ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. ХарківСправа № 922/2210/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи та додаткові пояснення позивача 2 - Західного офісу Держаудитслужби (вх. № 21360/24 від 26.08.2024 року)

за позовом Окружної прокуратури міста Івано-Франківська (76015, Івано - Франківська обл., м. Івано - Франківськ, вул. Мулика, буд. 9) в інтересах держави, в особі : позивача 1 Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, проспект Берестейський, 10); позивача 2 - Західного офісу Держаудитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 8); позивача 3 - Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника (76000, м. Івано - Франківськ, вул. Шевченка, буд. 57)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" (61001, Харківська обл., м. Харків, вул. Танкопія, 31/3)
про визнання недійсними додаткові угоди, стягнення 295 923,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Окружна прокуратура міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі позивача 1 Міністерства освіти і науки України, позивача 2 - Західного офісу Держаудитслужби, позивача 3 - Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника звернулась до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" про:

- визнання недійсною додаткову угоду від 23.09.2021 року № 3/108Т/21 до договору постачання електричної енергії № 27Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 року № 4/116Т/21 до договору постачання електричної енергії № 27Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 26.11.2021 року № 5/134Т/21 до договору постачання електричної енергії № 27Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.12.2021 року № 8/158Т/21 до договору постачання електричної енергії №27Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 23.09.2021 року № 1/109Т/21 до договору постачання електричної енергії № 28Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 року № 2/117Т/21 до договору постачання електричної енергії № 28Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнати недійсною додаткову угоду від 26.11.2021 року № 4/135Т/21 до договору постачання електричної енергії № 28Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.12.2021 року № 5/159Т/21 до договору постачання електричної енергії № 28Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 23.09.2021 року № 1/110Т/21 до договору постачання електричної енергії № 29Т/21 від 29.01.202 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 року № 2/118Т/21 до договору постачання електричної енергії № 29Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 26.11.2021 року № 4/136Т/21 до договору постачання електричної енергії № 29Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.12.2021 року № 5/160Т/21 до договору постачання електричної енергії № 29Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 23.09.2021 року № 1/111Т/21 до договору постачання електричної енергії № 30Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 року № 2/119Т/21 до договору постачання електричної енергії № 30Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 26.11.2021 року № 4/137Т/21 до договору постачання електричної енергії № 30Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.12.2021 року № 5/161Т/21 до договору постачання електричної енергії № 30Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 23.09.2021 року № 1/112Т/21 до договору постачання електричної енергії № 31Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 року № 2/120Т/21 до договору постачання електричної енергії № 31Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 26.11.2021 року № 4/138Т/21 до договору постачання електричної енергії № 31Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.12.2021 року № 5/162Т/21 до договору постачання електричної енергії № 31Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 23.09.2021 року № 1/114Т/21 до договору постачання електричної енергії № 33Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 року № 2/122Т/21 до договору постачання електричної енергії № 33Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 26.11.2021 року № 4/140Т/21 до договору постачання електричної енергії № 33Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- визнання недійсною додаткову угоду від 20.12.2021 року № 5/164Т/21 до договору постачання електричної енергії № 33Т/21 від 29.01.2021 року, укладену між Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ";

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" грошових коштів у сумі 295 923,57 грн. на користь Міністерства освіти і науки України;

Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 61 688,72 грн.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року позовну заяву Окружної прокуратури міста Івано-Франківська (вх. № 2210/24) залишено без руху.

03.07.2024 року від прокурора через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 17168/24) про усунення недоліків, у якій зокрема зазначає, що у зв`язку із обмеженими можливостями функціоналу електронного кабінету користувача Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, а саме, неможливо відобразити вищевказаних учасників як позивачів в інтересах яких звертається прокурор з позовною заявою, Західний офіс Держаудитслужби, Міністерство освіти і науки України, Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника у системі було визначено як «ІНША ОСОБА», водночас зазначені особи є позивачами у справі. Також зазначено, що при підготовці позовної заяви допущена описка у номері додаткової угоди від 26.11.2024 року до договору постачання електричної енергії №27/21, дійсний номер вказаної додаткової угоди зазначається як - додаткова угода №7/134Т/21 від 26.11.2021 року.

03.07.2024 року від прокурора через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 17172/24) у якому останній зазначає, що при підготовці позовної заяви допущена описка у номері додаткової угоди від 26.11.2024 року до договору постачання електричної енергії №27/21, та просить суд, при розгляді справи № №922/2210/24 за позовом керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі позивача 1 - Міністерства освіти і науки України, позивача 2 - Західного офісу Держаудитслужби, позивача 3 - Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника до відповідача - ТОВ «ЕК ЕНОЛЛ» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 295 923,57 грн., вважати правильним номер наступний номер додаткової угоди додаткова угода №7/134Т/21 від 26.11.2021 року до договору постачання електричної енергії № 27Т/21 від 29.01.2021 року.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Прийнято клопотання прокурора (вх. № 17172/24 від 03.07.2024 року) в частині виправлення описки у зазначенні номеру додаткової угоди. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17 липня 2024 року о 14:20 год. Встановлено відповідачу строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов. Встановити відповідачу 5 (п`ятиденний) строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень відповідно до вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України. Встановлено прокурору та позивачам 5 (п`ятиденний) строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив. Участь учасників справи у підготовчому засіданні визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 17.07.2024 року підготовче засідання у справі відкладено на "14" серпня 2024 р. о(б) 10:00 год.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом відповідно до вимог частини 3 статті 177 господарського процесуального кодексу України за власної ініціативи продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. Ухвалою суду від 14.08.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом у підготовчому засіданні оголошено перерву до 04 вересня 2024 року о(б) 11:40 год.

26.08.2024 року від позивача 2 через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 21360/24).

Суд, дослідивши матеріали справи та додаткові пояснення позивача 2 - Західного офісу Держаудитслужби (вх. № 21360/24 від 26.08.2024 року), зазначає наступне.

Частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України визначено, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Як вбачається із наданих до суду позивачем 2 - Західним офісом Держаудитслужби письмових пояснень (вх. № 21360/24 від 26.08.2024 року) вони підписані за підписом - Дмитрук Т.В.

У якості доказів у підтвердження повноважень особи, що підписала відповідні пояснення позивачем 2 додано електронну довіреність в порядку передоручення від 08.11.2023 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 на підставі Витягу з ЄДР від 20.10.2021 року, щодо Західного офісу Держаудитслужби, уповноважує в порядку передоручення, ОСОБА_2 представляти інтереси Західного офісу Держаудитслужби в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

Також додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на позивача 2 Західний офіс Держаудитслужби, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є керівником.

З наданих позивачем 2 до додаткових пояснень, судом встановлено, що довіреність видана в порядку передоручення не містить відомостей на підтвердження того, що Дмитрук Т.В. є адвокатом, чи має право здійснювати представницво інтересів позивача 2 в порядку самопредставництва.

Інших документів на підтвердження повноважень Дмитрук Т.В. як адвоката та представника позивача 2, як і належних документів на підтвердження повноважень у ОСОБА_2 вчиняти дії від імені позивача 2 на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тобто без окремого доручення, у порядку самопредставництва позивачем 2 до матеріалів справи додано не було.

Суд також звертає увагу позивача на те, що ухвалою суду від 08.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 44 Господарського процесуального кодексу України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 року у справі № 303/4297/20 дійшла висновку, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

При цьому, за вимогами пункту 3 статті 131-2 Конституції України, яка набрала чинності з 30.09.2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV Перехідні положення Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 та 2 статті 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

З вищевикладеного слідує, що позивачем 2 в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України не надано до суду належних доказів у підтвердження повноважень особи, яка підписала додаткові пояснення від імені позивача 2, а саме - Дмитрук Т.В.

Крім того, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості, що Дмитрук Т.В. є особою, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, як самопредставництво (КЕВ).

Враховуючи вищевикладене, позивачем 2 в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України не надано до суду належних та допустимих доказів, щодо повноважень представника позивача 2 Дмитрук Т.В. яка підписала надані до суду додаткові пояснення (вх. 3 21360 від 26.08.2024 року).

Відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, про повернення без розгляду наданих до суду 26.08.2024 року позивачем 2 додаткових пояснень (вх. № 21360) та доданих до них документів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Додаткові пояснення позивача 2 - Західного офісу Держаудитслужби (вх. № 21360/24 від 26.08.2024 року та додані до них документи повернути без розгляду.

Суд роз`яснює позивачу 2, що оскільки додаткові пояснення (вх. № 21360/24 від 26.08.2024 року та додані до них документи були подані до Господарського суду Харківської області в електронному вигляді, суд не здійснює повернення роздрукованих документів у паперовому вигляді позивачу 2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, а саме 04 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню підлягає в порядку, передбаченому статтями 255 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Ухвала підписана 04 вересня 2024 року.

Суддя О.О. Ємельянова