позову до розгляду при незначному пропуску строку на його подання.

Суд першої інстанції повинен був врахувати військовий стан та фактичні обставини в яких знаходиться підприємство, неповоротність наслідків, які може зазнати підприємство, та прийняти зустрічний позов до розгляду.

Натомість, судом невірно застосовано ст. 118, 119 ГПК України та повернуто зустрічний позов заявнику без розгляду. В порушення ст. ст. 2, 86, 236 ГПК України, Господарський суд Запорізької області не дослідив повно та всебічно обставин відсутності клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу судувід 09.05.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №908/3497/23. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/3497/23.

24.05.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2024 відмовлено Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі № 908/3497/23 залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: - сплатити судовий збір у встановленому порядку, розмірі та на належні реквізити, надати до суду докази його сплати.

24.06.2024 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги у даній справі, якою долучено до матеріалів скарги платіжну інструкцію від 21.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі № 908/3497/23. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем/ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Виходячи з норм статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГГПК України.

Отже, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним. Подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Частиною першою статті 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Нормою пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Отже, право пред`явити зустрічний позов може бути реалізоване у строк, встановлений ГПК України, а саме для подання відзиву, який є строком, встановленим законом, оскільки в нормах пункту 3 частини другої статті 46 та частини першої статті 180 ГПК України не йдеться про встановлення ними строку для подання відзиву судом, а імперативно законом встановлено період часу для подання зустрічного позову, який має відповідати строку для подання відзиву.

За нормою частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, прямо з норми частини восьмої статті 165 ГПК України вбачається, що для подачі відзиву строк встановлює суд у межах граничного строку - 15 днів з дня вручення ухвали.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК).

Частиною першою статті 116 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Подібну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019 у справі № 910/5172/19.

Як вже зазначалась та вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3497/23, справі присвоєно номер провадження справи 4/228/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.12.2023. (а.с. 44-45 т 1)

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2023 у справ № 908/3497/23 Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя продовжений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 26.12.2023. (а.с. 58-59 т 1)

Відтак, з огляду на наведені норми, зокрема норми частини першої статті 180 ГПК України, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву, а відповідно й пред`явити зустрічний позов, у строк до 26.12.2023 (включно).

25.12.2023 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 24.12.2023, (вх. № 4183/08-07/23 від 25.12.2023) Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.12.2023 у справі № 908/3497/23 зустрічну позовну заяву залишено без руху, позивачу з зустрічним позовом надано строк терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 у справі № 908/3497/23 зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про визнання у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» наявним право не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування за період з січня 2023 року по 20 жовтня 2023 року на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0421-03015 від 04.05.2019 (зі змінами та доповненнями) повернуто Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2024 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.01.2024 про повернення зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» у справі № 908/3497/23 залишено без змін.

03.05.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява вих. № 02/05/2024 від 02.05.2024, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.05.2024, (вх. № 1471/08-07/24 від 03.05.2024) Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ про надання тлумачення пункт 2.9. договору № 0421-03015 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що укладений в новій редакції від 17.09.2021 у формі Додаткової угоди № 6, в частині «самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою сервісу» щодо того чи лише позивач, як оператор системи передачі має можливість та право формувати в електронному вигляді за допомогою сервісу і надавати рахунки Відповідачу. (а.с. 06-30 т 2)

Таким чином, з огляду на встановлений ухвалою суду строк подання відзиву на позовну заяву, зустрічний позов АТ «ДТЕК Дніпроенерго» вих. № 02/05/2024 від 02.05.2024, сформований в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.05.2024, (вх. № 1471/08-07/24 від 03.05.2024) є таким, що поданий з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (частина третя).

За змістом наведеної статті 119 ГПК України пропущений учасником процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за умови звернення учасника із заявою про поновлення такого строку, в якій він має навести причини пропуску строку, а суд оцінити наведені заявником причини на предмет їх поважності.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк виступає одним із ключових елементів господарсько-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.

Під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ГПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з-поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, із початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення встановленого законом строку безпосередньо пов`язане з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У тому випадку, коли у встановлений законом строк учаснику справи виконати певні процесуальні дії не є можливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації, у такого учасника виникає унормована законом можливість ініціювати поновлення процесуального строку, у спосіб звернення до суду із заявою, в якій має бути наведено причини пропуску строку; суд же лише має здійснити оцінку причин пропуску строку, наведених заявником, на предмет їх поважності. Інший підхід порушував би принципи диспозитивності та змагальності.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 918/604/23.

Разом із тим, із заявою про поновлення строку, встановленого законом, відповідач/АТ «ДТЕК Дніпроенерго» не звертався.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви на підставі частини шостої статті 180 ГПК України.

Також суд першої інстанції слушно зауважив, що повернення зустрічного позову не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

Слід зазначити, що правова позиція, що подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку для подання відзиву є підставою для її повернення, є послідовною та викладена в низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08.08.2023 у справі № 903/951/22 та від 06.12.2023 у справі № 918/604/23.

У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з повним з`ясуванням обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі № 908/3497/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі № 908/3497/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін