ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2024 р. Справа№ 911/2581/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поліщука В.Ю.

суддів: Сибіги О.М.

Кропивної Л.В.

секретар судового засідання: Дюкарєва І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року,

у справі № 911/2581/14 (суддя Янюк О.С.),

про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Макарово",

щодо затвердження Звіту ліквідатора Цвітненка Дмитра Миколайовича та ліквідаційного балансу, Звітів про нарахування та виплату грошової винагороди та здійснення, та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації у справі,

представники учасників справи:

від ОСОБА_1 (особисто) (в режимі відеокофнеренції),

від арбітражного керуючого - Цвітненко Д.М. (особисто),

від ТзОВ «ФК «Толкфін» - Свідло Є.В. (адвокат),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14:

- затверджено Звіт ліквідатора ЗАТ "Макарово" - арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року (вх. №1966/24 від 12.02.2024 року) та ліквідаційний баланс ЗАТ "Макарово" станом на 20.12.2023 року;

- ліквідовано ЗАТ "Макарово", як юридичну особу у зв`язку з банкрутством;

- уповноважено державного реєстратора провести державну реєстрацію припинення ЗАТ "Макарово".

- частково задоволено Клопотання арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року (вх. №1967/24 від 12.02.2024 року) в частині затвердження Звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідації;

- затверджено Звіт ліквідатора ЗАТ "Макарово" Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року про нарахування і виплату основної грошової винагороди за період з грудня 2018 року по листопад 2023 року у розмірі 445448,75 грн.;

- затверджено Звіт ліквідатора ЗАТ "Макарово" Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року щодо здійснення та відшкодування витрат в ліквідаційній процедурі за період з грудня 2018 року по листопад 2023 року у розмірі 33394,50грн.;

- провадження у справі №911/2581/14 закрито;

- повноваження ліквідатора ЗАТ "Макарово" арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича від 20.12.2023 припинено;

- припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2014 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 (кредитор у цій справі) звернувсь до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 скасувати, справу №911/2581/14 передати для розгляду до Господарського суду Київської області зі стадії ліквідаційної процедури.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться, до того, що оскаржувана ухвала місцевого господарського місцевого господарського суду прийнята з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, скаржник зазначає, що:

- арбітражним керуючим Цвітненком Д.М. не було виконано вимоги, наведені у Постанові Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі;

- арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. підлягав до заміни на підставі ст.28 КУзПБ, оскільки арбітражний керуючий не виявив активів боржника в повному обсязі (майного права, законного очікування) (ч.4 ст.65 КУзПБ).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю. (суддя-доповідач), судді Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №911/2581/14.

Після надходження матеріалів справи №911/2581/14 до Північного апеляційного господарського суду, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 залишено без руху у зв`язку з неподанням належних доказів надсилання копії апеляційної скарги учасникам судового провадження у справі №911/2581/14.

08.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла Заява (вх.№09.1-04/4320/24) про усунення недоліків, до якої долучено докази відправки копії апеляційної скарги учасникам справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 року, апеляційну скаргу у справі №911/2581/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю. (суддя-доповідач), судді Сибіга О.М., Кропивна Л.В. (у зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. та судді Доманської М.Л. у відпустках).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження на ухвали Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14; розгляд апеляційної скарги призначено на 06.08.2024 року.

22.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла Заява про проведення судового засідання, яке призначене на 06.08.2024 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

26.07.2024 року до Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. надійшов Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14, в якому арбітражний керуючий просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 року Заяву ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 року оголошено перерву в судовому засіданні до 27.08.2024 року.

07.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» від арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. надійшов Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14, в якому арбітражний керуючий просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14, залишити без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14.

Арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. у Відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначає, що вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на належних доказах та нормах чинного законодавства та вказує, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно неповноти дій ліквідатора спростовуються матеріалами справи, оскільки як вбачається з оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, господарським судом першої інстанції було проаналізовано повноту дій ліквідатора ЗАТ «Макарово», та, в пунктах 3.1. - 3.11., встановлено виконання усіх можливих та адекватних дій, які визначені Кодексом, щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута за наслідком яких було встановлено, що у ЗАТ «Макарово» відсутні будь-які майнові активи за рахунок яких можливе задоволення вимог кредиторів.

Крім того, арбітражний керуючий посилається на те, що у ЗАТ «Макарово» відсутні будь-які майнові активи (майно та майнові права), які б могли бути включені до ліквідаційної маси для їх подальшої реалізації та задоволення вимог кредиторів, а арбітражним керуючим, як ліквідатором, вжито усіх можливих та адекватних дій, які визначені КУзПБ, щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута.

Скаржником не зазначено жодної з підстав частини третьої статті 28 КУзПБ, які обмежували б право арбітражного керуючого бути призначеним ліквідатором ЗАТ «Макарово» у цій справі.

