СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Харків Справа № 905/2199/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Плахов О.В.

при секретарі Семенові О.Є.

за участю:

апелянта - не з`явився;

кредитора International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвокат Герасименко Р.І., ордер серії АІ№1683398;

боржника не з`явився;

арбітражного керуючого Глеваський В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куренного С.В. (вх. №1645Д/1-18)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20, постановлену в приміщенні господарського суду Донецької області (суддя Лейба М.О.), повний текст якої складено 20.01.2023 року

за заявою ініціюючого кредитора Компанії ІНДУМЕТ С.А. (INDUMET S.A.), Люксембург

до боржника Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу, м.Краматорськ, Донецька область

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі визнано вимоги кредиторів: ІНГ Банк Н.В. (ING-BANK N.V.) в сумі 503527735,74грн. (вимоги четвертої черги); ІНГ-ДІБА АГ (ING-DIBA AG), в сумі 292696 088,05грн. (вимоги четвертої черги); International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 4540,00грн. (вимоги першої черги), в сумі ,33грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241018249,51грн. (вимоги шостої черги); NATWEST MARKETS PLC (Компанія НатВест Маркетс Пі-ел-сі) в сумі 4540,00грн. (вимоги першої черги), в сумі 2134843 945,67грн. (вимоги четвертої черги); оголошено перерву у попередньому засіданні до 15.03.2023 о 12:00год., яке відбудеться в приміщенні суду за адресою: м.Харків, пр.Науки, 5, каб. (зал судових засідань) № 413; повідомлено учасників справи, що заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд; повідомлено, що участь у попередньому засіданні можлива для учасників справи виключно в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать можливість та безпеку проведення попереднього засідання у приміщенні господарського суду Донецької області.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Куренний С.В. з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року, якою визнано та включено до реєстру вимог кредиторів вимоги International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 4540,00грн. (вимоги першої черги), в сумі ,33грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241018249,51грн. (вимоги шостої черги); в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити вказаному кредитору у задоволенні поданої заяви; в іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін; витребувати у International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) Rafik Daou Building, Charles Helou Street, Souheil Dagher Center, 4th floor, Beiruth Lebanon (Б. Рафіка Дау, вул. Чарлза Гелу, Сухейл Дагер центр, 4 поверх, Бейрут, Ліванська Республіка) засвідчену копію довіреності №90/2013року від 26.11.2013 року на Потапова Є.В.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Приймаючи до уваги рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19.09.2018 року (з урахуванням рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 08.11.2018 року про виправлення помилок) у справі № V 2017/176 суд помилково застосував норму ч. 4 ст. 75 ГПК України та порушив приписи ч. 8 ст. 75 ГПК України.

У даній ситуації підлягала застосуванню ч. 8 ст. 75 ГПК України, посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі №922/2503/20.

Компанія мала довести у загальному порядку заявлені вимоги, надавши окрім зазначених рішень первинні документи, які підтверджують підписання специфікацій, виставлення рахунків на оплату, здійснення оплати, звернення до постачальника з претензіями, направлення вимог поручителям, тощо.

Ухвала Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року у справі №824/239/18 та постанова Верховного Суду від 17.10.2019 року не можуть вважатися рішеннями суду в розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України, оскільки не встановлюють обставин по суті спору.

Посилання Компанії на судові рішення у справі №904/2104/19 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у цій справі не були предметом дослідження первинні документи, а рішення по даному кредитору у відношенні іншого поручителя було прийнято виключно на підставі рішень Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма, які не можуть бути допустимим доказом у даній справі.

Компанія не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у неї безспірних вимог до боржника та виконавчі листи за ухвалою Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року у справі №824/239/18, що свідчить про недоведеність звернення вказаних судових рішень до виконання та стягнення відповідних судових витрат.

Зі змісту договору поруки слідує, що від імені боржника вона підписана ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності № 90/2013 від 26.11.2013 року.

Компанія не надала копії вказаної довіреності, тому неможливо наразі встановити, чи дійсно ця особа володіла необхідними повноваженнями для підписання вказаного договору; апелянту, який очолював юридичний відділ боржника, невідомо про те, що Корпорація видавала таку довіреність.

Для встановлення наявності повноважень у ОСОБА_2 , необхідним є витребування у Компанії копії вказаної довіреності, яка повинна бути у Компанії з огляду на те, що за усталеною практикою, що існує у всьому світі, під час укладення договорів сторони перевіряють повноваження підписантів від контрагентів шляхом витребування копій документів на підставі яких відповідні представники діють; враховуючи те, що на Ліванську республіку не розповсюджується законодавство України, у тому числі, дія Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є доцільним просити суд витребувати у Компанії засвідчену копію вказаної довіреності на підставі ст. 81 ГПК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року у справі №905/2199/20 (колегія суддів у складі головуючий: суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В., суддя Бородіна Л.І. ) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 задоволено частково; скасовано ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 в частині визнання грошових вимог International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі ,29грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241018249,51грн. (вимоги шостої черги) та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у визнанні означених грошових вимог; у зв`язку із цим викладено абзац 4 п.1 резолютивної частини ухвали господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у наступній редакції: International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 4540,00грн. (вимоги першої черги), в сумі 15506118,04грн. (вимоги четвертої черги), а також доповнено п.1 резолютивної частини цієї ухвали абзацом наступному змісту: У визнанні решти грошових вимог International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) відмовити; стягнуто з International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) (Rafik Daou Building,Charles Helou Street,Souheil Dagher Center,4th floor,Beirut, Lebanon) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 7956,99грн.

Компанія звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просила постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року у цій справі скасувати, а ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року ( у відповідній частині) залишити в силі.

Крім того, оскаржуючи до Верховного Суду постанову суду апеляційної інстанції від 18.03.2024 року у даній справі, касатор просив, зокрема, змінити розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги та касаційної скарги, на ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 19.06.2024 року, касаційну скаргу компанії International Transit S.A.L. (Offshore) (Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор)) задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року у справі № 905/2199/20 скасовано; справу № 905/2199/20 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду; оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржуване судове рішення скасовано з направленням справи для нового розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснювався.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024 від 06.05.2024 року, №469/2024 від 23.07.2024 року відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 року витребувано з господарського суду Донецької області матеріали справи про банкрутство №905/2199/20; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи про банкрутство; запропоновано учасникам справи про банкрутство для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми Електронний суд (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи за засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

29.07.2024 року господарським судом Донецької області повідомлено Східний апеляційний господарський суд про те, що супровідним листом господарського суду Донецької області від 01.05.2024 року матеріали справи та матеріали оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 про банкрутство Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" в частині вимог Компанії Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор) (International Transit S.A.L. (Offshore), з оригіналами постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року були надіслані до Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду; станом на теперішній час до господарського суду Донецької області вказані матеріали справи №905/2199/20 не повернуті.

