ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.09.2024 р. Справа № 914/2143/24

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водограй», с. Жобрин, Рівненська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ», с. Ставчани, Львівська область

про стягнення 415548,05 грн заборгованості за договором поставки №080323 від 08.03.2023 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Водограй» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальність «Трансмарт СМ» про стягнення 415548,05 грн заборгованості за договором поставки №080323 від 08.03.2023 року, з яких: 409688,09 грн - основна заборгованість, 4067,32 грн - інфляційні втрати, 1792,65 грн - 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024, справу №914/2143/24 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відтак, позивач, подавши до суду позовну заяву не зазначив відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету сторін, чим порушив приписи п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

18.10.2023 введено в дію положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами «№3200-IX від 29.06.2023».

Зазначеним законом внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими осіб, визначених частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, в обов`язковому порядку зобов`язано зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що останній як юридична особа зобов`язаний зареєструвати в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) свій електронний кабінет користувача. Проте, судом отримана відповідь №3346307 від 03.09.2024 шляхом формування такої через систему «Електронний суд» про те, що юридична особа (ЄРПОУ 31847881) не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Таким чином, суд зобов`язує позивача виконати вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами «№3200-IX від 29.06.2023».

Пунктами 6, 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. З матеріалів позовної заяви судом не вбачається, що позивач повідомив щодо таких заходів та/або про їх відсутність.

Таким чином, суд вважає за потрібне зазначити позивачу про доцільність повідомити щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору (за наявності) та/або повідоми про невжиття позивачем відповідних заходів. Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що останнім не надано інформацію щодо здійснення заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та/або зазначення про те, що такі не вживались позивачем.

Пунктами 4, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, частинами 2, 4 та 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відтак, позивач скерував до суду позовну заяву, де зазначив, що долучає «перелік №1 видаткових та товарно-транспортних накладних згідно переліку №1»; «копії видаткових і товарно-транспортних накладних згідно переліку №1»; «перелік №2 платіжних доручень про перерахування коштів відповідачем за отриманий товар та актів взаємозаліку маркетингових послуг». Варто зазначити, що позивач повинен у додатках до позовної заяви повідомити про кожен документ окремо, що долучається позивачем до позовної заяви.

З огляду на зазначене, суд позбавлений можливості належним чином перевірити кількість відповідних документів, що долучається позивачем до позовної заяви, враховуючи, що позивач жодним чином не обґрунтовує зміст позовних вимог долученим документами, які скеровую до суду у якості доказів у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п. 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів є детальний опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), подані в оригіналі.

Позивач до матеріалів позовної заяви долучив опис вкладення у цінний лист, однак такий не містить детального опису усіх документів, які були надіслані позивачем на адресу відповідача, як додатки до копії позовної заяви. Зважаючи на вище згадане, з долученого опису вкладення у цінний лист суд не має можливості перевірити та встановити, які саме документи були надіслані позивачем на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, та переконатися, що пакет документів, поданий до Господарського суду Львівської області та надісланий на юридичну адресу відповідача ідентичний та не має розбіжностей.

Таким чином, суд наголошує на тому, що позивач повинен зазначити про кожен долучений документ окремо (додатки до позовної заяви), зазначивши про наявність такого у позивача або іншої особи, а також надати суду належні докази надіслання відповідачу копії позовної заяви з долученими доказами до такої з детальним описом вкладення у цінний лист.

Разом з тим, суд наголошує позивачу на тому, що пунктом 5.26 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації визначені Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163:2020), затвердженого наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Так, з матеріалів позовної заяви судом вбачається, що позивач належним чином не завірив подані документи, зазначивши лише «Згідно з оригіналом, директор ТзОВ «Водограй» Олег Рибак із проставленням власноручного підпису». Однак, позивач не проставив дату завірення копій, долучених до позовної заяви. З огляду на вище наведені приписи законодавства, суд зважає за доцільне наголосити позивача на тому, що кожен аркуш відповідного документа, поданого як докази у справі, має бути належним чином засвідченим: «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії».

Крім того, позивач долучає до позовної заяви, як докази копії документів, а саме: договір поставки №080323/07КП від 08.03.2023, додаток №3 про електронний документообіг, додаток №6 до договору поставки «Особливі умови поставки товару», додаток №9 до договору поставки «Протокол узгодження розбіжностей до договору поставки» та видаткові накладні: №3031 від 20.11.2023 року, №3357 від 20.12.2023року, №212 від 29.01.2024 року, №348 від 12.02.2024 року; товаро-транспортні накладні: №Р3244 від 11.12.2023 року, №Р3357 від 20.12.2023 року, №Р14 від 02.01.2024 року; №Р84 від 15.01.2024, №Р12 від 29.01.2024 року; №Р278 від 05.02.2024 року; №Р348 від 12.02.2024 року; №Р525 від 20.02.2024 року, №Р610 від 04.03.2024 року; №Р676 від 11.03.2024 року; №Р743 від 18.03.2024 року, №Р806 від 25.03.2024 року, №Р1007 від 15.04.2024 року; №Р1530 від 26.05.2024 року, №Р1602 від 03.06.2024 року, №Р1654 від 10.06.2024 року, №№Р1759 від 17.06.2024 року, №Р1859 від 24.06.2024 року, що у свою чергу містять зміщення тексту при фотокопіюванні (скануванні, ксерокопії), що утруднює суду дослідження та встановлення викладених обставин у вище наведених документах. Разом з тим, суд наголошує позивачу на тому, що ним долучено до позовної заяви копії документів: додаток №1 до договору «Специфікація до договору поставки», додаток №1 до договору «Специфікація до договору поставки №080323/07-КП від 08.03.2023», додаток №8 до договору поставки, які подані позивачем у нечитабельному форматі.

З огляду на визначене, суд дійшов висновку про те, що позивач повинен надати належним чином оформленні додатки до позовної заяви у читабельному форматі, з можливістю подальшого встановлення фактичних обставин, які викладені у наданих суду доказах.

Варто зазначити про те, що до матеріалів позовної заяви позивач долучає ряд документів, підписаних між позивачем та іншими особами, що не визначені позивачем як сторони у справі, та жодним чином не наведені в обґрунтуванні змісту заявлених позовних вимог. Такими документами, насамперед є: видаткова накладна №1076 від 30.07.2024 (два примірника); видаткова накладна №979 від 20.08.2024 (два примірника); видаткова накладна №2697 від 22.08.2024; акт розбіжностей по кількості товару від 22.08.2024 за накладною №2697; накладна на повернення №774 від 22.08.2024 (два примірника); накладна на повернення №778 від 22.08.2024 (два примірника); товарний чек №Ррз/RV-0191458 від 22.08.2024; акт прийому товару №ТАС0000049 від 22.08.2024; видаткова накладна №2113 від 13.07.2024; видаткова накладна №2215 від 20.07.2024; товарно-транспортна накладна №Р2215 від 20.07.2024; видаткова накладна №2361 від 27.07.2024.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Звертаючись до суду з позовом позивач зобов`язаний визначити предмет та підставу позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Враховуючи усе вище перелічене, суд дійшов висновку про те, що позивачу необхідно належним чином викласти зміст позовних вимог, аргументувавши долучені докази, на які покликається останній при зверненні до суду із заявленими позовними вимогами.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм Господарського процесуального кодексу України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Водограй» -десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя Гоменюк З.П.