ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2206/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Мовчана Олександра Олексійовича, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Лазаренко Наталії Сергіївни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 422 538,28 грн., пені у розмірі 127 195,61 грн., штрафу у розмірі 39 000 грн., 20% річних у розмірі 71 375,34 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Фізична особа-підприємець Мовчан Олександр Олексійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Лазаренко Наталії Сергіївни про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 422 538,28 грн., пені у розмірі 127195,61 грн., штрафу у розмірі 39 000 грн., 20% річних у розмірі 71 375,34 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/2206/24 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Фізичною особою-підприємцем Мовчаном Олександром Олексійовичем (надалі постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Лазаренко Наталією Сергіївною (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 244292 від 08.06.2023 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (товари), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар (товари) відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, поставка товару здійснюється партіями. Найменування, асортимент (номенклатура), кількість та вартість товару, що входить у партію, зазначається у рахунку - фактурі постачальника та у видатковій (товарній) накладній.

Позивач стверджує, що виконав умови договору, за видатковою накладною № 5992958 від 09.06.2023 поставив відповідачу продукцію на загальну суму 390 000 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 73 від 09.06.2023 на оплату поставленого товару.

Пунктом 4.1 договору визначено, що покупець здійснює оплату згідно видаткових документів шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з дати поставки товару.

Позивач вказав, що, з урахуванням п. 4.1 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару настав 16.06.2023.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

У п. 7.4 договору передбачено, що у разі зміни (збільшення офіційно встановленого НБУ валютного курсу долар США/гривня на день оплати покупцем поставленого товару або виставлення претензії, або звернення до суду постачальником, по відношенню до встановленого НБУ курсу долар США/гривня на дату поставки відповідної партії товару, ціна одиниці товару, загальна вартість партії товару підлягає перерахунку і корегуванню паралельно зі збільшенням курсу долар США/гривня.

Сторони для визначення вартості товару, яка підлягає оплаті покупцем, застосовують формулу:

А1

С = А2 х В

де:

С - вартість товару, що підлягає оплаті;

В - вартість неоплаченого товару за відповідними видатковими накладними;

А1 - курс іноземної валюти на дату оплати товару або виставлення претензії, або звернення до суду постачальником, визначений згідно умов договору;

А2 - курс іноземної валюти на дату оформлення видаткової накладної, визначений згідно умов договору.

У разі, коли на момент проведення розрахунків курс продажу іноземних валют буде меншим за відповідний курс використаний на момент оформлення видаткових накладних, покупець проводить оплату отриманого товару, виходячи із курсу продажу іноземних валют, використаного на дату оформлення видаткових накладних.

На підставі п. 7.4 договору позивачем було здійснено розрахунок вартості поставленого товару станом на дату складання позовної заяви - 14.05.2024 із розрахунку 1 долар США = 39,6196 грн. Всього 422 538,28 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань, позивач нарахував до сплати пеню у розмірі 127 195,61 грн., штраф у розмірі 39 000 грн., 20% річних у розмірі 71 375,34 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основного боргу за договором поставки № 244292 від 08.06.2023 у розмірі 422538,28 грн., пені у розмірі 127 195,61 грн., штрафу у розмірі 39 000 грн., 20% річних у розмірі 71 375,34 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був поставлений позивачем товар, на яку суму; в які строки і якому розмірі поставлений товар мав бути оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був оплачений відповідачем поставлений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Фізичною особою-підприємцем Мовчаном Олександром Олексійовичем (надалі постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Лазаренко Наталією Сергіївною (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 244292 від 08.06.2023 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір діє до 31.12.2023 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (товари), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар (товари) відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, поставка товару здійснюється партіями. Найменування, асортимент (номенклатура), кількість та вартість товару, що входить у партію, зазначається у рахунку - фактурі постачальника та у видатковій (товарній) накладній.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, за видатковою накладною № 5992958 від 09.06.2023 поставив відповідачу продукцію на загальну суму 390 000 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 73 від 09.06.2023 на оплату поставленого товару.

Пунктом 4.1 договору визначено, що покупець здійснює оплату згідно видаткових документів шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з дати поставки товару.

З урахуванням п. 4.1 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару настав 16.06.2023.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

У п. 7.4 договору передбачено, що у разі зміни (збільшення офіційно встановленого НБУ валютного курсу долар США/гривня на день оплати покупцем поставленого товару або виставлення претензії, або звернення до суду постачальником, по відношенню до встановленого НБУ курсу долар США/гривня на дату поставки відповідної партії товару, ціна одиниці товару, загальна вартість партії товару підлягає перерахунку і корегуванню паралельно зі збільшенням курсу долар США/гривня.