Листом № 28-12/927 Верховного Суду повернуто до Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 905/2199/20 за заявою компанії INDUMET S.A. (ІНДУМЕТ С.А.) до Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" про визнання банкрутом з постановою Верховного Суду від 19 червня 2024 року. Додаток: - матеріали оскарження ухвали у 9-ти (1, 1а, 1б, 1в, 1г, 1Ґ, 1д, 1е, 1є) томах з копією постанови Верховного Суду (вступна і резолютивна частини) від 19 червня 2024 року та копією постанови Верховного Суду від 19 червня 2024 року;- справа у 3-х (40-42) томах з оригіналом постанови Верховного Суду (вступна і резолютивна частини) від 19 червня 2024 року та оригіналом постанови Верховного Суду від 19 червня 2024 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 року, з метою забезпечення утримання учасників судового процесу від небезпеки, спричиненої триваючою збройною агресією проти України, дотримання захисту життя і здоров`я відвідувачів і працівників суду та з урахуванням заходів, встановлених особливим режимом роботи Східного апеляційного господарського суду під час дії воєнного стану, призначено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куренного С.В. на ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 до розгляду на "28" серпня 2024 р. о 16:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; учасникам справи про банкрутство встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати письмові пояснення в обгрунтування своїх правових позицій; запропоновано учасникам справи про банкрутство свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи про банкрутство визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

06.08.2024 року на адресу суду від арбітражного керуючого - Глеваського В.В. надійшло клопотання (вх.№10349) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив надати можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 28.08.2024 року о 16:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку EasyCon.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2024 року, зокрема, задоволено клопотання арбітражного керуючого - Глеваського В.В.; судове засідання у справі, призначене на "28" серпня 2024 р. о 16:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено провести за участю арбітражного керуючого - Глеваського В.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника; вчинено інші процесуальні дії.

20.08.2024 року на адресу суду від представника International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвоката Костомарової С.Є. надійшла заява (вх.№10872) про участь в судовому засіданні представників International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвоката Герасименко Р.І. та адвоката Костомарової С.Є. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яку долучено до матеріалів справи, в якій остання просила надати представникам можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 28.08.2024 року о 16:30 год. та інших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку EasyCon.

Листом Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2024 року повідомлено представника International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвоката Костомарову С.Є., що у відповідності до Витягу із табелю обліку використання робочого часу суддів Східного апеляційного господарського суду, суддя-доповідач Терещенко О.І. перебуває у відпустці по 26.08.2024 року включно; керуючись п. 5.4. Рішення зборів суддів №3 від 15.02.2019 року, заява буде передана судді-доповідачу після виходу з відпустки.

21.08.2024 року на адресу суду від International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 10942), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, відмовити в задоволенні клопотання апелянта про витребування засвідченої копії довіреності №90/2013року від 26.11.2013 року на Потапова Є.В., в обґрунтування якого вказує на те, що докази подані кредитором на підтвердження своїх кредиторських вимог є належними та в сукупності підтверджують наявність та розмір грошових вимог до боржника та до поручителя; кредитором належним чином доведено розмір та структуру своїх грошових вимог , зокрема з посиланням на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі №904/2104/19, яка є належним та достатнім доказом; вимога апелянта про витребування довіреності на підписання договору поруки від імені боржника є необґрунтованою та свідчить про зловживання апелянтом своїми правами, з метою затягування процедури банкрутства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 року задоволено заяву представника International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвоката Костомарової С.Є. (вх.№10872) про участь в судовому засіданні, призначеному на "28" серпня 2024 р. об 16:30 год.представників International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвоката Герасименко Р.І. та адвоката Костомарової С.Є. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів; судове засідання у справі, призначене на "28" серпня 2024 р. о 16:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено провести за участю представників International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) адвоката Герасименко Р.І. та адвоката Костомарової С.Є. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представників; вчинено інші процесуальні дії.

Адвокат Костомарова С.Є. у судове засідання у справі, призначене на "28" серпня 2024 р. о 16:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів, на зв`язок не вийшла.

У судовому засіданні 28.08.2024 року представник кредитора - адвокат Герасименко Р.І. та арбітражний керуючий - Глеваський В.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші кредитори в судове засідання 28.08.2024 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом за їх відсутності.

У зв`язку з введенням 24.02.2022 року на території України воєнного стану, з метою дотримання розумного балансу між реалізацією права на апеляційне оскарження і принципу юридичної визначеності, копію ухвали суду апеляційної інстанції від 30.07.2024 року було надіслано учасникам справи про банкрутство засобами поштового зв`язку.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.11.2022 року у cправі №911/1808/21, де, зокрема, вказано, що порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Разом з цим, ухвали від 30.07.2024 року, від 09.08.2024 року та від 27.08.2024 року надіслано учасникам справи про банкрутство до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду апеляційної інстанції від 30.07.2024 року, від 09.08.2024 року та від 27.08.2024 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора та арбітражного керуючого, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Так, у даній справі господарським судом Донецької області, окрім іншого:

Ухвалою господарського суду Донецької області за результатами підготовчого засідання від 30.03.2021 року за заявою Компанії ІНДУМЕТ С.А. (INDUMET S.A.) Люксембург відкрито провадження у справі про банкрутство Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу, м.Краматорськ, Донецька область; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Компанія ІНДУМЕТ С.А. (INDUMET S.A.) в сумі боргу 10.125.720.482,04грн., а також судового збору в сумі 21020,00грн.; введений мораторій на задоволення вимог кредиторів; введена процедура розпорядження майном боржника та розпорядником майна призначений арбітражний керуючий Коновий О.С.; попереднє засідання суду призначено на 08.06.2021.

31.03.2021 року на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу.