У зв`язку з наведеним, арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. вказав, що оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції про затвердження ліквідаційного балансу, Звіту ліквідатора та закриття провадження у справі №911/2581/14 є законною та обґрунтованою, а її скасування призведе лише до збільшення витрат ліквідаційної процедури, без можливості погашення вимог кредиторів.

22.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли Додаткові пояснення у справі №911/2581/24, в яких скаржник, зокрема, зазначив, що оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року (про затвердження Звіту ліквідатора та закриття провадження у цій справі) фактично не містить аналізу звіту ліквідатора, доданих до звіту документів та відповідність дій ліквідатора принципу безумовної повноти та законності, що не відповідає принципу правової визначеності.

Крім того, скаржник зазначив, що місцевий господарський суд залишив поза увагою, що фактично однією з поважних причин пропуску ЗАТ «Макарово» позовної давності при вирішенні питання витребування його активів є конкретні недобросовісні та протиправні дії та бездіяльність арбітражного керуючого ЗАТ «Макарово» Цвітненка Д.М., які безумовно вплинули на момент звернення ЗАТ "Макарово" з позовом про витребування його майнових активів, за яким місцевим господарським судом було у задоволенні позову було відмовлено у зв`язку пропуском строку позовної давності.

Також. Скаржник вказав, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не було надано оцінку тому, що звіт арбітражного керуючого зроблений з посиланням акту ревізії, який є недійсним, тому що ревізія фактично не проводилась, а сам акт не має обов`язкових реквізитів документа, а саме підписів всіх членів комісії.

Окремо, скаржник наголосив, що він неодноразово заявляв про наявність матеріальних цінностей та обладнання, яке перебувало на території майнового комплексу ЗАТ «Макарово», яке арбітражний керуючий особисто не відвідав, та обмежився відповіддю компанії, що на той час вела діяльність на території заводу, на свій запит про те, що «вони» не бачать сенсу допускати ліквідатора і комісію на територію заводу для огляду.

Також, скаржник зазначив, що підставою затвердження місцевим господарським судом ліквідаційного балансу були документи зроблені в 2017 році, тобто, ще задовго до Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі, де було прямо зазначено на відсутність в матеріалах справи належним чином оформлених документів, таким чином, всупереч прямої вказівки Постанови Верховного Суду арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. не виконав вимоги Постанови Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі щодо дій, спрямованих на повернення у ліквідаційну масу майнових активів ЗАТ «Макарово», за таких обставин, скаржник вважає висновки місцевого господарського суду щодо затвердження Звіту арбітражного керуючого передчасними.

У судове засідання 27.08.2024 року з`явились: арбітражний керуючий Цвітненко Д.М., представник ТзОВ "ФК «Толкфін», адвокат Свідло Є.В. та скаржник - Ігнатенко С.Б., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 просив апеляційний господарський суд оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 скасувати, справу направити для розгляду до Господарського суду Київської області зі стадії ліквідаційної процедури.

Арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував та просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Представник ТзОВ «ФК «Толкфін», адвокат Свідло Є.В. підтримав позицію арбітражного керуючого та просив оскаржувану ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 без змін.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, заслухавши позиції учасників справи, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі №911/2581/14 за Заявою ПАТ «Комерційний банк «Надра» порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Макарово» за загальною процедурою; визнано ПАТ «КБ «Надра» кредитором ЗАТ «Макарово» з безспірними грошовими вимогами у розмірі 66 172 862,80 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ЗАТ «Макарово» та призначено у справі розпорядника майна.

Постановою Господарського суду Київської області від 29.11.2017 року у справі №911/2581/14 боржника - ЗАТ «Макарово» визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Цвітненка Д.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2019 року, залишеною без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 року у цій справі, затверджено Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ЗАТ «Макарово», ліквідовано боржника - ЗАТ «Макарово» та закрито провадження у справі №911/2581/14.

Постановою Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 року та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 року у цій справі скасовано, справу №911/2581/14 передано для розгляду до Господарського суду Київської області на стадію ліквідаційної процедури.

Зокрема, Постанова Верховного Суду від 02.06.2020 року у справі №911/2581/14 мотивована тим, шо матеріали справи не містять жодного доказу вчинення арбітражним керуючим дій передбачених ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з метою повернення майна боржника за недійсним правочином (публічні торги/аукціон), його оформлення та продаж для задоволення вимог кредиторів.

Щодо наявності рішення Зборів кредиторів від 26.07.2018 року (том 15, арк. справи 85) про недоцільність звернення до місцевого господарського суду з позовом (без наявних підстав) про захист права власності ЗАТ «Макарово» на реалізоване з прилюдних торгів майно ЗАТ «Макарово», колегія суддів Верховного Суду зазначила, що відповідно до приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» збори кредиторів не наділені правом приймати рішення щодо судового захисту прав боржника, означені дії (захист прав боржника, дотримання балансу інтересів, формування ліквідаційної маси та інше) є прямим обов`язком арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). При цьому, слід зауважити, що таке рішення має значення у разі вчинення арбітражним керуючим усіх передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дій.

Зазначене свідчить про невжиття ліквідатором належних заходів щодо формування ліквідаційної маси банкрута, відсутність оформлення ним належних документів (ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора), які могли б бути предметом дослідження у підсумковому судовому засіданні на стадії ліквідації банкрута. Таким чином. Верховний Суд вказав, що висновки судів про завершення ліквідаційної процедури боржника затвердженням Звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута є передчасними та не відповідають вимогам ст.ст.1,37,38,41,46,83,98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Верховний Суд зазначив, що допущені процесуальні порушення щодо повноти дослідження обставин справи в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури та неправильне застосування судами норм матеріального права щодо порядку завершення процедури ліквідації банкрута порушили принцип пропорційності господарського судочинства з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника у справі про банкрутство, яка розглядається, та, як наслідок, не забезпечили справедливого розгляду справи на даному етапі. Рішення судів, прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд, а тому підлягають скасуванню з переданням справи до господарського суду першої інстанції для розгляду на стадію ліквідаційної процедури ЗАТ «Макарово».

Зазначену справу скеровано судом касаційної інстанції до місцевого господарського суду 02.07.2020 року (вх.№58/20 від 02.07.2020 року).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2020 року замінено кредитора у справі №911/2581/14 ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Фінгруп фактор».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2020 року, зокрема, залишено без задоволення Заяву ПАТ «Малинове» про грошові вимоги до боржника, кредиторські вимоги у розмірі 76 344,37 грн - відхилено. Зазначене судове рішення у редакції Постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 року залишено без змін Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.06.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.11.2020 року за Клопотанням Ігнатенка С.Б. та ТзОВ «ФК «Фінгруп фактор» відсторонено арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. від виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «Макарово» та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Гладія О.В. Проте, вказане судове рішення Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 року у відповідній частині було скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні Клопотання наведених кредиторів відмовлено

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2022 року, зокрема, зобов`язано ліквідатора надати суду письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо дій, які були вчинені під час ліквідаційної процедури ЗАТ «Макарово» та дій, які необхідно вчини ліквідатору або обґрунтований Звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс ЗАТ «Макарово». На виконання вимог зазначеної ухвали, ліквідатором надані Письмові пояснення (вх.№10004/22 від 08.08.2022 року) в яких зазначено про необхідність продовження виконання повноважень, визначених в ст.61 КУзПБ, зокрема, звернення до суду із Заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ЗАТ «Макарово» у зв`язку із доведенням до банкрутства на відповідних осіб.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 року, зокрема, замінено кредитора у справі ТзОВ «ФК «Фінгруп фактор» на його правонаступника ТзОВ «Інтер вей капітал».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2023 року залишено без задоволення Клопотання ТзОВ «ФК «Фінгруп фактор» (правонаступником якого є ТзОВ «Інтер вей капітал») про відсторонення арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. від виконання повноважень ліквідатора боржника;

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2023 року, зокрема, замінено кредитора у цій справі - ТзОВ «Інтер вей капітал» на його правонаступника - ТзОВ «ФК «Толкфін».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14:

- затверджено Звіт ліквідатора ЗАТ "Макарово" - арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року (вх.№1966/24 від 12.02.2024 року) та Ліквідаційний баланс ЗАТ "Макарово" станом на 20.12.2023 року;

- ліквідовано ЗАТ "Макарово", як юридичну особу у зв`язку з банкрутством;

- уповноважено державного реєстратора провести державну реєстрацію припинення ЗАТ "Макарово".

- частково задоволено Клопотання арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року (вх.№1967/24 від 12.02.2024 року) в частині затвердження Звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідації;

- затверджено Звіт ліквідатора ЗАТ "Макарово" Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року про нарахування і виплату основної грошової винагороди за період з грудня 2018 року по листопад 2023 року у розмірі 445448,75 грн.;

- затверджено Звіт ліквідатора ЗАТ "Макарово" Цвітненка Д.М. від 20.12.2023 року щодо здійснення та відшкодування витрат в ліквідаційній процедурі за період з грудня 2018 року по листопад 2023 року у розмірі 33394,50грн.;

- провадження у справі №911/2581/14 закрито;

- повноваження ліквідатора ЗАТ "Макарово" арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича припинено;

- припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2014 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Ігнатенко С.Б. (кредитор у цій справі) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 скасувати, справу №911/2581/14 передати для розгляду до Господарського суду Київської області на стадію ліквідаційної процедури.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться, до того, що оскаржувана ухвала місцевого господарського місцевого господарського суду прийнята з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, скаржник зазначає, що:

- арбітражним керуючим Цвітненком Д.М. не було виконано вимоги, наведені у Постанові Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі;

- арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. підлягав до заміни на підставі ст.28 КУзПБ, оскільки арбітражний керуючий не виявив активів боржника в повному обсязі (майного права, законного очікування) (ч.4 ст.65 КУзПБ).

