ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. Справа№ 911/2899/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 07.08.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж"

на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024

та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024

у справі № 911/2899/21 (суддя - Ярема В.А.)

за первісним позовом SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж"

про стягнення 389 704, 38 євро

зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж"

до SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl

про стягнення 15 547 164, 10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl (далі - позивач з первісним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" (далі - відповідач за первісним позовом) про стягнення 389 704,38 євро, з яких 357 500,00 євро основного боргу та 32 204,38 євро 3% річних.

15.11.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" надійшла зустрічна позовна заява до SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про стягнення 15 547 164,10 гривень, з яких: 217 067,46 євро пені, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день складення позову становить 6 537 768,02 грн, 102 364,46 євро штрафу, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день складення позову становить 3 083 164,60 грн, а також 5 926 231,49 грн збитків.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі №911/2899/21 у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" до SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про 15 547 164,10 гривень відмовлено повністю. Покладено на позивача за зустрічним позовом понесені ним судові витрати. Первісні позовні вимоги SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на користь SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl 357 500 євро 00 євроцентів, 32 204 євро 38 євроцентів 3% річних та 5 845 євро 57 євроцентів судового збору.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що обставини, зокрема щодо отримання товару за результатами його перевезення на підставі відповідних транспортних документів позивачем за зустрічним позовом не заперечено та не спростовано, як і не наведено жодних доводів про те, що відповідно поставлений товар не був прийнятий у місці призначення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що доводи позивача за зустрічним позовом про порушення SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl строку поставки продукції є безпідставними та доказово непідтвердженими.

Також суд першої інстанції вказав, що позивачем за зустрічним позовом доказово не обґрунтовано наявності як протиправної поведінки та/або бездіяльності SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl і його вини, так і причинно-наслідкового зв`язку, що призвели б до понесення ТОВ "Нафтогазмонтаж" збитків у заявленому до стягнення розмірі - 5 926 231,49 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у справі №911/2899/21 заяву SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про відшкодування судових витрат задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» на користь SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl 3 463 долари США 50 центів витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції, враховуючи погоджений у договорі між адвокатським об`єднанням і позивачем за первісним позовом фіксований розмір адвокатського гонорару, що заявлений до розподілу в межах попереднього орієнтовного розрахунку відповідних витрат, а також виходячи з критерію розумності розміру цих витрат та обставин цієї справи і її складність, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення з ТОВ «Нафтогазмонтаж», дійшов висновку, що витрати позивача за первісним позовом на правову допомогу у сумі 3 463,50 доларів є обґрунтованими у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі за первісним позовом SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" про стягнення 389 704, 38 євро та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" до SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про стягнення 15 547 164,10 грн. № 911/2899/21 в частині задоволення первісного позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl в задоволенні первісного позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач здійснив поставку обладнання із порушенням строку - фактично поставка обладнання була здійснена частинами 17.07.2017, 21.07.2017, 25.07.2017, 26.07.2017, 28.07.2017 та 31.07.2017.

Також скаржник зазначає, що відповідно до Договору обладнання вважається переданим з моменту підписання акту приймання-передачі.

Водночас скаржник зазначає, що обладнання було поставлене без необхідної технічної документації, технічних паспортів та сертифікатів.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у справі №911/2899/21 за позовом SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗМОНТАЖ" про стягнення 389 704,38 євро та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗМОНТАЖ" до SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про стягнення 15 547 164,10 грн. та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про відшкодування судових витрат.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач за первісним позовом не надіслав копії клопотання про відшкодування судових витрат із доказами понесення таких витрат скаржнику.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та клопотання учасників апеляційного провадження

У своєму відзиві на апеляційну скаргу від 27.06.2024 позивач за первісним позовом з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що в апеляційній скарзі скаржник не спростував жодної обставини, які зазначені в рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що обставини поставки обладнання на загальну суму 925 000, 00 Євро мають вважатися доведеними в силу положень ч. 1 ст. 75 ГПК України, а саме у зв`язку із визнанням даних обставин відповідачем.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі №911/2899/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 відкладено вирішення питань по справі №911/2899/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

08.05.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/2899/21.

У зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, здійснити процесуальні дії у визначеному складі суду неможливо. Матеріали справи № 911/2899/21 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 15.05.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі №911/2899/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Майданевича А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі №911/2899/21 залишено без руху. Запропонуванои скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 911/2221/23 у розмірі 359 539,38 грн;

- докази надсилання копії скарги іншим сторонам по справі №911/2899/21.

