ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2024 р.,

м. Київ

Справа № 911/1377/24

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позов Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, будинок 10, )

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна та стягнення частини заборгованості з орендної плати,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 ;

відповідача: не з`явились,

в с т а н о в и в :

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення заборгованості.

У позовній заяві позивач заявив вимоги достроково розірвати договір оренди нерухомого майна від 17.03.2009 та стягнути із відповідача заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 17.03.2009 у сумі 28083,78 грн.

Господарський суд ухвалою від 06.06.2024 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання у справі. Судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження.

У судовому засіданні 26.06.2024 брала участь представник позивача. Відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, причин відсутності суд не повідомив. Разом з тим, суд констатував, що матеріали справи не містять відомостей про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі і як наслідок пропущення строків на подання відзиву. Тож суд відклав розгляд справи на 22.07.2024 на 15:00.

У судовому засіданні 22.07.2024 в режимі відеоконференції брала участь представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин відсутності суд не повідомив. Відповідачем не подано відзиву на позов чи інших заяв.

Зважаючи на повторну неявку відповідача та відсутність заперечень представника позивача щодо закриття підготовчого провадження та враховуючи закінчення строку підготовчого провадження, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 06.08.2024 на 14:30 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 06.08.2024 в режимі відеоконференції брала участь представник позивача. До суду повернувся конверт з судовою кореспонденцією, враховуючи неотримання відповідачем ухвали суду від 26.06.2024. Відомостей про отримання чи неотримання відповідачем ухвали про призначення справи до розгляду по суті до суду не надходило.

Відтак, з огляду на це, для забезпечення відповідачу доступу до правосуддя існувала необхідність відкладення розгляду справи на іншу дату. Тож суд у порядку статті 216 ГПК України відклав розгляд справи на 27.08.2024 на 15:00.

У судове засідання 27.08.2024 представник відповідача не з`явився. Тому суд заслухавши виступ представника позивача прийняв рішення у справі.

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

Як визначено статтею 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Між Деремезнянською сільською радою Обухівського району Київської області (далі орендодавець) та відповідачем у справі (далі орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна від 17.03.2009 (далі договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно приміщення колишньої школи (далі майно) площею 606 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , на (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі Деремезнянської сільської ради, згідно з довідкою № 69 Деремезнянської сільської ради від 11 березня 2009 року (далі орендодавець), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.01.2009 і становить 1314002 грн. (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення торгівельно-розважального комплексу.

Згідно з п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта прийому-передачі майна.

Цей договір укладено строком на 49 років, що діє з 17.03.2009 до 17.03.2058 включно (п. 10.1 договору).

Вказаний договір посвідчено 17.03.2009 нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кравченко Л.Г., зареєстрований в реєстрі за № 615, а також зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 17.03.2009, витяг з Державного реєстру правочинів від 17.03.2009 № 7106372 міститься в матеріалах справи.

На виконання умов договору орендодавець передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування майно, приміщення школи загальною площею 606 кв.м, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить акт прийому-передачі орендованого майна від 17.03.2009, який підписаний в двосторонньому порядку представниками орендодавця та орендаря та скріплений їх печатками.

Між Деремезнянською сільською радою Обухівського району Київської області (далі орендодавець) та відповідачем у справі (далі орендар) було укладено додатковий договір від 23.06.2009 до договору оренди нерухомого майна від 17.03.2009 № 615, яким сторони договору вирішили п. 1.1 договору викласти в такій редакції: «Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно приміщення колишньої школи (далі майно) площею 491,7 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Деремезнянської сільської ради, згідно з довідкою № 69 Деремезнянської сільської ради від 11.03.2009. До приміщення примикають: погріб, сарай, огорожа, сходи з площадкою, доріжки, вбиральня. Факт належності орендодавцю нерухомого майна підтверджено Свідоцтвом про право власності бн від 05.05.2009 видане Деремезнянською сільською радою, на підставі Рішення виконкому тієї ж ради від 08.04.2009 № 2. Свідоцтво зареєстроване в Обухівському БТІ за № 5 в книзі № 57. Вартість майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.01.2009 і становить 1314002 грн.».

Між сторонами у справі укладена додаткова угода від 16.03.2021 до договору оренди нерухомого майна від 17.03.2009, укладеного між Деремезнянською сільською радою Обухівського району Київської області та відповідачем у справі, відповідно до умов якої сторони внесли зміни до договору оренди у п. 3.1, 3.6 договору та розділ 13 «юридична адреса та реквізити», виклавши їх у новій редакції: «п. 3.1 орендна плата збільшується на суму податку на додану вартість (надалі ПДВ 20%) і з 01.01.2021 складає 3809,24 грн. за місяць; п. 3.6 Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 25 числа наступного місяця за розрахунковим на рахунок орендодавця; та в розділі 13 вказані нові реквізити сторін».

