ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 Справа № 914/1322/23

за позовом: Акціонерного товариства Мегабанк, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз Збут, м. Львів

про: стягнення заборгованості за договором про надання гарантії

суддя Коссак С.М.

при секретарі Полюхович Х.М.

За участю представників:

від позивача: Бериндя Олег Олегович представник (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Стернюк Володимир Андрійович - представник

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерним товариством Мегабанк, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз Збут, м. Львів про стягнення заборгованості у розмірі 702 739,49грн. за договором про надання гарантії. Також у поданій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 10 541,10грн. сплаченого судового збору та позивач повідомляє, що не очікує понести витрати на надання професійної правничої допомоги у даній справі.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.2023 о 14:00 год.

05.07.2023 року представником відповідача подано клопотання за вх.№2619/23 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №910/7323/23. У судовому засіданні 06.07.2023 року судом клопотання № 16768/23 задоволено.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року провадження у справі №914/1322/23 поновлено, підготовче засідання призначено на 11.07.2024 року на 10:00 год.

10.07.2024 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» письмові пояснення за вх.№17801/24, в яких висловив свою позицію щодо суті справи та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 10.07.2024 року представником відповідача також подано клопотання за вх.№17803/24 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю уповноваженого представника по даній справі у інших судових засіданнях, що відхилене судом як необгрунтоване.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

В судове засідання 29.08.2024 року позивач явку представника забезпечив ( в режимі відеоконференції), який надав пояснення по суті спору та просить позовні вимоги задоволити повністю.

В судове засідання 29.08.2024 року відповідач явку представника забезпечив, проти позову заперечив та просить в задоволенні позову відмовити.

Процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2021 між АТ «Мегабанк» (банк, гарант) та ТзОВ Львівгаз Збут (клієнт), укладено договір про надання гарантії №398. Пунктом 2.3.1. договору визначено, що за надання банком послуг за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три) відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році. Комісійна винагорода сплачується на рахунок банку. У разі здійснення банком платежу по гарантії протягом 3-х робочих днів з дати отримання повідомлення банку додатково сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 0,5% від суми платежу за Гарантією, мін. 800,00 гривень на рахунок банку.

21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 Про початок процедури ліквідації АТ Мегабанк та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації АТ Мегабанк строком на 3 (три) роки з 22.07.2022 по 21.07.2025.

Відтак, позивач стверджує, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати комісійної винагороди згідно умов укладеного договору про надання гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно в сумі 702 739,49 гривень (розрахунок боргу додано), яку позивач просить стягнути з відповідача.

Аргументи відповідача.

22.05.2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за вх.№ 12799/24, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки з моменту прийняття Національним банком України рішення від 02.06.2022 року №361-рш/БТ «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» банківська гарантія АТ «Мегабанк» є такою, що не відповідає вимогам Кодексу ГТС до фінансового забезпечення у формі банківської гарантії, оскільки неплатоспроможний АТ «Мегабанк» не міг забезпечити виконання грошового зобов`язання банка-гаранта перед оператором газотранспортної системи, а саме сплатити на його першу вимогу кошти за замовника послуг транспортування в разі невиконання останнім у повному обсязі або частково своїх фінансових зобов`язань перед оператором газотранспортної системи за договором транспортування природного газу. Відтак, відповідач стверджує, що розрахунок заборгованості за період з 03.06.2022 року по 21.07.2022 рік є безпідставним та необгрунтованим.

Фактичні обставини справи.

29.10.2021 між АТ «Мегабанк» (банк, гарант) та ТзОВ Львівгаз Збут (клієнт), укладено договір про надання гарантії №398.

Згідно із п.1.1. договору, банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь ТзОВ Оператор газотранспортної системи України (бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефеціаром за закупівлею: за договором транспортування природного газу № від 18.12.2019 на наступних умовах: - сума гарантії - 50 000 000, 00 гривень; - строк дії гарантії - до 28.10.2022 включно.

Відповідно до п.2.1.2. договору, у випадку отримання від бенефіціара протягом строку дії гарантії письмової вимоги (що відповідає умовам гарантії), а також усіх документів, передбачених умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено), про оплату банком зобов`язань по гарантії у зв`язку із тим, що клієнт порушив зобов`язання, здійснити платіж по гарантії на користь бенефіціара на суму, що вказана в письмовій вимозі.

За змістом п.2.3.1. договору, за надання банком послуг за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три) відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році. Комісійна винагорода сплачується на рахунок банку. У разі здійснення банком платежу по гарантії протягом 3-х робочих днів з дати отримання повідомлення банку додатково сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 0,5% від суми платежу за Гарантією, мін. 800,00 гривень на рахунок банку.

Пунктом 2.3.4. договору визначено, що клієнт зобов`язується у разі сплати банком будь-яких сум по гарантії сплачувати банку комісію в розмірі 25 % річних від сплаченої банком суми за весь період з дати сплати до повного відшкодування банку вказаних сум.

Відповідно до п. 2.4.1. договору, клієнт має право отримувати інформацію від банку стосовно припинення гарантії чи отримання від банку письмової вимоги про оплату за гарантією.

Пунктом 5.1. договору сторони встановили, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 28.10.2022, але не менше ніж до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за договором.

Згідно із п.5.2. договору, зобов`язання банку перед бенефеціаром припиняється у разі: 1) сплати суми, на яку видано гарантію; або 2) закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, у тому числі: - відмови бенефеціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення її оригіналу до банку або шляхом подання банку письмового повідомлення про звільнення його від обов`язків за гарантією; 3) в інших випадках, передбачених законодавством.

29.10.2021 між сторонами було укладено договір №1 про внесення змін до договору №398 про надання гарантії від 29.10.2021, згідно з яким сторони погодили доповнити абзац 1-й підпункту 2.3.1. пункту 2.3. «Клієнт зобов`язується:» розділу 2 «Права та обов`язки Сторін» новим реченням наступного змісту: «Комісійна винагорода за жовтень 2021 року сплачується не пізніше 08.11.2021р.»

21.07.2022 Правлінням Національного банку України прийнято рішення №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».

Також, 21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 Про початок процедури ліквідації АТ Мегабанк та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації АТ Мегабанк строком на 3 (три) роки з 22.07.2022 по 21.07.2025.

З матеріалів справи слідує, що позивач свої зобов`язання за договором про надання гарантії №398, до моменту запровадження процедури ліквідації АТ «Мегабанк», виконував належним чином, що підтверджується виписками по рахунках, на яких обліковується гарантія, які знаходяться в мат6еріалах справи, проте, відповідач зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди позивачу за надання гарантії своєчасно та в повному обсязі не здійснив, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість зі сплати комісії, яка за розрахунком позивача за період з 01.02.2022 року по 21.07.2022 рік включно становить 702 739,49 гривень.

З метою досудового врегулювання спору щодо неналежного виконання ТзОВ Львівгаз Збут збут своїх зобов`язань за договором, позивач направив на адресу відповідача лист від 21.09.2022 №1431 з вимогою погасити заборгованість по сплаті комісії за договором гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно в сумі 702 739,49 гривень, мотивуючи свій обрахунок заборгованості тим, що 21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 Про початок процедури ліквідації АТ Мегабанк та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації АТ Мегабанк строком на 3 (три) роки з 22.07.2022 по 21.07.2025.

Норми права та висновки суду.

Приписами статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 1 ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

У ст.560 ЦК України передбачено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно зі ст.561 ЦК України, гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Як передбачено статтею 567 ЦК України, гарант має право на оплату послуг, наданих ним боржникові.

Відповідно до частин 1, 2 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором гарантії №398 за період з 29.10.2021 року по 21.07.2022 рік сума комісії, що підлягає сплаті становить 1 093 150,68 грн., загальна сума платежів, які клієнт сплатив за цей період становить 390 411,19 грн., сума боргу утворилась за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 та становить 702 739,49 грн. Доказів сплати вказаної суми відповідач не надав, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у спірний період, а саме з 03.06.2022 банк не міг виконувати обов`язки щодо сплати зобов`язань по договору гарантії.