Апеляційний господарський суд вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обґрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи №911/2581/143, провадження у справі порушено ухвалою місцевого господарського суду від 30.03.2016 року, у відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2019 року, залишеною без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 року у цій справі, затверджено Звіт ліквідатора та Ліквідаційний баланс ЗАТ «Макарово», ліквідовано боржника - ЗАТ «Макарово» та закрито провадження у справі №911/2581/14.

Постановою Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі вказані вище судові акти господарських судів попередніх інстанцій у цій справі скасовано, справу №911/2581/14 передано для розгляду до Господарського суду Київської області на стадію ліквідаційної процедури.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутств. В силу приписів ч.2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З урахуванням цього, подальше провадження у цій справі відбувалось за приписами Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.1 ст.6 КУзПБ, щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

У свою чергу, ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Тобто, КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору під час ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження під час судового розгляду за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів). Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинно виникати обґрунтованих сумнівів, щодо належного здійснення ліквідатором регламентованих Кодексом дій (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута (аналогічну правову позицію містить Постанова Касаційного господарського суду від 16.11.2023 року у справі №15/471-б).

Якщо за даними ліквідаційного балансу, після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд приймає ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Слід зазначити, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому (судовому рішенні) необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу (відповідні висновки у Постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 922/2817/18, від 12.09.2019 року у справі №914/3812/15).

Повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі банкрута визначені у ч.1 ст.61 КУзПБ, відповідно до ч.1 ст.61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Місцевим господарським судом зазначено, що на виконання зазначеної вимоги, ліквідатором здійснено запити до відповідних державних органів (у тому числі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної авіаційної служби, Головного сервісного центра МВС, Головного управління держпраці у Київській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Головного управління держспоживслужби у м.Києві, Головного управління регіональної статистики, ДП «Український інститут інтелектуальної власності», Київської митниці ДФС, ПАТ «Укрзалізниця») задля отримання відповідної інформації щодо майна ЗАТ «Макарово», яке перебувало в останнього. На підставі отриманих відповідей ліквідатором установлено відсутність у боржника будь-якого майна, що підтверджується листами таких установ.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 23.04.2024 року, у ЗАТ «Макарово» відсутнє будь-яке рухоме майно обтяжене у будь-який спосіб (том 26, арк. справи 182).

Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек станом на 23.04.2024 року, отриманої арбітражним керуючим, у ЗАТ «Макарово» відсутнє нерухоме майно у тому числі, яке є обтяженим у той чи інший спосіб (том 26, арк. справи 183-184).

Водночас, місцевим господарським судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 23.04.2024 року міститься запис за №13050666 від 27.09.2012 року із типом обтяження - «арешт нерухомого майна», об`єктом обтяження - «земельна ділянка для промислового використання кадастровий номер :00:003:0011», власник - ЗАТ «Макарово».

Як зазначив ліквідатор у своїх Письмових поясненнях від 01.05.2024 року (вх.№5511/24) вказаний Реєстр припинив свою функціональну дію з 01.01.2013 року (Наказ Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року за №1844/5), а тому відповідний запис про арешт майна є застарілим та неактуальним.

Разом із цим, на виконання зазначених вимог арбітражний керуючий, у порядку ст.7 КУзПБ, звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою до ТзОВ «Овостар» про витребування з володіння останнього на користь ЗАТ «Макарово»: цілісного майнового комплексу загальною площею 8276,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с.Калинівка, вул.Київська, 43, який в цілому складається з 12 будівель; земельної ділянки, кадастровий номер :00:003:0008, загальною площею 4,9293га, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, с.Калинівка, вул.Київська, 43, на якій розташований майновий комплекс; комплект обладнання для переробки курячих яєць у комплектації наведеній у Протоколі проведення аукціону з реалізації арештованого майна, що є власністю ЗАТ «Макарово» №00-0026/12 від 04.02.2013 року, який знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с.Калинівка, вул.Київська, 43.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.11.2020 року у справі №911/2581/14(911/2410/20), резолютивна частина якого залишена без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року та Касаційним Господарським Судом Верховного Суду від 26.10.2021 року у цій справі, відмовлено у задоволенні вказаної позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута.

Так, із змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.07.2020 року вбачається, що основним видом економічної діяльності ЗАТ «Макарово» було виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань.

У свою чергу, як зазначив арбітражний керуючий у своєму Звіті, останнім за результатами вчинення відповідних дій не встановлено наявність у ЗАТ «Макарово» будь-якого майна, а тому просив взяти до уваги Акти інвентаризації, подані ним до місцевого господарського суду 16.11.2017 року.

Місцевим господарським судом встановлено, що 20.06.2017 року арбітражним керуючим Цвітненко Д.М. проведено інвентаризацію майна ЗАТ «Макарово», що підтверджується відповідними Описами та Актами із змісту яких убачається, що у боржника не встановлено в наявності: основних засобів; нематеріальних активів; інших необоротних активів; капітальних інвестицій; грошових документів; бланків документів суворої звітності; фінансових інвестицій; матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання.

При цьому, виявлено у боржника кредиторську заборгованість перед: ТзОВ «ФК «Толкфін» у розмірі 169 145 693,34 грн; ТзОВ «Міленіум-Телеком» - 7 794 831,41 грн; Ігнатенком С.Б. - 1 705 218,00грн.

Згідно ч.1 ст.61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення.

На виконання зазначених положень КУзПБ (та положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), ліквідатором надався суду Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ЗАТ «Макарово за період з 2012-2013 років, із змісту якого вбачається, зокрема що:

- фактичний показник коефіцієнту поточної ліквідності боржника значно менший нормативного значення, що свідчить про те, що товариство не мало можливості розрахуватись по своїм поточним зобов`язанням, мобілізувавши всі свої оборотні активи;

- показник ліквідності ЗАТ «Макарово» показує, що боржник був позбавлений можливості в повному обсязі розрахуватися по своїм зобов`язанням на початку відкриття провадження у справі про банкрутство та на стадії розпорядження майном;

- коефіцієнт маневреності власних оборотних активів мав від`ємне значення, що вказувало на відсутність у товариства власних оборотних засобів;

- значення коефіцієнту покриття запасів боржника свідчить про фінансування запасів за рахунок позикових коштів і про відсутність у товариства власних джерел фінансування;

- показники співвідношення позикових та власних коштів у боржника значно перевищували допустиме значення, що свідчить про повну залежність товариства виключно від позикових коштів;

- протягом аналізованого періоду показник коефіцієнта забезпечення власними оборотними засобами у боржника мав від`ємне значення, що свідчить про значну фінансову залежність боржника від зовнішніх кредиторів та про неможливість застосування досудової процедури відновлення платоспроможність;

- від`ємне значення показника поточної платоспроможності свідчить про стійку та прогресуючу неплатоспроможність боржника, відсутність коштів та високоліквідних активів, перевищення поточних зобов`язань над наявними ліквідними джерелами їх погашення;

- аналізу оборотних активів ЗАТ «Макарово» вказує на зменшення на кінець періоду усіх статей, які мають питому вагу в оборотних активах, порівняно з даними на початок звітного періоду;

- вертикальний аналіз свідчить про зменшення частки дебіторської заборгованості в оборотних активах та зменшення частки запасів і готівкових коштів;

- від`ємне значення показника власних оборотних активів свідчило про відсутність у ЗАТ «Макарово» власних джерел фінансування для забезпечення себе власними оборотними засобами і, відповідно, відсутність потенціалу для розширення виробництва;

- протягом аналізованого періоду ЗАТ «Макарово» не отримувало прибутку;

- аналіз фінансового стану боржника свідчить про відсутність резервів для підвищення ефективності функціонування товариства та відновлення його платоспроможності;

- ознаки фіктивного банкрутства у боржника відсутні;

- в діях керівництва (посадових осіб) ЗАТ «Макарово» вбачались ознаки нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості товариства та наявні ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану товариства, тобто, доведення до банкрутства;

- наявність ознак дій з приховування банкрутства, а саме, встановлено, що боржником подані недостовірні дані про його фінансових та майнових стан у фінансовий звітності;

- відсутність у ЗАТ «Макарово» резервів для підвищення ефективності його функціонування, відсутність перспектив (можливості) відновлення платоспроможності та недоцільність застосування процедури санації, інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення: заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Як свідчать матеріали справи, на виконання зазначених вимог ліквідатор, у порядку ст. 7 КУзПБ, звертався до місцевого господарського суду із позовними заявами до:

- ТзОВ «ФК «Фінгруп фактор» та ТзОВ «ФК «Інвестохіллс веста» про визнання недійним з моменту укладення Договору №07/05/02/2020/2 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, укладеними 05.02.2020 року між відповідачами (посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С). Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2021 року у справі №911/2581/14 (№911/2490/21) задоволено Заяву ліквідатора про залишення без розгляду позовної заяви;

- до ТзОВ «ФК «Фінгруп фактор» та ТзОВ «ФК «Інвестохіллс веста» про визнання недійсним Договору №07/05/02/2020/2 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення від 05.02.2020 року. Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.06.2022 року у справі №911/2581/14 (№910/3094/21) задоволено Заяву ліквідатора про відмову від цього позову та останній залишено місцевим господарським судом без розгляду.

Ст.61 КУзПБ передбачає що ліквідатор з дня свого призначення веде реєстр вимог кредиторів.

Ліквідатором надано до свого Звіту реєстр вимог кредиторів боржника станом на 20.12.2023 року (том 26, арк. справи 69-71), в якому відображено вимоги:

- ТзОВ «ФК «Толкфін» у загальному розмірі - 169 145 693,34 грн;

- ТзОВ «Міленім-Телеком» у загальному розмірі - 7 794 831,41 грн;

- ОСОБА_1 у загальному розмірі - 1 705 218,00 грн.

В ч.1 ст.61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту.