Позивач стверджував, що за період з 01.01.2021 по 01.12.2023 сума орендної плати, яка повинна бути сплачена Орендарем складала 166 941,31 грн. Проте, відповідно до відомості нарахування та сплати орендної плати по ФОП ОСОБА_1 наданої управлінням економіки виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області станом на 01.12.2023 Відповідачем було здійснено лише часткову оплату орендної плати у сумі 92826,22 грн.

Відповідач, за твердженнями позивача, порушив умови Договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Позивач зазначив, що звертався до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача рішенням у справі № 910/20170/23 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягнуто із ФОП ОСОБА_1 74115,09 грн. заборгованості за договором оренди. Станом 01.05.2024, за твердженнями позивача, сума заборгованості складає 28083,78 грн.

Позивач додатково повідомляв суд, що розпорядженням міського голови від 01.04.2024 № 174 була створена Комісія з обстеження об`єкта нерухомого майна переданого в оренду відповідачу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Комісією 02.04.2024 було проведено обстеження зазначеного об`єкта нерухомого майна та складений Акт обстеження.

У вказаному акті зафіксовано, що відповідачем систематично не сплачується орендна плата за використання об`єкта нерухомого майна, а також відповідачем здійснено пошкодження майна шляхом демонтажу трьох пластикових вікон, які були вставлені відповідачем під час поточного ремонту об`єкта орієнтовно в 2009 році (коли об`єкт належав Деремезнянській сільській раді Обухівського району Київської області) та рекомендовано виконавчому комітету Обухівської міської ради Київської області звернутись до суду про дострокове розірвання договору оренди об`єкта нерухомого майна, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи ту обставину, що Відповідачем систематично порушуються умови договору оренди майна щодо сплати орендної плати це є підставою для розірвання такого договору.

Розглядаючи вимогу про розірвання договору, суд зазначає, що відповідно до ст. 759 ЦК та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі, зазначено у ст. 286 ГК України.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до пункту 10.6.4 договору оренди чинність договору припиняється дострокове за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Пунктом 10.7.3 договору сторони узгодили, що договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар систематично /більше трьох раз/ порушує терміни здійснення будь-яких платежів за цим договором та не надає платіжні доручення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

За положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відтак, з тверджень позивача та наявних у справі доказів вбачається систематичне непроведення відповідачем платежів за договором оренди.

Суд констатує, що за час перебування матеріалів позовної заяви у провадженні суду відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк. Незважаючи на закінчення строку на подання відзиву, відповідач також не звертався до суду з заявами про поновлення чи продовження строку на подання відзиву, не подавав жодних інших письмових клопотань, що пов`язані з розглядом спору, не надавав до суду заперечень та доказів, які б мали на меті спростувати вимоги позивача. Відповідач не проявив бажання ані ознайомитися з матеріалами справи, ані подати заяви про визнання ним тих чи інших обставин спору. Таким чином вбачається, що відповідач не скористався можливістю доступу до правосуддя.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відтак, суд, беручи до уваги встановлені у пункті 10.7.3 договору оренди домовленості сторін про умови, які породжують можливість дострокового розірвання договору у випадку систематичного (більше трьох разів) непроведення платежів за договором, порушення термінів сплати оренди, враховуючи що таке порушення є істотним, відповідно до статті 651 ЦК України вважає за можливе розірвати спірний договір оренди.

При цьому, розглядаючи вимоги позивача про стягнення залишкової заборгованості за договором у період з грудня 2023 року по квітень 2024 року, зважаючи на те, що за попередній період заборгованість уже була стягнута відповідно до рішення господарського суду № 910/20170/23, суд констатує, що відповідно до наданої позивачем відомості про нарахування та сплати орендної плати вбачається, що розмір орендної плати за грудень 2023 року становить 5575,34 грн, за січень 2024 року 5597,66 грн, за лютий 2024 року - 5614,45 грн, за березень 2024 року 5642,52 грн, за квітень 2024 року 5653,81 грн. Доказів сплати оренди за наведений період до справи не надано.

Відтак, загальний розмір несплаченої орендної плати за спірний період становить 28083,78 грн. Строк оплати є таким що настав на момент подання позову, враховуючи положення пункту 3.6 договору. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача наведену заборгованість у заявленому обсязі.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати відповідно до статті 123 ГПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та інших витрат, що пов`язані з вчиненням сторонами необхідних процесуальних дій. За змістом статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача повністю.

В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди нерухомого майна приміщення колишньої школи площею 491,7 кв.м, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 зі змінами, укладений 17.03.2009 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, будинок 10, ) 28083,78 грн боргу та 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2024.

Суддя А.Ф. Черногуз