Після оприлюднення даного повідомлення до суду із заявами про визнання кредиторських вимог до боржника звернулися:1. ОСОБА_3 , м.Київ;2. ОСОБА_4 , м.Київ;3. ОСОБА_5 , м.Краматорськ, Донецька область;4. ОСОБА_6 , м.Київ;5. ОСОБА_7 , м.Краматорськ, Донецька область;6. ОСОБА_8 , с.Соколівка, Кременецький район, Тернопільська область; 7. ОСОБА_9 , м.Київ;8. ОСОБА_10 , м.Донецьк;9. ОСОБА_11 , м.Донецьк;10. ОСОБА_12 , м.Київ;11. ОСОБА_13 , м.Донецьк;12. ОСОБА_14 , м.Київ;13. ОСОБА_15 , м.Донецьк;14. ОСОБА_16 , с.Горького, Донецька область;15. ОСОБА_17 , м.Донецьк;16. ОСОБА_18 , м.Київ;17. ОСОБА_1 , м.Донецьк;18. ОСОБА_19 , м.Донецьк;19. ОСОБА_20 , м.Донецьк;20. ОСОБА_21 , м.Донецьк;21. ОСОБА_22 , селищна рада Дмитрівська, Бучанський район, Київська область;22. ОСОБА_23 , м.Донецьк;23. ОСОБА_24 , м.Донецьк;24. ОСОБА_25 , м.Краматорськ, Донецька область;25.Головного управління ДПС у Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область;26.СОСІЬТЕ ЖЕНЕРАЛЬ (SOCIETE GENERELE), Париж, Франція;27.Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед"), Кіпр;28.Raiffeisen Bank Іnternational AG (Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ), Австрія, Відень;29.INTERNATIONAL TRANSIT S.A.L. (OFFSHORE) (Компанія Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор), Бейрут, Ліванська Республіка;30. "ІНГ-ДІБА АГ" (ING-DIBA AG) Франкфурт-на -Майні, Німеччина;31.Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам`янське, Дніпропетровська область;32.Компаніїя ОСОБА_26 (INDUMET S.A.) Люксембур (з додатковими грошовими вимогами);33. Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "INDUMET LIMITED", Кіпр;34. Акціонерне товариство спрощеного типу "БІПІІФРАНС АССЮРАНС ЕКСПОР" (BPIFRANCE ASSURANCE EXPORT), м.Київ;35.Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс", м.Київ;36. ІНГ ОСОБА_27 (ING BANK N.V), Амстердам, Нідерланди;37. Компанія СОСІЄТЕ ЖЕНЕРАЛЬ (SOCIETE GENERALE), Париж, Франція;38.Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджмент", м.Київ;39.NATWEST MARKETS PLC (Компанія НАТВЕСТ МАРКЕТС ПІ-ЕЛ-СІ), Едінбург, Шотландія;40. Компанія СОСІЕТЕ ЖЕНЕРАЛЕ СА (SOCIETE GENERALE SA), Париж, Франці;41.PROMERITUM FUND SPC (Промерітум Фанд ЕсПісі), Гранд Кайман.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.01.2022 року визнані вимоги кредиторів - ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ТОВ ЕйджДжи Агро Менеджмент, Головного управління ДПС у Донецькій області. Відмовлено ТОВ ЕйджДжи Агро Менеджмент у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів частини грошових вимог в сумі 468,74грн. та в сумі 2138,79грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.02.2022 року визнані вимоги кредиторів - ОСОБА_11 , ОСОБА_16 . Відмовлено Промерітум Фанд ЕсПісі (PROMERITUM FUND SPC) у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів грошових вимог в загальній сумі ,05грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.01.2022 року визнані вимоги кредиторів - ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ТОВ ЕйджДжи Агро Менеджмент, Головного управління ДПС у Донецькій області. Відмовлено ТОВ ЕйджДжи Агро Менеджмент у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів частини грошових вимог в сумі 468,74грн. та в сумі 2138,79грн.

05.05.2021 року на адресу господарського суду Донецької області від INTERNATIONAL TRANSIT S.A.L. (OFFSHORE) (Компанія Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор) надійшло клопотання про долучення додаткових документів до заяви про грошові вимоги до боржника.

26.08.2021 року на адресу господарського суду Донецької області від INTERNATIONAL TRANSIT S.A.L. (OFFSHORE) (Компанія Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор) надійшла заява (з додатками) про зменшення грошових вимог до боржника.

16.12.2021 року на адресу господарського суду Донецької області від INTERNATIONAL TRANSIT S.A.L. (OFFSHORE) (Компанія Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор) надійшла заява про зменшення грошових вимог до боржника (з додатками).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.02.2022 року визнані вимоги кредиторів - ОСОБА_11 , ОСОБА_16 . Відмовлено Промерітум Фанд ЕсПісі (PROMERITUM FUND SPC) у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів грошових вимог в загальній сумі ,05грн.

Ухвалою від 08.12.2022 року повністю визнані вимоги ПрАТ КАМЕТ-СТАЛЬ, як правонаступника ПАТ Дніпровський металургійний комбінат, частково визнані вимоги Raiffeisen Bank International AG (Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ), ОСОБА_22 .

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2022 року (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 року) задоволено клопотання кредитора ОСОБА_1 та відсторонено арбітражного керуючого Конового О.С. від виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу; задоволено клопотання кредиторів ОСОБА_1 та ОСОБА_14 про призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Глеваського В.В., призначено розпорядником майна Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича.

27.10.2022 року до господарського суду Донецької області від розпорядника майна арбітражного керуючого Глеваського В.В. надійшов звіт (проміжний) станом на 01.10.2022 (з додатками).

11.11.2022 року до господарського суду Донецької області надійшла заява INTERNATIONAL TRANSIT S.A.L. (OFFSHORE) (Компанія Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор) про зменшення грошових вимог до боржника (з додатками).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.11.2022 року призначено судове засідання з розгляду кредиторських вимог INTERNATIONAL TRANSIT S.A.L. (OFFSHORE) (Компанія Інтернешнл Транзит С.А.Л. (Офшор), NATWEST MARKETS PLC (Компанія НАТВЕСТ МАРКЕТС ПІ-ЕЛ-СІ), Raiffeisen Bank Іnternational AG (Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ), ПАТ Дніпровський металургійний комбінат, "ІНГ-ДІБА АГ" (ING-DIBA AG), ОСОБА_22 , ІНГ БАНК Н.В. (ING BANK N.V), Компанії ІНДУМЕТ С.А. (INDUMET S.A.) на 08.12.2022 року.

28.05.2024 року господарським судом Донецької області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Ухвала суду в частині розгляду вимог Компанії мотивована тим, що внаслідок неналежного виконання покупцем своїх зобов`язань за Договором поставки, відповідно до наданих заявником документів у Боржника як поручителя утворилась заборгованість, а відтак місцевий суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених грошових вимог у повному обсязі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року у справі №905/2199/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 задоволено частково; скасовано ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 в частині визнання грошових вимог International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі ,29грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241018249,51грн. (вимоги шостої черги) та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у визнанні означених грошових вимог; у зв`язку із цим викладено абзац 4 п.1 резолютивної частини ухвали господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у наступній редакції: International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 4540,00грн. (вимоги першої черги), в сумі 15506118,04грн. (вимоги четвертої черги), а також доповнено п.1 резолютивної частини цієї ухвали абзацом наступному змісту: У визнанні решти грошових вимог International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) відмовити; стягнуто з International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) (Rafik Daou Building,Charles Helou Street,Souheil Dagher Center,4th floor,Beirut, Lebanon) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 7956,99грн.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2024 року, касаційну скаргу компанії International Transit S.A.L. (Offshore) (Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор)) задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року у справі № 905/2199/20 скасовано; справу № 905/2199/20 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Передаючи справу на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду, Верховним Судом , зокрема, зазначено на таке.

