РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2024Справа № 910/1868/24
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/1868/24.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРНЕТ ХОЛДИНГ» (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, буд. 52)

До Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (01054, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 31)

про стягнення 66 280, 63 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРНЕТ ХОЛДИНГ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення 66 280, 63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки №53-718 від 30.03.2023 в частині вчасної оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 1 % річних за період прострочення оплати поставленого товару в загальному розмірі 66 280, 63 грн, з яких 58 011, 51 грн - інфляційних втрат та 8 269, 12 грн - 1% річних.

22.02.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 22.02.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

29.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків, окрім цього 29.02.2024 через канцелярію суду позивачем подана аналогічна заява про усунення недоліків позовної заяви.

Суд констатує, що вище зазначеними заявами позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 22.02.2023.

05.03.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/1868/24 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

30.03.2023 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (11.04.2024 реорганізовано шляхом перетворення, а саме зміною організаційно-правової форми з державного підприємство на акціонерне товариство), як покупцем (відповідач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнет Холдинг», як постачальником (позивач) укладено договір поставки №53-129-08-23-02718, за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах визначених у договорі, поставити мастильні засоби ТОВ «Евро Ойл Продакшн» (Україна) для потреб ВП «Південноукраїнська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Відповідно до пункту 4.2. договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023, покупець сплачує вартість поставленої продукції протягом 30 календарних днів з моменту дати підписання сторонами акту (актів) приймання-передачі продукції.

13.04.2023 позивач за видатковими накладними №9, №10, №11, поставив відповідачу обумовлений в договорі товар на загальну суму 2 170 610, 70 грн, а 30.06.2023 за видатковою накладною №38 позивач поставив товар відповідачу на суму 171 936, 00 грн.

В подальшому позивач та відповідач підписали наступні акти приймання-передачі: 1) №23-038 від 01.05.2023; 2) №23-043/2 від 17.05.2023; 3) №23-043/2 від 17.05.2023; 4) №23-074 від 28.08.2023.

Проте, в строк визначений пунктом 4.2. договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023 відповідач не здійснив оплату за поставлений товар, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з відповідними позовами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі №910/11504/23, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 (оскаржувалось в частині інфляції та 3% річних), позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 170 610, 70 грн заборгованості, 3 730, 12 грн інфляційних втрат, 2 047, 92 грн 1% річних та 32 645, 83 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2024 у справі №910/17255/23 провадження у справі за позовом позивача до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 171 936, 00 грн закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку зі сплатою відповідачем на користь позивача суми заборгованості після відкриття провадження у справі.

26.12.2023 відповідач здійснив оплату позивачу за поставлений товар за видатковими накладними №9, №10, №11, №38 у загальному розмірі 2 342 546, 70 грн.

Згідно пункту 7.12. договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023, у випадку якщо покупець прострочив виконання грошового зобов`язання за договором у частині оплати за поставлену продукцію на вимогу постачальника покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 1 (один) % річних від простроченої суми.

За таких обставин, внаслідок прострочення відповідачем вчасної оплати поставленого товару, позивач просить стягнути з відповідача 1% річних у загальному розмірі 8 269, 12 грн за період з 16.08.2023 по 25.12.2023 та інфляційні втрати у загальному розмірі 58 011, 51 грн за період з вересня по грудень 2023 року.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 1% річних та інфляційні втрати за період у загальному розмірі 66 280, 63 грн, у зв`язку з прострочення боржниками здійснення оплати за поставлений товар.

Юридичними підставами позову є стаття 625 Цивільного кодексу України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

(1) позивач на виконання договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023, в квітні та червні 2023 року поставив відповідачу обумовлений товар на загальну суму 2 342 546, 70 грн;

(2) відповідач, в свою чергу, в порушення умов договору не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з відповідними позовами;

(3) рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі №910/11504/23 позов задоволено, ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2024 у справі №910/17255/23 закрито провадження у справі, у зв`язку зі сплатою відповідачем на користь позивача суми заборгованості;

(4) 26.12.2023 відповідач здійснив оплату позивачу за поставлений товар у загальному розмірі 2 342 546, 70 грн.

(5) у зв`язку з простроченням оплати за поставлений товар, позивач нарахував відповідачу 1% річних та інфляційні втрати, які позивач просить стягнути з відповідача.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

18.10.2023 введено в дію норми Закону №3200-ІХ від 29.06.2023, яким внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Підпунктом 1.1. пунктом 1 резолютивною частини ухвали від 05.03.2024, суд повідомив сторін по справі, що оскільки судом встановлено, що сторони по справі мають зареєстровані електронні кабінети у підсистемі Електронний суд ЄСІТС - суд вручає дану ухвалу та вручатиме будь-які інші судові рішення у даній справі учасникам справи виключно за допомогою ЄСІТС в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомуційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС внормовано, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом ктивномуа (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 05.03.2024 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронні кабінети сторін по справі.

Згідно з пунктом 42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В матеріалах справи міститься підтвердження доставлення до «Електронного кабінету» Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» документа по справі в електронному вигляді, так з повідомлення про доставку електронного листа вбачається, що ухвала від 05.03.2024 по справі № 910/1868/24 доставлена в «Електронний кабінет» відповідача - 07.03.2024 о 19:29.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на те, що ухвалу від 05.03.2024 відповідач отримав 07.03.2024 о 19:29, таким чином вважається, що відповідач отримав ухвалу в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» - 08.03.2024.

В пункті 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 05.03.2024 була вручена відповідачу - 08.03.2024.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/1868/24, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи наявні підстави у позивача нараховувати відповідачу 1% річних та інфляційні втрати?

- чи вірно визначені позивачем періоди нарахування 1% річних та інфляційних втрат?;

- чи обґрунтовані заявлені суми до стягнення, а відтак чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідача 1% річних у загальному розмірі 8 269, 12 грн за період з 16.08.2023 по 25.12.2023 та інфляційні втрати загальному розмірі 58 011, 51 грн за період з вересня по грудень 2023 року, які в свою чергу зумовлені простроченням відповідачем оплати основного боргу за поставлений 13.04.2023 та 30.06.2023 товар на загальну суму 2 342 546, 70 грн.

Стягнення суми за поставлений товар 13.04.2024 на загальну суму 2 170 610, 00 грн було предметом розгляду в справі №910/11504/23, тому оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі №910/11504/23, яким позовні вимоги позивача задоволені, та рішення набрало законної сили, зазначене рішення в даній справі в силу частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України має преюдиційне значення для даної справи.

За таких обставин, оскільки 1% річних та інфляційні втрати є похідними вимогами від основної заборгованості, факт прострочення відповідачем оплати суми основного боргу за поставлений 13.04.2023 товар на загальну суму 2 170 610, 00 грн встановлений у справі №910/11504/23, тому в даній справі не підлягає доказуванню.

Так, судом, в межах розгляду справи №910/11504/23 встановлено, що покупець мав здійснити оплату за прийнятий 01.05.2023 товар до 31.05.2023, а за прийнятий 17.05.2023 товар до 16.06.2023.

В межах справи №910/11504/23 позивач заявляв до відповідача вимоги щодо стягнення 1% річних та інфляційних втрат за період з 01.06.2023 по 17.07.2023 та зазначені вимоги судом задоволені та залишені без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024.

Стягнення суми за поставлений товар 28.08.2023 на суму 171 936, 00 грн було предметом розгляду в справі №910/17255/23, проте ухвалою від 31.01.2024 провадження в зазначеній справі закрито у зв`язку з здійсненням відповідачем оплати за поставлений позивачем товар.

Однак, в силу пункту 4.2. договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023 та з урахуванням того, що за фактично поставлений 30.06.2023 товар, сторони 28.08.2023 підписали акт № 23-074 приймання передачі, таким чином, крайній строк оплати за поставлений товар - 27.09.2023 включно.

Відповідач, в свою чергу погасив заборгованість 26.12.2023, що підтверджується долученими до позовної заяви позивачем копіями інформаційних повідомлень про зарахування коштів №2681, №2678, №2668, №2666, №2649, №2650, №2651, №2652.

Таким чином, суд констатує, що позивач правильно визначив періоди нарахування.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 стаття 625 Цивільного кодексу України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 стаття 625 Цивільного кодексу України).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц).

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Також, в пункті 7.12. договору поставки №53-129-08-23-02718 від 30.03.2023 сторони узгодили, що у випадку якщо покупець прострочив виконання грошового зобов`язання за договором у частині оплати за поставлену продукцію на вимогу постачальника покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 1 (один) % річних від простроченої суми.

Позивач надав відповідні розрахунку 1% річних та інфляційних втрат.

Так, зокрема, з розрахунку 1% річних вбачається, що позивач нараховує позивачу 1% річних за період з 16.08.2023 по 27.09.2023 на суму боргу у розмірі 2 170 610, 70 грн, а з 28.09.2023 по 25.12.2023 на суму боргу у розмірі 2 342 546, 70 грн.

Інфляційні нарахування позивач здійснює аналогічним способом, а саме за вересень 2023 року нараховує інфляційні втрати на суму боргу у розмірі 2 170 610, 70 грн, а за жовтень, листопад, грудень 2023 року на суму боргу у розмірі 2 342 546, 70 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 3 статті 13 та частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач в свою чергу, заперечень та/або пояснень щодо вище зазначених обставин до суду не подав, а також не надав відповідні докази, які б в свою чергу могли спростувати доводи позивача.

За таких обставин, суд, здійснивши перевірку правильності здійснених розрахунків зазначає, що вони є арифметично правильними, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1% річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 66 280, 63 грн підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

(1) Щодо судового збору.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

(2) Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, а тому стадія судових дебатів не передбачається, суд констатує, що відповідачу необхідно було подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу або заяву, що такі докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду до моменту прийняття рішення.

В позовній заяві позивач попередив, що докази понесення судових витрат на підставі частина 8 стаття 129 Господарського процесуального кодексу України будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Відтак, питання щодо розподілу витрат позивача за позовом на професійну правничу допомогу будуть вирішені судом, у випадку подання позивачем відповідних доказів в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРНЕТ ХОЛДИНГ» до Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення 66 280, 63 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національне атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (01054, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 31; ідентифікаційний код: 26251923) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРНЕТ ХОЛДИНГ» (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, буд. 52; ідентифікаційний код: 39798690) 1% річних у розмірі 8 269 (вісім тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 58 011 (п`ятдесят вісім тисяч одинадцять) грн 51 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких