ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 924/557/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Летичівської окружної прокуратури (31500, Хмельницька область, Хмельницький район, смт Летичів, вул. Чорновола, 3, ) в інтересах держави, в особі Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (32500, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Віньківці, вул. Соборної України, 15, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (63421, Харківська область, Чугуївський район, с. Бірки, вул. Набережна, 52, )
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 34 353,67грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Віньковецької селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи", в якому просить суд:

- визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 25.01.2022, № 2 від 25.01.2022 до договору № 169/3 від 05.01.2022, укладеного між Віньковецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" на користь Віньковецької селищної ради 34 353,67грн коштів, безпідставно перерахованих за договором № 169/3 від 05.04.2022.

Судові витрати прокурор просить суд покласти на відповідача.

Як зазначає прокурор, додаткові угоди укладено між сторонами за відсутності законодавчо визначених підстав для зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, а відтак зазначені додаткові угоди підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, оскільки суперечать приписам п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та ст. 652 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 13.06.2024 матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2024 для розгляду справи № 924/557/24 визначено суддю Лавренюк Т.А.

Ухвалою суду від 10.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, прокурору та позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзиві на позов не надав, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його Електронний кабінет.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Летичівською окружною прокуратурою встановлено порушення інтересів держави під час укладення додаткових угод до договору закупівлі електричної енергії за бюджетні кошти.

Так, в листопаді 2021 року Віньковецькою селищною радою (позивач) на веб-порталі уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за UA-2021-11-30-006131-с про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09310000-5: електрична енергія в кількості 250 600кВт/год та очікуваною вартістю 1 252 000,00грн.

Поданою тендерною пропозицією зазначено строки виконання відповідних дій:

- звернення за роз`ясненнями - до 06.12.2021 00:00;

- оскарження умов закупівлі - до 12.12.2021 00:00;

- кінцевий строк подання тендерних пропозицій - 16.12.2021 00:00;

- початок аукціону - 17.12.2021 15:07.

У відкритих торгах взяли участь чотири постачальника, а саме: "Хмельницькенергозбут" з остаточною пропозицією 1 253 000,00грн, ТОВ "Збут-Енерго плюс" з остаточною пропозицією 1 608 852,00грн, ТОВ "Параенерголар" з остаточною пропозицією 1 623 888,00грн та ТОВ "Трейденерджи" з остаточною пропозицією 1 252 000,00грн.

За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" з остаточною пропозицією 1 252 000,00грн.

05.01.2022 між Віньковецькою селищною радою та переможцем відкритих торгів Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (відповідач) укладено договір на постачання електричної енергії споживачу № 169/3, предметом якого визначено електричну енергію в кількості 250 600кВт/год на загальну суму 1 252 000,00грн, тобто ціна за 1 кВт/год становила 4,16334132грн.

Відповідно до п.2.1 договору відповідач зобов`язався продавати позивачу до 31.12.2022 товар - електричну енергію для забезпечення електроустановок споживача, а позивач оплачувати відповідачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Ціна договору становить 1 252 000,00грн та визначається у додатку № 1 до договору Комерційна пропозиція постачальника (п. п.5.1, 5.2 договору).

Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформація про розмір тарифу на вказані послуги визначено в додатку № 1 до договору. Вказані послуги оплачуються споживачем через постачальника (п.5.3 договору).

Відповідно до п.5.5 договору сторони домовилися, що на виконання п.2 ч.5 Закону України "Про публічні закупівлі" зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме зміни середньозваженої ціни на ринку на добу наперед (РДН).

У п.5.5.1 договору регламентовано, що збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Відповідно до п.5.8 договору зміна ціни за одиницю товару, згідно п.5.5-5.7 договору здійснюється в письмовій формі шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору.

Додаткова угода має містити посилання на дату та номер документу, яким змінено тариф на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії, дату (період), з якої такий тариф починає діяти, а також розмір встановленого тарифу у стовпчиках 5 та/або 6 таблиці додатку № 1 до договору (п.5.7.3 договору).

За умовами п.13.6. договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

В подальшому між сторонами, за ініціативою відповідача укладено додаткові угоди до договору № 169/3 про збільшення ціни за одиницю товару на підставі п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та відповідно зменшення обсягів постачання електричної енергії, зокрема:

- № 1 від 25.01.2022, якою збільшено ціну електроенергії з 01.01.2022 за 1 кВт/год з урахуванням тарифу на послуги з передачі до 4,21505132грн без ПДВ +1,24% до ціни за результатами закупівлі та зменшення обсягу постачання до 247525,654 кВт/год від визначених договором обсягів;

- № 2 від 25.01.2022 - до 4,35804132грн без ПДВ та зменшення обсягу постачання до 239404,186 кВт/год.

Відповідно до актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень договір виконаний на суму 768 967,67грн.

Підставою для укладання сторонами додаткових угод, якими внесено зміни істотних умов договору № 169/3 від 05.01.2022, зазначено вимоги ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Підставою внесення змін до істотних умов договору № 169/3 в додаткових угодах № 1 та № 2 стало звернення відповідача з листами-повідомленнями від 14.01.2022 № 55/22 та № 61/22 про зміну регульованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 01.01.2022, відповідно до постанови НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та про зміну регульованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 01.01.2022 відповідно до постанови НКРЕКП № 2611 від 17.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання".

Будь-яких інших документів, окрім вищенаведених листів, відповідачем в період укладання додаткових угод до договору позивачу не надавалось.

Відповідно до актів приймання-передачі електричної енергії позивачу поставлено 147 040 кВт/год, за яку перераховано відповідачу 768 967,67грн, що підтверджується відповідними актами та платіжними документами, наявними у справі.

Як стверджує прокурор, укладання з відповідачем оспорюваних додаткових угод до договору про закупівлю всупереч вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, а тому такі додаткові угоди необхідно визнати недійсними, а сплачені за такими додатковими угодами грошові кошти підлягають поверненню на користь позивача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави в суді.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Мета та підстави представництва прокурором інтересів держави в суді визначені ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень (ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Статтею 17 Цивільного кодексу України передбачено, що орган місцевого самоврядування здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. За таких обставин право пред`явлення позову про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю та стягнення безпідставно сплачених коштів, належить селищній раді.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Фінансування за оспорюваними правовідносинами здійснюється за рахунок коштів бюджету Віньковецької сілищної ради, неефективне та неправомірне використання бюджетних коштів порушує державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т.ч. захищених.

Відповідно до ч.1 ст.22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно з ч.5 ст.22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Віньковецька селищна рада, як орган, у розумінні ст.22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля електричної енергії за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.

Однак, Віньковецька селищна рада, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії, всупереч вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", сама сприяє порушенням цих інтересів держави, тим самим є органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, однак не здійснює та неналежно здійснює їх захист.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст.3 даного Закону.

Наведене вказує на порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель, внаслідок дій уповноваженого (компетентного) органу - Віньковецької селищної ради, до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, яким перераховано на підставі оспорюваних угод бюджетних коштів у надмірному розмірі, чим порушено інтереси держави, про що свідчить невжиття Віньковецькою селищною радою заходів, спрямованих на захист інтересів держави.

Відповідно до положень ст.18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" орган місцевого самоврядування, зокрема, має право звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Летичівською окружною прокуратурою до подання позову здійснено попереднє листування із Віньковецькою селищною радою та повідомлено про встановлені порушення.

Також прокурор просив надати інформацію чи будуть вживатися зазначеним органом заходи щодо звернення до суду з позовом про визнання додаткових угод до договору про закупівлю недійсними та стягнення надмірно сплачених коштів (лист № 53/1-1925вих-24 від 14.05.2024.

Із отриманої відповіді на вказаний лист прокурора, вбачається що Віньковецька селищна рада (лист від 16.05.2024 № 35/09-07-800/2024) не має наміру звертатися до суду з позовом.

У зв`язку зі встановленням наявності порушень інтересів держави, Летичівською окружною прокуратурою направлено повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" щодо звернення прокурора в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" до суду в інтересах держави в особі Віньковецької селищної ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та повернення надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 34 353,37грн.

Аналізуючи вищенаведені обставини суд виходить з того, що Віньковецька селищна рада не вжила належних заходів з метою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах достатніх фактичних та правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача.