Апеляційний господарський суд не врахував, що підтверджені відповідним рішенням Арбітражного суду грошові вимоги Компанії заявлені до Боржника-поручителя, який є солідарним, а не основним боржником за Договором поставки (в основному зобов`язанні), тоді як грошові вимоги до основного боржника (Товариства) за цим Договором були визнані чинною ухвалою господарського суду від 14.11.2019 у справі №904/2104/19 про банкрутство останнього.

При цьому розмір таких вимог (згідно висновку Верховного Суду у постановах 16.08.2023 у справі №910/23952/15 та від 07.03.2024 у справі № 914/40/22) підлягає урахуванню господарським судом у справі про банкрутство поручителя та не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням.

Зазначений висновок спростовує й твердження суду першої інстанції про правильність визначеного Компанією розміру вимог в національній валюті України за встановленим НБУ курсом валют станом на дату звернення кредитором із відповідною заявою у цій справі.

Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та, окрім помилкового відхилення встановлених в ухвалі господарського суду від 14.11.2019 у справі №904/2104/19 обставин щодо обґрунтованості грошових вимог Компанії за Договором поставки та їх визнання судом, належним чином не перевірив факту того, чи розмір грошових вимог, заявлених у справі про банкрутство поручителя, відповідає розміру визнаних вимог до основного боржника.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, частково визнаючи вимоги кредитора - International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 4540,00грн. (вимоги першої черги), в сумі ,33грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241018249,51грн. (вимоги шостої черги), виходив з того, що внаслідок неналежного виконання покупцем своїх зобов`язань за Договором поставки, відповідно до наданих заявником документів у Боржника як поручителя утворилась заборгованість, а відтак місцевий суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених грошових вимог у повному обсязі.

Колегія суддів вважає такі висновки передчасними з огляду на таке.

Так, загальна сума грошових вимог Компанії до Боржника (з урахуванням заяв про зменшення таких вимог та письмових уточнень) становить 1 309 687 484,84 грн.

Згідно з повідомленням від 06.12.2022 року про результати розгляду кредиторських вимог Компанії заявлені вимоги розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Глеваський В. В. визнав у повному обсязі.

Заявлені вимоги Компанія обґрунтовувала наявністю на підставі договору поруки заборгованості Корпорації перед заявником за зобов`язаннями, у тому числі, передбаченими Договором поставки.

Так, 17.09.2014 року між Товариством (правонаступником ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського"), як Постачальником, та Компанією, як Покупцем, укладений договір поставки, відповідно до умов якого: Постачальник зобов`язується продати, передати та поставити Покупцеві відповідну сталеву продукцію (далі Продукція), а покупець зобов`язується прийняти та сплатити постачальнику погоджену ціну за таку продукцію (далі купівельна ціна) (пункт 1.1 статті 1).

Погоджений асортимент, обсяг, ціна за тону, купівельна ціна продукції, що повинна поставлятися за цим договором і дата поставки, зазначається в специфікаціях, що підписуються сторонами, за формою Додатка А до договору (кожна окремо специфікація) (пункт 1.2 статті 1).

Постачальник здійснює поставку продукції Покупцеві партіями, погодженими сторонами у специфікаціях (пункт 3.1 статті 3).

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства України. У випадку прострочення партії проти встановлених у контракті строків Постачальник сплачує Покупцеві штраф, обчислений від вартості партії згідно з відповідною специфікацією в розмірі 0,1% за кожен день прострочення (пункт 7.1 статті 7).

Договір регулюється та тлумачиться відповідно до законодавства України (пункт 9.1 статті 9).

Будь-який спір, розбіжність або претензія, що виникає з цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі у зв`язку з його чинністю, не чинністю, порушенням або припинення, передається на розгляд та остаточне вирішення арбітражу згідно з Арбітражним регламентом Арбітражного Інституту Торгово-промислової палати Стокгольму. Арбітражний трибунал складається з трьох арбітрів. Місцем арбітражу є Стокгольм, Швеція. Мовою, що використовується в арбітражному провадженні, є англійська мова. Матеріальне право України є правом, що застосовується (пункт 9.2 статті 9).

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до дати, яка є більш пізньою з наступних дат: 31.12.2014 року або дати повного виконання сторонами своїх відповідних зобов`язань за цим договором (пункт 10.1 статті 10).

Товариством та Компанією визначений бланк специфікації за Договором поставки.

17.09.2014 року між Компанією, Товариством, ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" та поручителем - Корпорацією (Боржник у цій справі) укладений Договір поруки за зобов`язаннями, в тому числі, передбаченими договором поставки (за текстом договору поруки договір поставки 1).

Згідно з п. 2.2 договору поруки Поручителі цим надають свою безвідкличну, абсолютну та безумовну згоду на те, що вони: (а) поручаються перед покупцем за належне та своєчасне виконання забезпечення зобов`язань та, як це передбачено в договорах поставки; і (b) зобов`язуються перед Покупцем, що в будь-який час коли ДМК та/або АМК своєчасно не виконає будь-якого з забезпечених зобов`язань, то поручителі негайно та в будь-якому разі після того, як Покупець надасть повідомлення про вимогу, виконають таке забезпечене зобов`язання в такий самий спосіб в усіх аспектах, як забезпечене зобов`язання має бути виконане ДМК та/або АМК за відповідним договором поставки.

За умовами п. 2.3 договору поруки порукою забезпечується виконання всіх забезпечених зобов`язань у повному розмірі. Максимальний розмір забезпечених зобов`язань за договором поставки 1 складає 120 000 000 доларів США.

Відповідно до п. 2.4. договору поруки поручителі солідарно несуть відповідальність перед покупцем за виконання забезпечених зобов`язань. Сторони цим прямо домовилися, що цей договір передбачає солідарну відповідальність поручителів, а не субсидіарну.

Відповідно до п. 3.4 договору поруки повідомлення про вимогу, підписане покупцем або будь-яким належно уповноваженим представником покупця, та письмові пояснення покупця вважаються достатнім доказом для поручителів про невиконані обов`язки (включаючи заборгованість) ДМК та/або АМК за договорами поставки.

Згідно п. 3.5 договору поруки поручителі зобов`язані не пізніше, ніж на п`ятий робочий день після дати видачі відповідного повідомлення про вимогу виконати зобов`язання ДМК та або АМК за відповідним договором поставки у спосіб, задовільний для продавця.

Відповідно до п. 3.6 договору поруки у разі несплати поручителем будь-якої суми, що підлягає сплаті ними за відповідними договорами поставки чи за цим договором, вони мають невідкладно на вимогу продавця сплатити пеню за ставкою 0,3% від вартості забезпечених зобов`язань, виконання яких вимагалося покупцем у відповідному повідомленні про вимогу, за кожен прострочений день.

За змістом п. 10.1 договору поруки цей договір регулюється і тлумачиться згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 10.2 договору поруки будь-який спір, розбіжність або претензія, що виникає з цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі у зв`язку з його чинністю, не чинністю, порушенням або припинення, передається на розгляд та остаточне вирішення арбітражу згідно з Арбітражним регламентом Арбітражного Інституту Торгово-промислової палати Стокгольму. Арбітражний трибунал складається з трьох арбітрів. Місцем арбітражу є Стокгольм, Швеція. Мовою, що використовується в арбітражному провадженні, є англійська мова. Матеріальне право України є правом, що застосовується.

За твердженнями Компанії, ні Товариство, ані Корпорація своїх зобов`язань за договором поставки з урахуванням Договору поруки належним чином не виконали. У зв`язку із чим 10.11.2017 року кредитор звернувся до Арбітражного суду з позовом до Товариства та Корпорації.

Остаточним арбітражним рішенням Арбітражного суду у справі № V2017/176 від 19.09.2018 року (з урахуванням рішення Арбітражного суду у цій справі від 08.11.2018 року про виправлення), зокрема вирішено: визнати Товариство та Корпорацію солідарними боржниками та стягнути з них на користь Компанії суму в розмірі 43 644 115,09 доларів США; стягнути з Корпорації на користь Компанії відсотки на суму 45 092 063,34 доларів США в розмірі 3 відсотки річних за період починаючи з 1 вересня 2017 до дати фактичної оплати; стягнути з Корпорації на користь Компанії неустойку в розмірі 3 025 792,69 доларів США; стягнути з Товариства на користь Компанії суму в розмірі 96 000 доларів США плюс відсотки за ставкою 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останньої у зв`язку з цією справою за період з дати винесення цього Рішення до дати фактичної оплати; стягнути з Корпорації на користь Компанії суму в розмірі 64 000 доларів США плюс відсотки за ставкою 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останньої у зв`язку з цією справою за період з дати винесення цього Рішення до дати фактичної оплати; гонорари та витрати Складу Суду та ТПС визначити в таких розмірах: для п. Нільссона (Nilsson): 153 458 євро, вся сума - гонорар; для п. Безо (Baizeau): 93 385,93 євро, в тому числі 92 075 євро гонорар та 1 310,93 євро витрати; для п. Калніної (Kalnina): 93 686,45 євро, в тому числі 92 075 євро гонорар та 1 611,45 євро витрати; для ТПС: 58 081 євро, вся сума - гонорар.

14.06.2019 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу у справі №824/239/18, залишену без змін постановою Верховного Суду від 17.10.2019 року, якою ухвалив: задовольнити заяву Компанії про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду від 19.09.2018 року (з урахуванням рішення від 08.11.2018 про виправлення) у справі № V2017/176; визнати і надати дозвіл на виконання рішення Арбітражного суду від 19.09.2018 року (з урахуванням рішення від 08.11.2018 року про виправлення) у справі № V2017/176 за позовом Компанії до Товариства та Корпорації про стягнення грошових коштів; видати виконавчі листи про визнання Товариства та Корпорації солідарними боржниками та стягнення з них на користь Компанії суму в розмірі 43 644 115,09 доларів США; стягнути з Корпорації на користь Компанії відсотки на суму 43 644 115,09 доларів США в розмірі 3 відсотки (три відсотки) річних за період починаючи з 1 вересня 2017 року до дати фактичної оплати; стягнути з Корпорації на користь Компанії неустойку в розмірі 3 025 792,69 доларів США; стягнути з Товариства на користь Компанії суму в розмірі 96 000 доларів США плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останньої у зв`язку з цією справою за період з дати винесення Рішення Арбітражного суду до дати фактичної оплати; стягнути з Корпорації на користь Компанії суму в розмірі 64 000 доларів США плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останньої у зв`язку з цією справою за період з дати винесення Рішення Арбітражного суду до дати фактичної оплати; визнати, що у відносинах між собою Товариство та Корпорація солідарно відповідають за сплату гонорарів та витрат, стягнуто з них на користь Компанії відшкодування суми, вирахуваної з внесеного нею авансу в рахунок оплати видатків.

Також, Компанією було проведено донарахування 3 відсотків річних на загальну суму боргу 43 644 115,09 доларів США за період з 01.09.2017 року по 29.03.2021 року в розмірі 4 684 866,92 доларів США, а також відсотки на суму 64 000 доларів США за період з дати винесення Остаточного Арбітражного рішення (19.09.2018 року) до дати відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника в сумі 12 684,26 доларів США.

Заявником визначено розмір грошових зобов`язань в національній валюті України за курсом НБУ гривні (27,7715) до долара США та (33,5577) до Євро, станом на 28.04.2021 року , із розрахунку: 1 055 075 094,40 грн., що є еквівалентом 37 991 289,43 доларів США; 130 105 781,67 грн., що є еквівалентом 4 684 866,92 доларів США; 1 777 376 376 грн., що є еквівалентом 64 000 доларів США; 352 260,93 грн., що є еквівалентом 12 684,26 доларів США; 13 376 481,11 грн., що є еквівалентом 398 611,38 євро; 156 987 447,82 грн., що є еквівалентом 5 652 825,66 доларів США; 84 030 801,69 грн., що є еквівалентом 3 025 792,69 доларів США.

16.12.2021 до суду надійшла від Компанії заява від 10.12.2021 про зменшення грошових вимог до Боржника (з додатками).

За наслідком проведеного судом перерахунку заявленої до Корпорації суми грошових вимог за встановленим НБУ курсом валют станом на 28.04.2021 року (33,5577 гривень за один Євро та 27,7715 гривень до долара США) місцевим судом встановлено, що Компанією вірно визначений розмір вимог в національній валюті України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

За змістом наведених у ст. 1 КУзПБ термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу:

грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 45 КУзПБ склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим НБУ на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду (абз. 2 ч. 6 ст. 45 КУзПБ).

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (абз. 1 ч. 2 ст. 47 КУзПБ).

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. (абз. 4 ч. 6 ст. 45 КУзПБ).

Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог суд, в силу наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам, поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Згідно усталеної практики Верховного Суду, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правовий висновок, викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 908/710/18, від 07.11.2019 року у справі № 904/9024/16, від 02.06.2022 року у справі № 917/1384/20, від 30.11.2023 року у справі № 910/2423/23, від 01.02.2024 року у справі № 910/3835/22, від 29.02.2024 року у справі № 908/2586/22).

При цьому, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За матеріалами справи, Компанія звернулась із грошовими вимогами до Боржника (Корпорації) у справі про його банкрутство з підстав непогашення ним як поручителем заборгованості основного боржника - Товариства перед Компанією за Договором поставки.