Сторони для визначення вартості товару, яка підлягає оплаті покупцем, застосовують формулу:

А1

С = А2 х В

де:

С - вартість товару, що підлягає оплаті;

В - вартість неоплаченого товару за відповідними видатковими накладними;

А1 - курс іноземної валюти на дату оплати товару або виставлення претензії, або звернення до суду постачальником, визначений згідно умов договору;

А2 - курс іноземної валюти на дату оформлення видаткової накладної, визначений згідно умов договору.

У разі, коли на момент проведення розрахунків курс продажу іноземних валют буде меншим за відповідний курс використаний на момент оформлення видаткових накладних, покупець проводить оплату отриманого товару, виходячи із курсу продажу іноземних валют, використаного на дату оформлення видаткових накладних.

За приписами ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частиною 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21 лютого 2020 року у справі № 910/10191/17 викладено правовий висновок про те, що положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежу, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України.

Так, відповідно до рахунку-фактури № 73 від 09.06.2023, ціна поставленого товару у гривнях визначалась із урахуванням курсу долара США до гривні станом на 09.06.2023 - 1 долар США = 36,5686 грн. Всього в еквіваленті долара США ціна поставленого товару склала 10 664,88 доларів.

На підставі п. 7.4 договору позивачем було здійснено розрахунок вартості поставленого товару станом на дату складання позовної заяви - 14.05.2024 із розрахунку 1 долар США = 39,6196 грн. Всього 422 538,28 грн.

Перевіривши наданий розрахунок суд встановив, що він виконаний правильно правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

А отже, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 422 538,28 грн. є обґрунтованими.

Також згідно з п. 9.3. договору, у разі порушення покупцем строку оплати партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день порушення строку оплати товару.

Пунктом 9.4 договору встановлено, що за прострочення оплати товару понад 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику додатково штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 9.3 договору позивач на суму основного боргу 390 000 грн. нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.06.2023 по 14.05.2024 у розмірі 127195,61 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем не було дотримано вимог:

- ст. 253 ЦК України, якою встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок;

- ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, від 08 серпня 2024 року у справі № 910/11038/22.

За розрахунком суду, пеня на суму боргу 390 000 грн. за період з 17.06.2023 по 16.12.2023 становить 80 286,58 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими у розмірі 80 286,58 грн.

На підставі пункту 9.4 договору позивач нарахував штраф у розмірі 10 % від простроченої суми 390 000 грн. у розмірі 39 000 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу суд встановив, що він виконаний правильно правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 39 000 грн. є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у п. 9.5 договору сторони встановили, що у разі прострочення покупцем оплати за поставлену партію товару покупець зобов`язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення у розмірі 20% річних від неоплаченої вартості партії товару.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 20% річних у розмірі 71 375,34 грн. за період з 16.06.2023 по 14.05.2024.

Перевіривши розрахунок 20 % річних суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем не було враховано, що 2024 рік був високосним, та не було застосовано показник 366 замість показника 365 під час нарахування 20% річних за період прострочення у 2024 році.

Також позивачем не було дотримано вимог ст. 253 ЦК України, якою встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За розрахунком суду, 20% річних на суму боргу 390 000 грн. за період з 17.06.2023 по 14.05.2024 становлять 71 082,82 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 20% річних і є обґрунтованими у розмірі 71 082,82 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 244292 від 08.06.2023 (том 1 а.с. 13 - 17), рахунком - фактурою (том 1 а.с. 23), видатковою накладною (том 1 а.с. 22).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 422 538,28 грн., пені у розмірі 80286,58 грн., штрафу у розмірі 39 000 грн., 20% річних у розмірі 71 082,82 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 46 909,03 грн. та 20% річних у розмірі 292,52 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лазаренко Наталії Сергіївни (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Мовчана Олександра Олексійовича (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) суму основної заборгованості у розмірі 422 538,28 грн., пеню у розмірі 80 286,58 грн., штраф у розмірі 39 000 грн., 20% річних у розмірі 71 082,82 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 193,62 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 46 909,03 грн. та 20% річних у розмірі 292,52 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 09.09.2024.

Суддя М.О. Ніколенко