Що стосується позовних вимог прокурора про визнання недійсними додаткових угод до договору № 169/3 від 05.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу та повернення надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 34 353,67грн, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

У цій справі сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який визначає правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Станом на момент укладення договору та додаткових угод був чинний Закон "Про публічні закупівлі" в редакції Закону № 114-IX (зі змінами, внесеними відповідними законами).

Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Положеннями ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції станом на дату укладання спірних додаткових угод) визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону).

За загальним правилом договір визнається недійсним з моменту його укладення (ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України). Тому до спірних правовідносин щодо підстав недійсності додаткових угод до договору застосовується та редакція Закону "Про публічні закупівлі", яка була чинною на момент укладення таких угод. Тобто застосуванню підлягає Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону № 114-ІХ (з відповідними змінами).

Відповідно до ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції станом на дату укладання спірних додаткових угод) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

У зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником за яким є суб`єкт, визначений у частині першій статті 2 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.

У абзаці 2 ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У п.13.6 розділу 13 договору про закупівлю встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Внесення таких змін здійснюється згідно п.5.5.1 договору;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), в тому числі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до змін таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Внесення таких змін здійснюється згідно п.5.7 договору.

Таким чином, відповідач повинен довести належними доказами наявність підстав для внесення змін до договору в частині збільшення ціни товару та для застосування п.7 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

За приписами ч.1, ч.2 та ч.3 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Суд встановив, що станом на момент підписання договору сторони погодили всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ч.3 ст.180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч.2 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за п.7 ч.5 наведеної норми - у разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Згідно з ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

З аналізу п.7 ч.5 чт.41 Закону України "Про публічні закупівлі" судом вбачається, що зміна істотних умов договору через зміну регульованих цін (тарифів) можлива лише у випадку, коли такі тарифи змінилися після підписання договору та до повного його виконання.

Визначена ст.41 Закону норма застосовується, якщо відбувається зростання ціни, яке робить для однієї сторони договору його виконання невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну із наявністю визначених законом підстав. Зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін, порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації), підстава збільшення - зміна регульованих цін (тарифів) має відбутися після підписання договору та до повного його виконання, загальна сума договору не повинна збільшуватись (Висновок щодо нової редакції Закону визначено у п.5.43 постанови Верховного суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).

Судом встановлено, що договір № 169/3 укладено між сторонами із врахуванням постанов НКРЕКП № 2366 від 09.12.2020 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Житомиробленерго" та № 2381 від 09.12.2020 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" (втратила чинність на підставі постанови НКРЕКП № 2611 від 17.12.2021), що призвело до неправильного розрахунку ціни за одиницю товару та загального обсягу споживання по договору та знижено відповідачем ціну порівняно з іншими учасниками вказаної закупівлі під час подання тендерної пропозиції.

Необхідність укладення додаткових угод до договору обґрунтовано відповідачем зростанням тарифів з 01.01.2022, у зв`язку з набранням чинності постанови НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та зростанням тарифів з 01.01.2022 у зв`язку з набранням чинності постанови НКРЕКП № 2611 від 17.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання".

Проте, вказані обставини не є належними доказами, що підтверджують наявність зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю в бік збільшення в період між укладання договору (05.01.2022) та укладанням додаткових угод № 1 та № 2 від 25.01.2022, оскільки як замовнику так і постачальнику були відомі постанови НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік" та № 2611 від 17.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" до подання тендерної пропозиції та на час укладання договору.

Постанова НКРЕКП № 2611 від 17.12.2021, набрала чинності 01.01.2022, була відома відповідачу ще до укладання договору від 05.01.2022.

Факт обізнаності відповідачем про зміну тарифів на електричну енергію до подання тендерної пропозиції та до укладення договору підтверджується його повідомленням про зміну тарифу на передачу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021, направленим на адресу позивача (вхідний номер селищної ради 35/14 від 05.01.2022).

За таких обставин, вказані вище постанови повинні були враховуватись при формуванні цін на електроенергію під час подання тендерної пропозиції та 01.01.2022 під час укладання договору № 169/3 від 05.01.2022, чого ані позивачем, ані відповідачем зроблено не було.

Даний факт відповідачем не спростований, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Сторонами документально не підтверджено та жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення договору до моменту, виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткових угод № 1 та № 2).

Суд зазначає, що постачальник зобов`язаний був не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Продавець повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним.

Продавець також має довести, що підвищення ціни є не прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Суд наголошує, що жодних змін регульованих цін (тарифів) з моменту підписання договору (05.01.2022) по дату укладення додаткових угод № 1 та № 2 від 25.01.2022 не відбулось, відповідачем даний факт не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Також суд зазначає, що зміна ціни товару за додатковими угодами № 1 та № 2 від 25.01.2022 впроваджена з 01.01.2022 (договір укладений з 05.01.2022), тобто зміна ціни щодо електричної енергії, яка вже була продана позивачу та спожита ним за січень 2022 року, суперечить положенням ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Враховуючи викладене, відповідач належним чином документально не підтвердив та не обґрунтував наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення договору № 169/3 від 05.01.2022 до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткових угод № 1 та № 2 від 25.01.2022), у зв`язку з чим додаткові угоди не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, необхідність внесення зазначених змін ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально, оскільки зміна обставин настала не після, а до укладення договору, що сторони мали змогу передбачити, а тому істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладання договору, не відбулося.

Суд також зазначає, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при укладенні між Віньковецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" додаткових угод № 1 та № 2 від 25.01.2022 до договору № 169/3 про постачання електричної енергії споживачу від 05.01.2022, сторони не дотримали вимоги п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки безпідставно змінили істотні умови договору, кожного разу при укладенні додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено зміну регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю після його укладення. Сторонами договору не підтверджено належними доказами таких змін і під час розгляду цієї справи.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст.20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За приписами ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У той же час, ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Враховуючи те, що додаткові угоди № 1 та № 2 від 25.01.2022 до договору № 169/3 про постачання електричної енергії споживачу від 05.01.2022 укладено з порушенням вимог п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача надмірно сплачених за договором № 169/3 про постачання електричної енергії споживачу від 05.01.2022 грошових коштів у розмірі 34 353,67грн, внаслідок укладених додаткових угод № 1 та № 2 від 25.01.2022, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 Цивільного кодексу України).

Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнано судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків повинні бути братися ціни, встановлені сторонами в основному договорі.

Як вже було встановлено судом, у п.5.1 договору сторони погодили ціну товару, яка становить 1 252 000,00грн.

Судом встановлено, що позивачем від відповідача фактично отримано електричної енергії 147 040кВт/год на загальну суму 768 967,67грн.

Факт поставки товару у вказаній кількості та здійснення оплати позивачем на вказану суму підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії та платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Даний факт відповідачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Прокурором здійснено розрахунок надмірно сплаченої відповідачу суми за договором № 169/3 про постачання електричної енергії споживачу від 05.01.2022, внаслідок зміни цін на підставі додаткових угод № 1 та № 2 від 25.01.2022, що були визнані судом недійсними, відповідно до якого позивачем надмірно сплачено бюджетних коштів на користь відповідача в розмірі 34 353,67грн.

Перевіривши розрахунок прокурора, суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним та зробленим на підставі цін, що були погоджені сторонами в основному договорі та відповідно до кількості поставленого за договором товару, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача надмірно сплачених за договором № 169/3 про постачання електричної енергії споживачу від 05.01.2022 грошових коштів у розмірі 34 353,67грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин позов прокурора є цілком обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 25.01.2022 до договору № 169/3 від 05.01.2022, укладеного між Віньковецькою селищною радою (32500, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Віньківці, вул. Соборної України, 15, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (63421, Харківська область, Чугуївський район, с. Бірки, вул. Набережна, 52, ).

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 25.01.2022 до договору № 169/3 від 05.01.2022, укладеного між Віньковецькою селищною радою (32500, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Віньківці, вул. Соборної України, 15, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (63421, Харківська область, Чугуївський район, с. Бірки, вул. Набережна, 52, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (63421, Харківська область, Чугуївський район, с. Бірки, вул. Набережна, 52, ) на користь Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (32500, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Віньківці, вул. Соборної України, 15, ) безпідставно перераховані кошти у розмірі 34 353,67грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейденерджи" (63421, Харківська область, Чугуївський район, с. Бірки, вул. Набережна, 52, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) 9 084,00грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "06" вересня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк