ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.2024м. СумиСправа № 920/466/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/466/24

за позовом Сумського обласного центру зайнятості в особі Сумської філії

Сумського обласного центру зайнятості (вул. Степана Бандери, 45,

м. Суми, 40009, )

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України

в Сумській області (вул. С. Бандери, 43, м. Суми, 40009,

)

про стягнення 27326 грн 19 коп.,

УСТАНОВИВ:

22.04.2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд стягнути з відповідача 27 326,19 грн. завданої матеріальної шкоди в розмірі виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у період з 04.11.2021 по 28.01.2022, шляхом перерахування коштів на р/р UА0706385 в Державна казначейська служба України м. Київ, МФО: 820172, (отримувач: Сумський обласний центр зайнятості); а також стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою від 23.04.2024 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/466/24; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Згідно зі ст. 252 ПІК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 29.04.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 23.04.2024, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статей 209, 210 ГПК України судом з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

Згідно зі статтею 233 ГПК України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах (ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення, як допомога по безробіттю.

Відповідно до матеріалів справи, 11.10.2021 до Сумського міського центру зайнятості звернулась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із заявою про надання їй статусу безробітного.

Відповідно до витягів з наказів від 11.10.2021 № НТ211011 ОСОБА_1 був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплату якої розпочато з 25.10.2021.

З 30.03.2022 реєстрація ОСОБА_1 як безробітного припинена за її заявою про відмову від послуг служби зайнятості, з цієї ж дати припинено виплату допомоги по безробіттю (наказ від 30.03.2022 № НТ220330).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/12337/21 від 28.12.2021, яке набрало законної сили 28.01.2022, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.11.2021 № 25; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до поданої заяви. Сумський окружний адміністративний суд у справі № 480/12337/21 встановив, що рішенням від 12.11.2021 № 25 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги. Також встановлено, що за період служби в податкових органах ОСОБА_1 з 28.01.2000 по 24.09.2021 проходила службу в податковій міліції ДФС України на різних посадах. Наказом № 0064-о/д від 15.09.2021 звільнена з посади та податкової міліції в запас ЗСУ на підставі п. 64 п.п. "г" (через скорочення штатів). Згідно витягу з наказу станом на день звільнення вислуга ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ становить:

- в календарному обчисленні 21 рік 07 місяців 26 днів;

- у пільговому обчисленні - 32 роки 05 місяців 24 дні.

Відмовляючи у призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, не врахувало вимоги статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 порядок обчислення вислуги, що надає право на пенсію, чітко визначений і ст. 17-1 Закону прямо вказує на обов`язок відповідача такий порядок застосовувати, використовуючи ст. 12 Закону як норму загальну, а статтю 17-1 Закону і Постанову КМУ від 17.07.1992 № 393- як спеціальну. Після надходження документів, необхідних для призначення пенсії позивачки ( ОСОБА_1 ), відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області) зобовЯзаний був призначити останній пенсію за вислугу років, оскільки, як вище вказано, вислуга позивачки є більшою, ніж 25 років і більше, та є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону.

В силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 477891 від 16.11.2023, з 04.11.2021 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.

За період перебування на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, ОСОБА_1 за період з 04.11.2021 по 28.01.2022 отримала допомогу по безробіттю в загальній сумі 27326 грн 19 коп., що підтверджується довідкою- розрахунком позивача, додатком № 4 до персональної картки ОСОБА_1 .

17.11.2023 позивач видав наказ № 544 про повернення коштів та направив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області претензію за № 14.05/1550/32-23 від 28.11.2023 (повторно - 25.01.2024) про повернення протягом 10 днів на рахунок Сумського обласного центру зайнятості суми виплаченого ОСОБА_1 матеріального забезпечення у розмірі 27326 грн 19 коп.

Відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області кошти в сумі 27326 грн 19 коп. позивачу не відшкодовані.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на підставі ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1173

Цивільного кодексу України 27326 грн 19 коп. завданої шкоди, яка складається з виплаченої ОСОБА_1 суми допомоги по безробіттю.

Згідно з ч. 1 ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Положеннями статті 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Суб`єктами відповідальності відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Частиною 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Відповідно до ст. 8, 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Кошти бюджету Фонду використовуються на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону.

Цивільного кодексу України 27 326 грн 19 коп. завданої шкоди, яка складається з виплаченої ОСОБА_1 суми допомоги по безробіттю.

Згідно з ч. 1 ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Положеннями статті 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Суб`єктами відповідальності відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Частиною 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Відповідно до ст. 8, 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Кошти бюджету Фонду використовуються на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону.

Суд встановив, що неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду Україні в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 04.11.2021 підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 480/12337/21, яке набрало законної сили.

З огляду на положення ст. 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», за умови своєчасного призначення відповідачем ОСОБА_1 пенсії за віком, у позивача не було б підстав для виплати їй допомоги по безробіттю за спірний період в сумі 27326 грн 19 коп.

Зазначені обставини свідчать про наявність шкоди у позивача та причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою.

Враховуючи доведеність позивачем наявності всіх елементів правопорушення в діях відповідача, необхідних для притягнення його до відповідальності згідно зі ст. 1173 ЦК України, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 27326 грн 19 коп. завданої шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) на користь Сумського обласного центру зайнятості (м-н. Нежалежності, буд. 3-1, м. Суми, 40030, ) в особі Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості (вул. Степана Бандери, буд. 45, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ ВП 45013622) 27 326 грн 19 коп. завданої шкоди, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 06.09.2024, в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 30.07.2024 по 02.08.2024; у відпустці у період з 05.08.2024 по 18.08.2024; на лікарняному з 19.08.2024 по 30.08.2024; у відпустці у період з 02.09.2024 по 05.09.2024.

Суддя С.В. Заєць