ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024м. ХарківСправа № 922/1592/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

при секретарі судового засідання Усатій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, проспект Берестейський, 14) в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрації морського порту Південний) (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 11)
до Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕОН ЕНЕРДЖІ (63408, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. Лиманська, буд. 15, корп. А)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрації морського порту Південний) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕОН ЕНЕРДЖІ, в якому просить:

- Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕОН ЕНЕРДЖІ (, 63408, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. Лиманська, буд. 15, корп. А, ІВАN: UА4939707, 4936610) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м Київ, проспект Перемоги, 14, ), в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, м. Южне Одеської області, вул. Берегова, 11, IВАN UА2002933, ) кошти у розмірі 513 562,80 грн. (п`ятсот тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві грн., 80 коп.), сплачені попереднім платежем за договором про постачання електричної енергії від 20.12.2023 № 170-В-ПВФ-23;

- Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕОН ЕНЕРДЖІ (, 63408, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. Лиманська, буд. 15, корп. А, ІВАN: UA4939707, UА4936610) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ), в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, м. Южне Одеської області, вул. Берегова, 11, ІВАN UА2002933, ) судовий збір, сплачений за розгляд даної справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1592/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 10 червня 2024 року о 12:00 год.

22.05.2024 через систему Електронний суд представником позивача до суду подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 13233, в якому просить: провести судові засідання по справі № 922/1592/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`яку ЕаsуСоn; забезпечити можливість участі представника Позивача Донченко Наталії Сергіївни, у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`яку ЕаsуСоn.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2024 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 13233 від 22.05.2024) - задоволено.

07.06.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи за вх. № 14918.

10.06.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи за вх. № 15007.

В судовому засіданні 10.06.2024 на підставі п.3. ч.2. ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2024 виправлено описку в протокольній ухвалі від 10.06.2024 по справі №922/1592/24, вказавши вірні дату та час проведення наступного підготовчого засідання - "24" липня 2024 р. о 11:15.

В судовому засіданні 24.07.2024 на підставі ч.3 ст.177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.08.2024 о 11:25 год.

В судовому засіданні 05.08.2024 на підставі п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 14.08.2024 року об 12:00 год.

В судовому засіданні 14.08.2024 на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 02.09.2024 о(б) 11:45 год.

В призначене судове засідання 02.09.2024 учасники справи своїх представників не направили.

Разом з цим, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.12.2023 між державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації морського порту Південний) (надалі - Позивач, Адміністрація, Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕОН ЕНЕРДЖІ» (надалі - Відповідач, Постачальник) укладений договір постачання електричної енергії № 170-В- ПВФ-23 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язався передати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов`язався оплатити Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 2.4. Договору (в редакції додаткової угоди № 1) очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії за цим Договором складає 2 040 505,326 кВт*год.

Пунктом 5.1. Договору регламентовано, що розрахунки з Постачальником за електричну енергію здійснюються за цінами, визначеними у Додатку № 1 - «Комерційна пропозиція», який є невід`ємною частиною цього Договору, у національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника,

У пункті 5.8. Договору сторони погодили, що приймання-передачі електричної енергії, поставленої Постачальником та прийнятої Споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання Сторонами щомісячних Актів приймання-передавання товарної продукції, які є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Відповідно до п. 5.10. Договору Споживач здійснює оплату за електроенергію до 10 (десятого) числа розрахункового місця - попереднім платежем не більше 50% вартості договірної величини: споживання електричної енергії згідно з запланованим обсягом споживання електричної енергії за даний місяць або вартості величини очікуваного споживання при значному відхиленні споживання електроенергії у розрахунковому періоді, на підставі рахунку на попередню оплату Постачальника, з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично спожиту електричну енергію.

Строк оплати рахунку за спожиту електричну енергію: не пізніше ніж до 20 (двадцятого) числа місяця, що слідує за розрахунковим (п. 5.11. Договору).

Так, 27.02.2024 Постачальник виставив рахунок на оплату № 17 на суму 771 702,96 грн. з урахуванням ПДВ за електричну енергію у кількості 140 000 кВт.год (50% договірної величини за березень відповідно до Додатку № 2).

У відповідності до п. 5.10. Договору, 05.03.2024 Адміністрацією здійснено повну оплату вищезазначеного рахунку, що підтверджується платіжною інструкцією № 430.

Враховуючи наведене, позивач вказує, що у Відповідача виник обов`язок щодо поставки Позивачу обумовленої Договором кількості електричної енергії у березні 2024 року.

14.03.2024 на адресу Адміністрації надійшов лист від Постачальника від 01.03.2024 № 682 щодо припинення/розірвання дії Договору.

Позивач звертає увагу, що згідно з п. 6.2.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, у разі прийняття у встановленому законодавством порядку рішення про ліквідацію або порушення справи про банкрутство, набуття статусу «Дефолтний», завершення строку дії або анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії попереднього електропостачальника, а також у разі припинення його участі на ринку електричної енергії електропостачальник повинен протягом одного робочого дня з дня, коли стало відомо про зазначені вище обставини, повідомити про це споживача (споживачів), відповідного (відповідних) оператора (операторів) системи та постачальника «останньої надії», на території діяльності якого розташовані електроустановки такого споживача (таких споживачів), із зазначенням дати, з якої такий електропостачальник припинить здійснювати постачання електричної енергії споживачу (споживачам).