Тобто, грошові вимоги Компанії заявлені до Боржника-поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні.

Визначаючи на власний розсуд докази, які підтверджують заявлені вимоги, Компанія подала такі документи: копії договору поруки та договору поставки (з додатковими угодами); нотаріально завірені копії рішень Арбітражного суду від 19.09.2018 року та від 08.11.2018 року (про виправлення) у справі № V2017/176 з їх перекладом на українську мову; копії ухвали Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року (про визнання і надання дозволу на виконання рішень Арбітражного суду) та постанови Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №824/239/18; витяг з сайту центрального банку Швеції (Ріксбанку), щодо офіційної облікової ставки банку Швеції з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; копії судових рішень у справі №904/2104/19 про банкрутство Товариства (боржник за основним зобов`язанням), зокрема витяг з ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року (про визнання вимог Компанії до Товариства); копії інших судових рішень.

За змістом наведеного у заяві обґрунтування Компанія вважала достатніми доказами підтвердження своїх грошових вимог до Боржника надане рішення Арбітражного суду (як юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення спору у договірних правовідносинах сторін), яке було визнано та дозвіл на виконання якого було надано національним судом у визначеному процесуальним законом порядку.

Аргументи апелянта на те, що Компанія мала довести у загальному порядку заявлені вимоги, надавши окрім зазначених рішень первинні документи, які підтверджують підписання специфікацій, виставлення рахунків на оплату, здійснення оплати, звернення до постачальника з претензіями, направлення вимог поручителям, тощо; ухвала Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року у справі №824/239/18 та постанова Верховного Суду від 17.10.2019 року, на думку апелянта, не можуть вважатися рішеннями суду в розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України, оскільки не встановлюють обставин по суті спору; посилання Компанії на судові рішення у справі №904/2104/19 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у цій справі не були предметом дослідження первинні документи, а рішення по даному кредитору у відношенні іншого поручителя було прийнято виключно на підставі рішень Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма, які не можуть бути допустимим доказом у даній справі; Компанія не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у неї безспірних вимог до боржника та виконавчі листи за ухвалою Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року у справі №824/239/18, що, як зазначає апелянт, свідчить про недоведеність звернення вказаних судових рішень до виконання та стягнення відповідних судових витрат, не приймаються, з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі №904/2104/19 про банкрутство Товариства (основного боржника за договором поставки) було визнано відповідні грошові вимоги Компанії, які виникли за основним зобов`язанням, а саме у сумі 3 842,00 грн. (1 черга задоволення) 1 008 587 965,80 грн. (4 черга задоволення); 147 913 995,60 грн. (6 черга задоволення); вимоги у розмірі 2 580,15 грн. (відсотки) відхилені (курсова різниця).

Зокрема, вказаною ухвалою у справі №904/2104/19 було встановлено наступне.

17 вересня 2014 року Компанія «Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор)» (INTERNATIONAL TRANZIT S.A.L. (OFFSHORE) юридична особа, що створена та існує за законодавством Ліванської Республікита ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» уклали Договір поставки № DMKD/IT-01D (надалі - «Договір поставки») відповідно до якого Боржник зобов`язався передати та поставити Кредитору сталеву продукцію, а Кредитор - прийняти та сплатити Боржнику погоджену ціну за таку продукцію.

3 метою забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Договором поставки,17 вересня 2014 року між Кредитором, Боржником, Корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу» (попередня назва - Корпорація «Індустріальний Союз Донбасу»), а також Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» було укладено Договір поруки (надалі - «Договір поруки») відповідно до якого Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу» поручилася перед Кредитором за належне та своєчасне виконання Боржником своїх зобов`язань за Договором поставки.

Погоджений асортимент, обсяг, ціна за тону, купівельна ціна продукції, що повинна поставлятися за цим Договором і дата поставки, зазначаються у специфікаціях, що підписуються сторонами за формою А до цього Договору (п.1.2 Договору).

Постачальник здійснює поставку продукції Покупцеві партіями, погодженими Сторонами у Специфікаціях.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що купівельна ціна вказується у кожній відповідній специфікації, що підписується сторонами.

Відповідно до п. 6.2 Договору: покупець сплачує Постачальникові купівельну ціну не пізніше 3 робочих днів з дати, коли постачальник шляхом передачі по факсу: надав рахунок та ніші документи, наведені у п.3.2. або 3.4 Договору, залежно від обставин; уклав та надав такі договори та документи, як може бути письмово погоджено сторонами та забезпечив укладання та надання таких документів іншими сторонами таких договорів та документів.

Відповідно до п.9.1 Договору: цей Договір регулюється та тлумачиться відповідно до законодавства України.

У зв`язку з невиконанням Боржником зобов`язань за Договором, Кредитором було прийнято рішення щодо стягнення у судовому порядку передплати за Договором.

Арбітражним судом у складі арбітрів пана Бу Х.Нільссона, пані Доміцилли Безо та пані Єви Калніної у м.Стокгольм прийнято 19.09.2018 року рішення на користь Кредитора, відповідно до якого: визнано Боржника та Корпорацію «Індустріальна спілка Донбасу» солідарними боржниками та стягнуто з них на користь Кредитора суму в розмірі 43 611 115,009 доларів США; стягнуто з Боржника на користь Кредитора суму в розмірі 96 000 доларів США плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останнього у зв`язку з цією справою за період з 19 вересня 2018 року до фактичної оплати;визнано Боржника та Корпорацію «Індустріальна спілка Донбасу» солідарними боржниками та, що відповідають за сплату гонорарів та витрат, зазначених в пункті 163 вище, та відповідно стягнуто з них на користь Кредитора відшкодування суми, вирахуваної з внесеного ним авансу в рахунок оплати видатків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року у справі №824/239/18 в порядку Розділу IX ЦПК України було (поміж іншим, але тільки те, що стосується Боржника): заяву Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.L. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року (з урахуванням рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 8 листопада 2018 року про виправлення помилок) - задоволено. Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року (з урахуванням рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 8 листопада 2018 року про виправлення помилок) у справі № V 2017/176 за позовом Компанії «Інтернешнл Транзит C.A.L. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу» про стягнення грошових коштів. Видано виконавчі листи про визнання Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (, місцезнаходження: 51925 Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Соборна, 18Б) та Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» (, місцезнаходження: 84306 Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, 6) солідарними боржниками та стягнення з них на користь International Transit S.A.L. (Offshore) юридична особа, що створена та існує за законодавством Ліванської Республіки, місцезнаходження якої: б. Рафіка Дау, вул . Чарльза Гелу, Сухейл Дагер центр, 4 поверх, Бейрут, Ліванська Республіка (Rafik Daou Building, Charles Helou Street, Souheil Dagher Center, 4th floor, Beirut, Lebanon) суму в розмірі 43 644 115,09 доларів США (сорок три мільйони шістсот сорок чотири тисячі сто п`ятнадцять доларів США 09 центів). Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь International Transit S.A.L. (Offshore) суму в розмірі 96000 доларів США (дев`яносто шість тисяч доларів США) плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останньої у зв`язку з цією справою за період з дати винесення Рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма до дати фактичної оплати. Визнано, що у відносинах між собою Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» та Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» солідарно відповідають за сплату гонорарів та витрат та відповідно стягнути з них на користь компанії «Інтернешнл Транзит С. А .Л. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore)) відшкодування суми, вирахуваної з внесеного нею авансу в рахунок оплати видатків. Гонорари та витрати Складу Суду та ТПС були визначені ТПС в таких розмірах: для п. Нільссона (Nilsson): 153 458 євро, вся сума - гонорар; для п. Безо (Baizeau): 93 385,93 євро, в тому числі 92 075 євро гонорар та 1310,93 євро витрати; для п. Калніної ( Kalnina ): 93 686,45 євро, в тому числі 92 075 євро гонорар та 1611,45 євро витрати; та для ТПС: 58 081 євро, вся сума - гонорар.

Заборгованість ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» перед Компанією «ІНТЕРНЕШНЛ ТРАНЗИТ С.А.Л. (ОФШОР)» (INTERNATIONAL TRANZIT S.A.L. (OFFSHORE) загалом становить 1 156 516 413,88 грн.

Боржник та розпорядник майна визнали грошові вимоги Компанії «ІНТЕРНЕШНЛ ТРАНЗИТ С.А.Л. (ОФШОР)» (INTERNATIONAL TRANZIT S.A.L. (OFFSHORE) у розмірі 3 842,00 грн. судового збору (1 черга задоволення); 1 008 602 418,29 грн. - основний борг (4 черга задоволення); 147 913 995,60 грн. - штрафні санкції ( 6 черга задоволення).

У подальшому Кредитором було здійснено перерахунок заявлених вимог- відсотків на суму 96 000 дол. США по Договору поставки за період з 20.09.2018 по 30.05.2019, які складають - 4990,68 дол. США, що станом на 30.05.2019 рік дорівнює - 133 168,19 грн.(з урахуванням ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»)

Розпорядником майна у повторному повідомленні про розгляд грошових вимог Кредитора було прийнято до уваги поданий перерахунок грошових вимог та здійснено перерахунок грошових вимог (конвертацію іноземної валюти у гривневий еквівалент) Кредитора на дату подання Заяви 27.06.2019 (в той час як Кредитором здійснено конвертацію іноземної валюти у гривневий еквівалент станом на 30.05.2019 рік). Розпорядником майна визнано вимоги Кредитора у загальній сумі 1 156 505 803,40 грн., з яких 3 842,00 грн. судового збору (1 черга задоволення); 1 008 587 965,80 грн. - основний борг ( 4 черга задоволення); 147 913 995,60 грн. - штрафні санкції ( 6 черга задоволення).

Отже, господарський суд вважає, що розпорядником майна правомірно визнані та внесені грошові вимоги Компанії «ІНТЕРНЕШНЛ ТРАНЗИТ С.А.Л. (ОФШОР)» (INTERNATIONAL TRANZIT S.A.L. (OFFSHORE) до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вирішив, визнати частково грошові вимоги Компанії «ІНТЕРНЕШНЛ ТРАНЗИТ С.А.Л. (ОФШОР)» (INTERNATIONAL TRANZIT S.A.L. (OFFSHORE) у сумі 3 842,00 грн. (1 черга задоволення) 1 008 587 965,80 грн. (4 черга задоволення); 147 913 995,60 грн. (6 черга задоволення).

Вимоги у розмірі 2 580,15 грн. (відсотки) - відхиляються (курсова різниця).

Отже, судовим рішеннями у справі 904/2104/19 про банкрутство Товариства (основного боржника за договором поставки) було визнано відповідні грошові вимоги Компанії, які виникли за основним зобов`язанням.

Арбітражним судом у складі арбітрів пана Бу Х.Нільссона, пані Доміцилли Безо та пані Єви Калніної у м.Стокгольм прийнято 19.09.2018 року рішення на користь Кредитора, відповідно до якого: визнано Боржника та Корпорацію «Індустріальна спілка Донбасу» солідарними боржниками та стягнуто з них на користь Кредитора суму в розмірі 43 611 115,009 доларів США; стягнуто з Боржника на користь Кредитора суму в розмірі 96 000 доларів США плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останнього у зв`язку з цією справою за період з 19 вересня 2018 року до фактичної оплати; визнано Боржника та Корпорацію «Індустріальна спілка Донбасу» солідарними боржниками та, що відповідають за сплату гонорарів та витрат, зазначених в пункті 163 вище, та відповідно стягнуто з них на користь Кредитора відшкодування суми, вирахуваної з внесеного ним авансу в рахунок оплати видатків.

Не приймаються аргументи апелянта на те, що приймаючи до уваги рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19.09.2018 року (з урахуванням рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 08.11.2018 року про виправлення помилок) у справі № V 2017/176 суд помилково застосував норму ч. 4 ст. 75 ГПК України та порушив приписи ч. 8 ст. 75 ГПК України, у даній ситуації підлягала застосуванню ч. 8 ст. 75 ГПК України, з огляду на таке.

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні урегульовані Розділом VIII "Визнання та виконання арбітражних рішень" Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" (статті 35, 36 цього Закону) та положеннями Розділу IX Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Згідно з ч. 1 ст. 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Отже, визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України (аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі № 796/92/2018, від 17.10.2019 року у справі № 824/239/18, від 19.03.2020 року у справі № 824/79/19, від 15.02.2024 року у справі № 824/28/22, від 11.01.2024 року у справі №824/294/21).

Зазначені висновки Верховного Суду стосуються питання допуску до виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу у порядку цивільного судочинства, однак не є релевантними у питанні визнання підтверджених таким рішенням грошових вимог кредитора у справі про банкрутство.

Так, ч. 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому виняток із цього правила установлений у частині 8 ст. 75 ГПК України та стосується обставин, встановлених, серед іншого, рішенням міжнародного комерційного арбітражу. Такі обставини згідно вказаної норми підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

Аналіз наведених приписів ст. 75 ГПК України свідчить про те, що для господарського суду при вирішення певного спору преюдиційний характер мають обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, натомість обставини, встановлені у мотивувальній частині рішення міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку під час розгляду справи господарським судом (у тому числі справи про банкрутство).

Рішення міжнародного комерційного арбітражу, безвідносно до визнання та надання дозволу на його виконання, не є самостійною підставою для звільнення кредитора від доказування обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх грошових вимог до боржника.

Обставини, встановлені таким рішенням, підлягають обов`язковому доказуванню у загальному порядку під час розгляду господарським судом справи про банкрутство (схожі за змістом висновки правові викладені у постановах Верховного Суду від 11.08.2021 року та від 01.12.2021 року у справі № 904/2104/19, від 02.06.2022 року у справі № 908/3106/20, від 16.06.2022 року у справі № 910/13242/21).

Наведені висновки стосуються порядку доведення кредитором обґрунтованості грошових вимог до основного боржника, натомість ці висновки не підлягають застосуванню у питанні доведення обґрунтованості таких вимог до боржника-поручителя у тому разі, якщо у справі про банкрутство основного боржника відповідні вимоги за основним зобов`язанням визнані чинною ухвалою господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 ЦК України).

За змістом ст. 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо висновків Верховного Суду стосовно того, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 в частині визнання грошових вимог International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі ,29грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241018249,51грн. (вимоги шостої черги) та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у визнанні означених грошових вимог не перевірив факту того, чи розмір грошових вимог, заявлених у справі про банкрутство поручителя, відповідає розміру визнаних вимог до основного боржника, слід зазначити на таке.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові 16.08.2023 року у справі №910/23952/15 зауважив, що "господарські суди, з огляду на похідний (акцесорний) характер виникнення зобов`язання, визначаючи розмір кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця (заставодавця), за наявності провадження у справі про банкрутство основного боржника, зобов`язані враховувати розмір кредиторських вимог, визнаних у такій справі про банкрутство основного боржника під час встановлення та визначення розміру кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця. Така вимога зумовлена тим, що розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника (позичальника), які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору, що, в свою чергу, зумовлює висновок про те, що розмір пред`явлених кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням" (аналогічні правові висновки були враховані Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі №914/40/22 у питанні доведення кредитором обґрунтованості грошових вимог до боржника, який є фінансовим поручителем).

Отже, підтверджені відповідним рішенням Арбітражного суду грошові вимоги Компанії заявлені до Боржника-поручителя, який є солідарним, а не основним боржником за договором поставки (в основному зобов`язанні), тоді як грошові вимоги до основного боржника (Товариства) за цим Договором були визнані чинною ухвалою господарського суду від 14.11.2019 у справі №904/2104/19 про банкрутство останнього.

Разом з цим, розмір таких вимог (згідно висновку Верховного Суду у постановах 16.08.2023 року у справі №910/23952/15 та від 07.03.2024 року у справі № 914/40/22) підлягає урахуванню господарським судом у справі про банкрутство поручителя та не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням.

Вище зазначено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у справі №904/2104/19 про банкрутство Товариства (основного боржника за договором поставки) було визнано відповідні грошові вимоги Компанії, які виникли за основним зобов`язанням, а саме у сумі 3 842,00 грн. (1 черга задоволення) 1 008 587 965,80 грн. (4 черга задоволення); 147 913 995,60 грн. (6 черга задоволення); вимоги у розмірі 2 580,15 грн. (відсотки) відхилені (курсова різниця).

Таким чином, беручи до уваги, те що розмір пред`явлених кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням, у справі №905/2199/20 визнанню підлягають грошові вимоги International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 1 008 587 965,80 грн. (вимоги четвертої черги) та в сумі 147 913 995,60 грн. (вимоги шостої черги).

Разом з тим, щодо клопотання апелянта про витребування у International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) Rafik Daou Building, Charles Helou Street, Souheil Dagher Center, 4th floor, Beiruth Lebanon (Б. Рафіка Дау, вул. Чарлза Гелу, Сухейл Дагер центр, 4 поверх, Бейрут, Ліванська Республіка) засвідчену копію довіреності №90/2013року від 26.11.2013 року на Потапова Є.В , слід зазначити таке.

Згідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В силу приписів ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Так, предметом розгляду справи є наявність або відсутність грошових вимог у справі про банкрутство Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу, наявність повноважень у підписанта договору поруки взагалі не входить до предмета доказування у справі.

Договір поруки був підписаний представником боржника та скріплений його печаткою, учасники справи про банкрутство цього факту не заперечують.

Окрім того, питання укладення договору поруки вже досліджувалось арбітражним рішенням Арбітражного суду у справі № V2017/176 від 19.09.2018 року (з урахуванням рішення Арбітражного суду у цій справі від 08.11.2018 року про виправлення), що було визнано в Україні, отже договір поруки є дійсним, не припиненим та не розірваним.

За таких обставин, не має правових підстав для витребування у International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) Rafik Daou Building, Charles Helou Street, Souheil Dagher Center, 4th floor, Beiruth Lebanon (Б. Рафіка Дау, вул. Чарлза Гелу, Сухейл Дагер центр, 4 поверх, Бейрут, Ліванська Республіка) засвідчену копію довіреності №90/2013року від 26.11.2013 року на Потапова Є.В..

Отже, висновки місцевого господарського суду не відповідають принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

А отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому ухвалу господарського суду першої інстанції слід скасувати в частині визнання вимог кредитора - International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 1 068 664 695,33 грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241 018 249,51 грн. (вимоги шостої черги), ухваливши в цій частині нове рішення, яким визнати частково грошові вимоги International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 1 008 587 965,80 грн. (вимоги четвертої черги); в сумі 147 913 995,60 грн. (вимоги шостої черги), інші грошові вимоги International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) слід відхилити, залишивши в решті ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 без змін.

Разом з цим, такий результат апеляційного перегляду за змістом ст.129 ГПК України має наслідком пропорційний розподіл судових витрат Іванова А.В. за подання апеляційної скарги між ним та Компанією (інші витрати, передбачені ч.3 ст.123 цього Кодексу у відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.124 ГПК України своєчасно для цілей розподілу визначені і заявлені не були), але не впливає на правильність віднесення сплаченого Компанією 4540грн. судового збору за подання заяви у порядку ст.45 КУзПБ до вимог першої черги.

Керуючись ст. ст. 255, 269, ч.2 ст. 275, ст. ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куренного С.В. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 скасувати в частині визнання вимог кредитора - International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 1 068 664 695,33 грн. (вимоги четвертої черги), в сумі 241 018 249,51 грн. (вимоги шостої черги).

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати частково грошові вимоги International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) в сумі 1 008 587 965,80 грн. (вимоги четвертої черги); в сумі 147 913 995,60 грн. (вимоги шостої черги).

Інші грошові вимоги International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) відхилити.

В решті ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2023 року у справі №905/2199/20 залишити без змін.

Стягнути з International Transit S.A.L. (Offshore) (Компаніїя Інтернешнл Транзит С. А. Л. (Офшор) (Rafik Daou Building,Charles Helou Street,Souheil Dagher Center,4th floor,Beirut, Lebanon) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 7956,99грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.09.2024 року

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов