РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2024Справа № 910/14818/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/14818/22

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ";

про стягнення 74 232,06 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 74 232,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № сс115455Га1кп від 25.10.2021 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди сплачено страхове відшкодування власнику транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 74 232,06 грн, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/14818/22, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство ""Страхова компанія "АРКС" подало до господарського суду відповідь на відзив Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" надійшла заява про зупинення провадження у справі № 910/14818/22 до набрання рішенням Господарського суду Київської області у справі № 910/14694/22 законної сили.

Як визначено п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як встановлено судом, Північним апеляційним господарським судом постановою від 19.02.2024 у справі № 910/14694/22 апеляційну скаргу Приватного багатопрофільного підприємства "Укргефест" на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2023 у справі №910/14694/22 задоволено, а рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2023 у справі №910/14694/22 скасовано, прийнято нове рішення яким у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" відмовлено в повному обсязі.

Тобто, з наведеного вбачається, що станом на день винесення судом рішення, відсутні підстави для зупинення провадження у справі до набрання рішенням Господарського суду Київської області у справі № 910/14694/22 законної сили, а відтак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.10.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - cтрахувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № сс115455Га1кп (далі - договір страхування), об`єктом страхування якого є транспортний засіб "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії даного договору з 28.10.2021 по 27.02.2022.

12.01.2022 на Броварському проспекті, 16-а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу "Renault", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 14.02.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 754/1690/22 винним у вчиненні вищевказаної ДТП було визнано водія транспортного засобу "Renault", державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 .

Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу № 1.003.22.0000688_MISSION288610 транспортного засобу ""Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , ремонтної калькуляції № 1.003.22.0 від 14.01.2022, рахунку № 2131046 від 14.01.2022 загальна вартість відновлювального ремонту становить 74 232,06 грн.

12.01.2022 до позивача звернувся страхувальник з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору страхування Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 74 232,06 грн, що підтверджується страховим актом № ARX3167373 від 19.01.2022 та платіжним дорученням № 927285 від 08.11.2022.

Відповідно до статей 8, 9 Закону України "Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" , страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Судом, на підставі даних, наданих Моторним (транспортним) страховим бюро України супровідним листом № 9-03/9914 від 25.03.2023 встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Renault", державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме станом на 12.01.2022 була застрахована Товариством з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" на підставі договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/207135636, № ЕР/204818486.

Тобто, з наведеного вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Renault", державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме станом на 12.01.2022 була застрахована Товариством з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" відповідно до полісів № ЕР/207135636, № ЕР/204818486.

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта як з одним страховиком так і з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика.

В свою чергу, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Renault", державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме станом на 12.01.2022, була застрахована за двома договорами у одного страховика, то Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" не могло не знати про наявність першого договору, при укладенні другого.

Також суд зазначає, що обидва поліси, а саме № ЕР/207135636, № ЕР/204818486 є чинними.

При цьому, суд вказує, що поліс № ЕР/207135636 оспорювався відповідачем у суді, однак постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 у справі № 910/14694/22 апеляційну скаргу Приватного багатопрофільного підприємства "Укргефест" на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2023 у справі №910/14694/22 задоволено, а рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2023 у справі №910/14694/22 скасовано, прийнято нове рішення яким у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" відмовлено в повному обсязі.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Договорами (полісами) № ЕР/207135636, № ЕР/204818486 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Положеннями статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісами №ЕР/207135636, № ЕР/204818486 розміри лімітів відповідальності та франшизи у розмірі 0,00 грн, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 74 232,06 грн.

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, ідентифікаційний код 39433769) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 74 232 (сімдесят чотири тисячі двісті тридцять дві) грн 06 коп. страхового відшкодування та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко