ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3003/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; )

до відповідача: Комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Подільськводоканал» (66300, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, 2; )

про стягнення 5145,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Подільськводоканал", про стягнення 5145,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на перерахування відповідачу грошових коштів за договором № ОД/Т-16-458 НЮ від 07.07.2016 за надані у травні 2022 р. послуги з водовідведення на загальну суму 30870,14 грн, в тому числі ПДВ 5145,02 грн, відповідно до акту приймання виконаних робіт від 31.05.2022 № 1928 та рахунку від 23.05.2022 № 1928.

При цьому зазначає, що з 01.06.2022 відповідач здійснив перехід на спрощену систему оподаткування та був платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 % без ПДВ, в зв`язку з чим у відповідача був відсутній обов`язок щодо нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на додану вартість. У зв`язку з тим, що обов`язок щодо оплати послуг за травень 2022 р. у позивача виник з 01.06.2022, а також з огляду на те, що до суми 30870,14 грн, яку позивач перерахував на користь відповідача 09.06.2022, включено ПДВ на суму 5145,02 грн, в той час як відповідач в зазначений період не мав обов`язку щодо нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на додану вартість, позивач вважає кошти у розмірі 5145,02 грн безпідставно набутим майном, яке просить стягнути з відповідача на свою користь з посиланням на ст. 1212 Цивільного Кодексу України. Позивач також просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі № 916/3003/24, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі з урахуванням вимог ст.165 Господарського процесуального кодексу України. Також запропоновано позивачу надати відповідь на відзив протягом семи днів з дня отримання відзиву, а відповідачу - подати заперечення протягом семи днів з дня отримання відповіді на відзив.

01.08.2024 позивач через електронний суд надав відповідь на відзив, в якому проти доводів відповідача заперечує, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Посилається на ті ж самі обставини, що раніше викладав у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Між сторонами по справі був підписаний договір № 13/2016-10 про надання послуг з водопостачання, який у позивача зареєстрований за № ОД/Т-16-458 НЮ від 07.07.2016. Також сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору ОД/Т-16-458 НЮ від 07.07.2016.

Відповідно до п.2.1 вказаного договору в редакції додаткової угоди відповідач зобов`язався надавати позивачу послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а позивач зобов`язався оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Платіжним дорученням № 4781515 від 09.06.2022 позивач сплатив відповідачу 30870,14 грн за послуги водопостачання згідно акту № 1928 від 31.05.2022 (в т.ч. ПДВ 5145,02 грн).

До матеріалів справи надано вказане платіжне доручення, рахунок-фактуру № 1928 від 23.05.2022, Акт приймання виконаних робіт за травень 2022 року.

Сторонами не заперечується наявність договірних відносин, їх зміст, надання відповідачем відповідних послуг у травні 2022 р., вартість наданих послуг, здійснення позивачем оплати отриманих у травні 2022 р. послуг у повному обсязі.

Спір між сторонами виник виключно з приводу включення у загальну суму оплати суми ПДВ у розмірі 5145,02 грн.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що оплата послуг проводиться позивачем на підставі рахунку до якого додається двосторонній акт про об`єм наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача.

Сторонами не заперечується ані факт надання послуг, ані здійснення оплати у вказаному розмірі.

Відповідно до встановленого статтею 187.1 Податкового Кодексу України загального правила, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Разом з цим, вказана ст.187 Податкового Кодексу України встановлює також певні винятки з цього правила. В якості одного з таких винятків, ст.187.10 вказує, що платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, нараховують плату за абонентське обслуговування, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

При цьому відповідно до ст.14.1.266 вказаного Кодексу, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг, на електронний гаманець у емітента електронних грошей та/або на рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у касу платника податків або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з рахунків платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг, з електронних гаманців у емітента електронних грошей та/або з рахунків в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дата видачі з каси платника податків або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до п.5 ч.1.ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

При цьому п.2.ч.1 ст.5 вказаного Закону визначає, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Виходячи з викладеного, суд вважає доводи позивача про застосування касового методу для визначення дати виникнення податкових зобов`язань обґрунтованими. Платіжне доручення № 4781515 датоване 09.06.2022, коли відповідач вже був платником єдиного податку 3-ї групи за ставкою 2% без ПДВ, тому у відповідача були відсутні підстави для отримання 5145,02 грн. ПДВ у складі цього платежу.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного Кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частина друга вказано статті визначає, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Також ч.3 вказаної статті вказує, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 5145,02 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідним, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові ВС від 18.01.2021 по справі №915/646/18.

Відповідно до ст.129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; ) до Комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Подільськводоканал» (66300, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, 2; ) про стягнення 5145,02 грн задовольнити.

2. Стягнути з Комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Подільськводоканал» (66300, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, 2; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; ) безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 5145,02 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 09 вересня 2024 р.

Суддя Р.В. Волков