29.11.2017 року ліквідатором видано Наказ №1-к про звільнення з посади керівника (голови ліквідаційної комісії) ЗАТ «Макарово» Ігнатенка С.Б. з 29.11.2017 року у зв`язку з банкрутством товариства на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (том 26, арк. справи 97).

Відповідно до ч.1 ст.61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство.

На виконання зазначених положень, ліквідатором отримано від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку розпорядження №90-ДР-С-А від 23.04.2019 року (том 26, арк. справи 99), яким скасовано реєстрацію випуску акцій ЗАТ «Макарово» та анульовано Свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ЗАТ «Макарово» від 31.03.2016 року №8/27/1/06, видане Територіальним управлінням Державної комісії з цінний паперів та фондового ринку у м.Києві та Київській області.

Крім цього, ч.1 ст.61 КУзПБ передбачає що ліквідатор з дня свого призначення передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню.

08.02.2018 року засобами поштового зв`язку ліквідатор звернувся до колишнього керівника ЗАТ «Макарово» Ігнатенка С.Б. із Запитом №08-02-2018/3 (том 26, арк. справи 106), в якому просив передати ліквідатору архівні документи та/або архівні номенклатури справ, документи довгострокового терміну зберігання боржника для їх зберігання та подальшого передання до архівної установи, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 08.02.2018 року та фіскальним чеком №3927 від 08.02.2018 року (том 26, арк. справи 107).

Як зазначив арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. у своєму Звіті (та, вказане не спростовано іншими учасниками справи), зазначений Запит залишений ОСОБА_1 без уваги.

При цьому, під час здійснення ліквідаційної процедури та за результатами проведення інвентаризації, документів сурової звітності та документів, які підлягають довгострокову зберіганню в архівній установі, виявлено не було.

Частиною 2 ст.61 КУзПБ, зокрема, передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на:

2007 рік та дотепер засновниками ЗАТ «Макарово» є ОСОБА_1 (розмір внеску до статутного фонду - 4410000.00 грн) та ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного фонду - 1890000.00 грн);

17.09.2007 року - керівником ЗАТ «Макарово» був Кравчук Юрій Анатолійович ;

08.07.2008 року та 31.03.2009 року - керівником ЗАТ «Макарово» був Гаранін Андрій Вікторович ;

21.02.2012 року керівником ЗАТ «Макарово» є ОСОБА_1 , а з 20.08.2012 року останній зазначений як «голова комісії з припинення або ліквідатор», що також підтверджується копією Виписки з «Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» за №223(23) від 28.08.2012 року, в якому міститься повідомлення про припинення ЗАТ «Макарово».

Ліквідатор (враховуючи дані Звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ЗАТ «Макарово за період з 2012-2013 років) звертався до місцевого господарського суду із Заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2023 року у справі №911/2581/14(911/1311/22), залишеною в силі Постановами Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 року та Касаційного господарського судом у складі Верховного Суду від 10.08.2023 року у цій справі, залишено без задоволення вказану Заяву ліквідатора.

Поряд з цим ч.1 ст.61 КУзПБ передбачає, що ліквідатор з дня свого призначення продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено ліквідатором під час здійснення своїх повноважень у боржника відсутні будь-які майнові активи та грошові кошти, які могли бути спрямовані на погашення вимог кредиторів.

Відповідно до Довідок АТ «Перший український міжнародний банк» №К19-52/35 від 27.04.2018 року (том 26, арк. справи 186), АТ «КБ «Приватбанк» №17095SU22434300 від 05.09.2017 року (том 26, арк. справи 187), ПАТ «АТБ «Траст-капітал» №009-017/511 від 22.11.2018 року (том 26, арк. справи 188) усі рахунки ЗАТ «Макарово» є закритим.

Крім того, ліквідатором із урахуванням вимог ст.48 КУзПБ, організовано та проведено засідання зборів кредиторів, що підтверджується Протоколом зборів кредиторів ЗАТ «Макарово» від 16.04.2024 року (том 26, арк. справи 155).

Із змісту наданого Протоколу вбачається, що на засіданні були присутні: представник ТзОВ «ФК «Толкфін» Свідло Є.В., повноваження якого підтверджуються ордером серії АА №1393921 від 17.01.2024 року; представник ТзОВ «Міленіум-Телеком» та ОСОБА_1 на засідання не з`явились, про причини неявки ліквідатора не повідомили, про час та місце засідання інформувались належним чином та своєчасно, що підтверджується повідомленням від 08.04.2024 та скриншотами із електронної пошти ліквідатора.

Відповідно до Реєстру вимог кредиторів боржника станом на 20.12.2023 року ТзОВ «ФК «Толкфінс» має 148 774 голоси, ОСОБА_1 - 1 704 та ТзОВ «Міленіум-Телеком» - 7 794. На вказаному засіданні арбітражним керуючим Цвітненком Д.М. доведено до відома присутнього представника кредитора Звіт ліквідатора та Ліквідаційний баланс ЗАТ «Макарово», які представник ТзОВ «ФК «Толкфін» вирішив погодити.

Враховуючи наведене та положення ч.4 ст.48 КУзПБ, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказані збори є повноважними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КУзПБ, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

На виконання вказаної норми, ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Цвітненком Д.М. надано до місцевого господарського суду:

- Ліквідаційний баланс станом на 20.12.2023 року, із змісту якого вбачається, що станом на початок та кінець звітного періоду у ЗАТ «Макарово» наявні: зареєстрований (пайовий) капітал - 6300; додатковий капітал - 27162; нерозподілений прибуток (непокритий збиток) - -31571,1; поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями 52940,8; поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги 7274,2; поточна кредиторська заборгованість за розрахунками - 1,5; поточна кредиторська заборгованість за розрахунками зі страхування - 3,7; поточна кредиторська заборгованість за розрахункам з оплати праці - 11,3; інші поточні зобов`язання - 6115,8. Крім того, судом установлено, що ліквідаційний баланс складений відповідно до форми, яка встановлена Національним положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73;

- відомості за результатами інвентаризації майна боржника відповідно до яких у ЗАТ «Макарово» відсутні будь-які активи, у зв`язку із чим Цвітненком Д.М. не формувалась ліквідаційна маса;

- Реєстр непогашених вимог кредиторів у загальній сумі 178 645 742,75 грн, які не були задоволені у зв`язку із недостатністю майнових активів та грошових коштів у банкрута;

- Розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №90-ДР-С-А від 23.04.2019 року;

- Письмові пояснення щодо відсутності у ліквідатора документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Наведене спростовує твердження скаржника, що спірна ухвала місцевого господарського суду не містить будь-якого аналізу Звіту ліквідатора.

Водночас, скарг на дії/бездіяльність ліквідатора, у порядку ч.3 ст.61 КУзПБ, або заяв/клопотань у порядку ч.4 ст.28 КУзПБ, кредиторами (у тому числі й скаржником) починаючи з 19.01.2021 року до місцевого господарського суду не подавалось.

Разом із цим, як свідчить апеляційна скарга, ОСОБА_1 заперечує щодо повноти Ліквідаційного звіту та Ліквідаційного балансу ЗАТ «Макарово» з огляду на наявність відповідних судових рішень у справах, стороною в яких був боржник.

При цьому, у спірній ухвалі місцевого господарського суду проаналізовано судові рішення, на які посилається кредитор, - у справах №911/1362/23,№910/11294/23 (910/18237/23) та вказано, що: ЗАТ «Макарово» не було стороною в останніх у розумінні ст.7 КУзПБу; судами відмовлено у задоволенні відповідних позовних заяв; вирішення відповідних спорів ніяким чином не впливає на формування ліквідаційної маси боржника.

Ч.1 ст. 65 КУзПБ, зокрема, встановлено, що господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

У свою чергу, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, судом надається оцінка належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу (відповідні висновки наведені у Постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №922/2817/18, від 12.09.2019 року у справі №914/3812/15).

Тому, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора під час ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та закриває провадження у справі про банкрутство (аналогічна правова позиція наведена у Постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.10.2023 року у cправі №904/3074/20, від 13.12.2023 року у справі № 903/15/21).

Частиною 2 ст. 65 КУзПБ, зокрема, передбачено - якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна або майно не виявлено чи відсутнє, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

При цьому, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними (ч.7 ст.64 КУзПБ).

Положеннями п.7 ч.1 ст.90 КУзПБ встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство у разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи наведене, з огляду на здійснення ліквідатором усіх можливих та адекватних дій, які визначені КУзПБ, щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута, зважаючи на те, що у ЗАТ «Макарово» відсутні будь-які майнові активи, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження Ліквідаційного балансу, Звіту ліквідатора та закриття провадження у справі №911/2581/14.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно неповноти дій арбітражного керуючого Цвітненком Д.М., апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута.

Одночасно, повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі банкрута визначені у частині першій статті 61 КУзПБ, відповідно до абзацу 13 якої, ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду від 09.05.2024 року у справі № 911/2581/14, місцевим господарським судом було проаналізовано повноту дій ліквідатора ЗАТ «Макарово», та, в оскаржувані ухвалі господарського суду першої інстанції встановлено виконання усіх можливих та адекватних дій, які визначені КУзПБ, щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута за наслідком яких було встановлено, що у ЗАТ «Макарово» відсутні будь-які майнові активи за рахунок яких можливе задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, апеляційний господарський суд зазначає, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для затвердження Ліквідаційного балансу, Звіту ліквідатора та закриття провадження у справі № 911/2581/14.

Крім того, апеляційний господарський суд зазначає, що Постановою від 02.06.2020 року у справі № 911/2581/14 Верховний Суд скасував ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 року, якою було закрито провадження у справі про банкрутство та передав справу № 911/2581/14 для розгляду до Господарського суду Київської області на стадію ліквідаційної процедури.