Так, 03.06.2022 рішенням Національного банку України №261-рш/БТ віднесено АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних. Відповідно до відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, які є відкритою інформацією у розумінні ст.20 Закону України «Про інформацію», рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 визнано протиправним та скасовано рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних». Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10.05.2023 відкрито касаційне провадження за скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі № 640/12723/22. Станом на дату розгляду справи, вказане касаційне провадження триває.

Водночас, 21.07.2022 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ « Мегабанк».

Також, 21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Мегабанк» строком на 3 (три) роки з 22.07.2022 по 21.07.2025.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Приписами частини 6 статті 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Відповідно до ч.7 ст.77 Закону України «Про банки та банківську діяльність», розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Згідно із положеннями ч.3 ст.79 Закону України «Про банки та банківську діяльність», визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України, зазначеного в частині другій цієї статті, або окремих його положень: не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення; не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку; не породжує будь-яких прав у осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківська ліцензія - це запис у Державному реєстрі банків про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності, а відкликання банківської ліцензії - виключення Національним банком України з Державного реєстру банків запису про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності.

З огляду на наведені норми закону, саме з моменту запровадження в АТ «Мегабанк» процедури ліквідації відкликанням банківської ліцензії, банк не може здійснювати банківську діяльність, в тому числі виконувати зобов`язання перед відповідачем за договором гарантії. Відтак суд зазначає, що зобов`язання банку за договором про надання гарантії №398 є припиненими саме з 22.07.2022 дня прийняття Правлінням Національного банку України рішення №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».

Згідно із ч.4 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», початок тимчасової адміністрації або будь-які дії, що вживаються Фондом на виконання плану врегулювання, не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують операційну та господарську діяльність банку, зокрема договорів з платіжними організаціями платіжних систем, про надання клірингових, розрахункових послуг, про оренду рухомого та нерухомого майна, про надання комунальних послуг, послуг зв`язку, охорони тощо. Приймаючий/перехідний банк є правонаступником неплатоспроможного банку за такими переданими договорами з моменту відчуження/передачі майна (активів) та зобов`язань неплатоспроможного банку. Такі договори виконуються на тих самих умовах, на яких вони були укладені з банком до часу визнання його неплатоспроможним. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд, приймаючий/перехідний банк, неплатоспроможний банк мають право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Також суд відхиляє доводи відповідача про невідповідність банківської гарантії вимогам Кодексу ГТС у зв`язку з тим, що 03.06.2022 оператор ГТС на інформаційній платформі відхилив номінації/реномінації ТзОВ «Львівгаз збут» у зв`язку з недостатністю фінансового забезпечення, визначеного положеннями глави 2 розділу VІІ Кодексу ГТС, а також про те, що послуга з видачі тендерної гарантії з 03.06.2022 фактично не надавалась.

Одночасно, суд зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 06.09.2023 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 року у справі № 910/7323/23 у задоволенні позову ТзОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» до АТ «МЕГАБАНК» про визнання зобов`язання припиненим у розмірі 501 369,86грн. за укладеним між сторонами договором про надання гарантії від 29.10.2021 року №398, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, відмовлено. Це рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07 лютого 2024 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума зі сплати комісійної винагороди згідно умов укладеного договору про надання гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно у розмірі 702 739,49 грн., яка є обгрунтованою та підтвердженою наявними у справі доказами.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості зі сплати комісійної винагороди згідно умов укладеного договору про надання гарантії, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає сума у розмірі 702 739,49 грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 10 541,10рн., що підтверджується платіжною інструкцією №180059 від 13 квітня 2023 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 10 541,10рн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 185, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз Збут (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 111А, ) на користь Акціонерного товариства Мегабанк (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) 702 739,49грн. заборгованості та 10 541,10рн. судового збору.

3 Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2024 року.

Суддя Коссак С.М.