Тобто, з урахуванням вимог чинного законодавства України Відповідач зобов`язаний був протягом робочого дня 29.02.2024 повідомити Адміністрацію про набуття ним статусу «Дефолтний».

Однак, як вже зазначалось вище, відповідне повідомлення про нездатність продовжувати постачання електричної енергії оформлене Постачальником лише 01.03.2024 та отримане Адміністрацією 14.03.2024, що призвело до неправомірного отримання Відповідачем коштів у розмірі 513 362,80 грн.

У зазначеному листі, Відповідач повідомив, що ним станом на 28.02.2024 отриманий статус «Дефолтний», що унеможливлює подальше постачання електроенергії та у зв`язку із чим Постачальник вимушений припинити постачання електричної енергії через об`єктивні обставини та достроково припинити/розірвати дію Договору.

Отже, у відповідності до Правил ринку, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307, наслідком отримання «Дефолтного» статусу ТОВ «ОРЕОН ЕНЕРДЖІ» є його вибуття з ринку електричної енергії та неможливість подальшого виконання своїх зобов`язань, у тому числі за Договором, укладеним із Адміністрацією.

В подальшому, враховуючи інформацію про отримання Постачальником статусу «Дефолтний», 02.04.2024 Адміністрація направила на адресу Постачальника лист № 1010/27-02-04/Вих (поштове відправлення № 684) із проханням протягом 10 (десяти) банківських днів повернути залишок коштів у розмірі 513 562,80 грн. (з урахуванням фактично спожитої електричної енергії з 01 по 28 лютого 2024 року) на рахунок Адміністрації.

Однак, як вбачається з трекінгу поштового відправлення № 684, зазначений лист повернений відправнику (Адміністрації) у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п. 5.20. Договору у разі виникнення кредиторської (дебіторської) заборгованості Сторонами здійснюються остаточні розрахунки протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Актів звірки по розрахунках за спожиту електричну енергію.

Поряд з цим, станом на сьогоднішній день кошти у розмірі 513 562,80 грн на рахунок Позивача не надходили, у зв`язку із чим Адміністрація звернулась за захистом своїх порушених прав та інтересів до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В силу статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору постачання електричної енергії № 170-В- ПВФ-23 від 20.12.2023 та на підставі рахунку відповідача на оплату № 17 від 27.02.2024, позивачем 05.03.2024 здійснено повну оплату за електричну енергію у кількості 140 000 кВт.год на суму 771 702,96 грн. з урахуванням ПДВ (50% договірної величини за березень відповідно до Додатку № 2), що підтверджується платіжною інструкцією № 430.

А отже, у відповідача виник обов`язок щодо поставки позивачу обумовленої Договором кількості електричної енергії у березні 2024 році.

Разом з цим, судом встановлено, що 14.03.2024 на адресу позивача надійшов лист від Постачальника від 01.03.2024 № 682 щодо припинення/розірвання дії Договору, у зв`язку з тим, що станом на 28.02.2024 відповідачем отриманий статус «Дефолтний», що унеможливлює подальше постачання електроенергії.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з метою повернення сплачених коштів, 02.04.2024 позивач направив на адресу Постачальника лист № 1010/27-02-04/Вих (поштове відправлення № 684) із проханням протягом 10 (десяти) банківських днів повернути залишок коштів у розмірі 513 562,80 грн. (з урахуванням фактично спожитої електричної енергії з 01 по 28 лютого 2024 року) на рахунок Адміністрації. Однак, зазначений лист був повернений відправнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

В той же час, матеріали справи не містять ані доказів постачання відповідачем позивачу електричної енергії у березні 2024 року, ані доказів повернення суми попередньої оплати за березень 2024 року, що з урахуванням фактично спожитої електричної енергії з 01 по 28 лютого 2024 року, становить 513 562,80 грн.

Отже, факт невиконання відповідачем зобов`язання з постачання електричної енергії у березні 2024 року є підставою для повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів поставки електричної енергії у березні 2024 року або повернення попередньо сплаченої позивачем грошової суми не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 513 562,80 грн., які сплачені попереднім платежем за договором про постачання електричної енергії від 20.12.2023 № 170-В-ПВФ-23, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 7 703,44 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕОН ЕНЕРДЖІ (, 63408, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. Лиманська, буд. 15, корп. А) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м Київ, проспект Перемоги, 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, м. Южне Одеської області, вул. Берегова, 11, IВАN UА2002933, ) кошти у розмірі 513 562,80 грн., сплачені попереднім платежем за договором про постачання електричної енергії від 20.12.2023 № 170-В-ПВФ-23; витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 703,44 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Державне підприємство Адміністрація морських портів України (01135, м Київ, проспект Перемоги, 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, м. Южне Одеської області, вул. Берегова, 11, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ОРЕОН ЕНЕРДЖІ (, 63408, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. Лиманська, буд. 15, корп. А).

Повне рішення складено "04" вересня 2024 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/1592/24