Фактично підставою для скасування ухвали суду про закриття провадження у справі №911/2581/14 стало те, що Верховний Суд дійшов висновку про відсутність достатньо кваліфікованого захисту порушених прав ЗАТ «Макарово» у судових спорах №911/2419/15, №911/706/16, №370/401/17.

Верховним Судом вказано на необхідність вчинення арбітражним керуючим дій передбачених ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (нормативного акту діючого на момент прийняття судового рішення судом касаційної інстанції) з метою повернення майна боржника за недійсним правочином (публічні торги/аукціон), його оформлення та продаж для задоволення вимог кредиторів.

Апеляційним господарським судом було встановлено, що арбітражним керуючим було подано до Господарського суду Київської області позовну заяву з вимогами до ТзОВ «Овостар» про витребування з чужого володіння, на користь боржника, наступного майна:

- цілісний майновий комплекс загальною площею 8 276,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, будинок 43, який в цілому складається з 12 будівель;

- земельну ділянку, кадастровий номер :00:003:0008, загальною площею 4,9293 га, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, 43;

- комплект обладнання для переробки курячих яєць у комплектації наведеній у протоколі проведення аукціону з реалізації арештованого майна, що є власністю ЗАТ «Макарово» № 00-0026/12 від 04.02.2013 року, який знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, будинок 43.

Однак, рішенням Господарського суду Київської області від 30.11.2020 року у справі № 911/2581/14 (911/2410/20) у задоволенні позову ЗАТ «Макарово» до ТзОВ «Овостар» було відмовлено. За результатами апеляційного та касаційного перегляду, вказане рішення Господарського суду Київської області про відмову в позові було залишено без змін.

Таким чином, апеляційний господарський суд зазначає. що арбітражним керуючим були вчинені всі необхідні дії спрямовані на витребування майна боржника з володіння третіх осіб, шляхом звернення до суду з відповідним позовом, в задоволенні якого було відмовлено.

З урахуванням наведеного, у боржника відсутні будь-які майнові активи (майно та майнові права), які б могли бути включені до ліквідаційної маси для їх подальшої реалізації та задоволення вимог кредиторів, а арбітражним керуючим було вжито усіх можливих та адекватних дій, які визначені КУзПБ, щодо проведення ліквідаційної процедури ЗАТ «Макарово».

Водночас, апеляційним господарським судом встановлено, що питання повноти дій арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. було предметом дослідження не тільки в місцевому господарському суді, але й на зборах кредиторів, на яких було погоджено Звіт ліквідатора та Ліквідаційний баланс.

Зі змісту наданого місцевому господарському суду Протоколу зборів вбачається, що на засіданні був присутній представник ТзОВ «ФК «Толкфін» - адвокат Свідло Є.В.

Разом з тим, як встановлено місцевим господарським судом першої інстанції, скаржник - кредитор ОСОБА_1 (який є також представником кредитора ТзОВ «Міленіум-Телеком»), на засідання зборів кредиторів не з`явився, про причини неявки ліквідатора не повідомлено (про час та місце засідання кредитори інформувались належним чином, що вбачається з повідомлення від 08.04.2024 року та скріншотів електронної пошти ліквідатора). При цьому, апеляційна скарга не містить будь-яких заперечень/спростувань щодо правомірності проведених зборів кредиторів.

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, з урахуванням чого покладає на кредитора або іншу особу, яка оспорює дотримання цього принципу, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (див. подібні за змістом висновки сформовані у Постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №904/4863/13, від 28.11.2019 року у справі №904/6144/16, від 10.12.2020 року у справі №916/95/18).

Кредитор або інша особа має довести, що ці порушення ліквідатором мали місце та призвели до недотримання порядку здійснення ліквідаційної процедури, і тим самим вплинули на формування ліквідаційної маси і на задоволення вимог кредиторів, відтак - на результати ліквідаційної процедури боржника, а подальше провадження у справі про банкрутство в контексті збільшення судових витрат у справі та застосування додаткових інструментів задля задоволення вимог кредиторів є виправданим (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2021 року у справі № 910/23011/16).

Однак, всупереч наведеним висновкам Верховного Суду, скаржником не спростовано висновки місцевого господарського суду першої інстанції про здійснення ліквідатором усіх можливих дій, які визначені КУзПБ та на відсутність яких було вказано в Постанові Верховного Суду від 02.06.2020 року у цій справі, щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута, як не спростовано і відсутність будь-яких майнових активів ЗАТ «Макарово».

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ст.86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Ч.ч. 1,2,3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі. Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Таким чином, апеляційним господарським судом в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи скаржника апеляційним господарським судом відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 задоволенню не підлягає, спірна ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін як така, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 та залишає без змін раніше прийняту ухвалу місцевого господарського суду, на скаржника покладаються витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у господарському суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 240,255,269,270,271,273,275,276,281-284 ГПК, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2024 року у справі №911/2581/14 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Справу №911/2581/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Повний текст постанови складено та підписано 05.09.2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено

ст.ст. 287-289 ГПК України та ст. 9 КУзПБ.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

Судді О.М. Сибіга

Л.В. Кропивна