27.08.2024Справа № 910/4270/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд»
до Приватного акціонерного товариства «Укрсвітло»
про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії
Щодо розгляду заяви б/н від 05.08.2024 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд»
Суддя Котков О.В.
Секретар судового засідання Данилюк М.Д.
Представники учасників справи:
від позивача Тарасун О.І.;
від відповідача не з`явилися.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 року у справі № 910/4270/24 (суддя Алєєва І.В.) позов задоволено.

22.07.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» надійшла заява б/н від 20.07.2024 року «Про ухвалення додаткового рішення», в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 109 500,00 грн. (сто дев`ять тисяч п`ятсот гривень).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.07.2024 року заяву б/н від 05.08.2024 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» передано на розгляд судді Алєєвої І.В.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 року № 01.3-16/1076/24 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4270/24 у зв`язку з відпусткою судді Алєєвої І.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024 року матеріали справи № 910/4270/24 передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 року прийнято справу № 910/4270/24 до свого провадження, розгляд заяви б/н від 05.08.2024 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» у справі № 910/4270/24 призначено на 27.08.2024 року.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява б/н від 05.08.2024 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації) консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої' допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову па (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 Господарського процесуального кодексу України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15, від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої' сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» повідомило, що підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду після підписання акту прийому-передачі наданої правничої допомоги після ухвалення рішення по справі.

Так, у відповідності до наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» доказів розмір понесених витрат на правничу допомогу становить 109 500,00 грн.

Судом встановлено, що 02.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Протекція права» (адвокат) укладено додаткову угоду № 02/04/24-01 до договору № 17/12/20-01 від 17.12.2020 року, відповідно до пункту 1 якої адвокат зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу для захисту прав та законних інтересів клієнта в межах справи за позовом клієнта до Приватного акціонерного товариства «Укрсвітло» про розірвання договору купівлі-продажу 34/100 часток комплексу будівель від 05.04.2019 року, а клієнт зобов`язується оплатити вартість такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У пункті 2.1. додаткової угоди визначено, що базовими ставками ведення справи адвокатом є:

(п. 2.1.1.) правнича допомога надана адвокатом/керуючим партнером адвоката сплачується клієнтом із розрахунку 3500,00 грн./год;

(п. 2.1.2.) правнича допомога надана адвокатом/партнером адвоката сплачується клієнтом із розрахунку 3500,00 грн./год;

(п. 2.1.3.) правнича допомога надана помічником адвокатом, юриста адвоката сплачується клієнтом із розрахунку 1500,00 грн./год.

Відповідно до п. 2.1.4. додаткової угоди вартість правової допомоги адвоката становить 5000,00 грн. по кожному призначеному судом до слухання засіданню. У випадку зняття справи з розгляду з будь-яких причин, вартість представництва інтересів клієнта в суді підлягає сплаті у розмірі 2500,00 грн.

Облік часу ведеться у годинах (п. 2.2. додаткової угоди).

За умовами п. 2.7. додаткової угоди у випадку задоволення позовних вимог про визнання оспорюваного правочину клієнт зобов`язується сплатити на користь адвоката гонорар-успіху в розмірі 30 000,00 грн.

19.07.2024 року адвокатом складено звіт про надання правової допомоги зі змісту якого вбачається, що адвокатом надано клієнту наступну правову допомогу: (1) підготовка проекту позовної заяви про визнання рішення загальних зборів недійсними / оформлення та подання до суду позовної заяви про визнання рішення загальних зборів недійсними - 21 000,00 грн. (6 год.); (2) підготовка, оформлення та подання до суду клопотання про забезпечення позову - 7000,00 грн. (2 год.); (3) підготовка, оформлення та подання до суду апеляційної скарги на ухвалу про відмову у забезпеченні позову - 14 000,00 грн. (4 год.); (4) судове представництво - 5000,00 грн. (1 год.); (5) ознайомлення з матеріалами справи - 3500,00 грн. (1 год.); (6) підготовка, оформлення та подання відповіді на відзив - 10 500,00 грн. (3 год.); (7) судове представництво - 5000,00 грн. (1 год.); (8) моніторинг судового реєстру та електронного суду в межах даної справи - 3500,00 грн. (1 год.); (9) судове представництво - - 5000,00 грн. (1 год.); (10) судове представництво - - 5000,00 грн. (1 год.). Загальна вартість гонорару становить 79 500,00 грн.

19.07.2024 року між адвокатом та клієнтом складено акт № 19/07/24-1 прийому-передачі наданих послуг (правничої допомоги), в якому зафіксовано, що загальна вартість гонорару адвоката становить 109 500,00 грн., з яких: 79 500,00 грн. (гонорар) та 30 000,00 грн. (гонорар-успіху).

Що стосується надання таких послуг як моніторинг судового реєстру та електронного суду в межах даної справи, то, на переконання суду, надання адвокатом вказаних послуг в контексті даної справи не можна вважати такими, що є неминучими та необхідними.

Крім того, надмірна деталізація виконаної адвокатом роботи задля досягнення певної процесуальної дії в межах виконання договору про надання правничої допомоги не є підставою для формування завищеної вартості таких послуг при її стягненні зі сторони, на користь якої рішення не винесено.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зауважила, що: "не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність". У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте існує "гонорару успіху" як форма оплати винагороди адвокату, і визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди, як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог, а також складність справи, беручи до уваги, зокрема, викладені відповідачами заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру вирішив, що сума "гонорару успіху" у справі за позовом з однією немайновою вимогою не відповідає критеріям співмірності та необхідності судових витрат.

Суд, зважаючи на положення статті 126 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, дійшов висновку, що «гонорар успіху» не був необхідним у зв`язку з розглядом даної справи.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відшкодування «гонорару успіху», який сплачує позивач на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

Крім того, суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Оцінивши доводи заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, зважаючи на зазначені вище критерії їх оцінки та керуючись частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 76 000,00 грн.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву б/н від 05.08.2024 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» у справі № 910/4270/24 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укрсвітло» (ідентифікаційний код 05431650, адреса: 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 8-Д) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрагробуд» (ідентифікаційний код 34892338, адреса: 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 10-Б) витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 76 000,00 грн. (сімдесят шість тисяч гривень).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 03.09.2024р.

Суддя О.В. Котков