30.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 подано заяву про усунення недоліків до якої долучено квитанцію про сплату судового збору в повному обсязі та докази надсилання апеляційної скарги іншим сторонам по справі №911/2899/21.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 03.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі № 911/2899/21. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 27.06.2024.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Ткаченко Б.О., суддів - Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 відкладено вирішення питань по справі №911/2899/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі №911/2899/21 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази направлення копій апеляційної скарги та доданих до неї документів сторонам по справі № 911/2899/21 листом з описом вкладеного.

30.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 подано заяву про усунення недоліків до якої долучено докази надсилання апеляційної скарги іншим сторонам по справі №911/2899/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у справі № 911/2899/21. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024 в одне апеляційне провадження. Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024.

26.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 відкладено розгляд справі №911/2899/21 на 01.08.2024.

У судовому засіданні 01.08.2024 оголошено перерву на 07.08.2024.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Представник позивача за первісним позовом з`явився в судове засідання 07.08.2024 та надав пояснення по суті апеляційних скарг.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання 07.08.2024 не зявився, проте 07.08.2024 на адресу суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишено колегією суддів без задоволення як таке, що подано без належних та допустимих доказів на підствердження обстаивнк, викладених у даному клопотанні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 08.12.2016 між SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl як продавцем та ТОВ "Нафтогазмонтаж" як покупцем укладено договір на поставку обладнання №180079 (далі - договір №180079) (тут і надалі - зміст договору у дослівному перекладі на українську мову редакції договору російською мовою), відповідно до пункту 1.1. якого згідно вказаного договору продавець зобов`язується передати у власність покупця обладнання в блочно-комплектному виконанні, що іменується в подальшому «продукція», перелік якого відповідає вимогам «технічних вимог до установки та осушки газу (УОГ) на УКПГ Ульянівського ГКР», оформлених як додаток №1, а покупець зобов`язується прийняти продукцію та заплатити за неї обумовлену ціну.

Пунктами 1.2., 3.1., 3.2., 3.4., 3.5., 3.6., 4.1., 4.4., 5, 8.4., 11.2 та 11.4 договору №180079сторони погодили, що комплект продукції, що передається, визначається у відповідності з додатками №1, 2, 3, які являються невід`ємними частинами даного договору.

Передача продукції за вказаним договором здійснюється на складі покупця на умовах поставки СРТ (Carriage Paid To с. Трудолюбівка, Магдалинський р-н, Дніпропетровська обл.) згідно Інкотермс-2010.

Передача продукції здійснюється у строки, визначені у додатку №3 до вказаного договору. Продавець гарантує дотримання строків при умові дотримання умов виконання покупцем строків і умов оплати, передбачених п. 4.5. вказаного договору.

Здача-приймання продукції здійснюється:

- по кількості - згідно товаросупровідних документів;

- по якості - згідно документів, підтверджуючих якість продукції. Факт здачі-прийняття фіксується підписом відповідного акту.

У залежності від документів, що гарантують якість продукції, погоджених у пункті 2.1. та умов передачі, вказаних вище у п. 3.1. цього договору, продавець зобов`язується в належний строк надати усі супроводжуючі документи, необхідні для прийняття продукції покупцем: технічні паспорти та сертифікати якості.

У п`ятиденний строк з моменту підписання вказаного договору продавець зобов`язується передати покупцю інформацію про продукцію, яка поставляється, необхідну для проведення покупцем проектних і монтажних робіт. Інформація надається в електронному вигляді (один примірник) і в паперовому вигляді (два примірники), які оформлюються як додаток №2, що затверджено (підписано) продавцем.

Ціни на продукцію визначаються згідно з додатком №3 до вказаного договору.

Розрахунки за вказаним договором здійснюються таким чином:

- 30% - 277 500,00 євро попередня оплата протягом 10 банківських днів, з моменту отримання рахунку до оплати і після виконання продавцем вимог п. 3.6. вказаного договору;

- 60% - 555 000,00 євро протягом 35 календарних днів після поставки продукції;

- 10% - 92 500,00 євро оплати протягом 35 календарних днів після здачі обладнання в експлуатацію, але не пізніше 15.06.2017.

Вказаний договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Продавець виплачує штрафну неустойку в розмірі 0,2% від загальної суми договору за кожен день, який буде перевищувати строки передачі продукції і додатку №2, визначені у п. 3.2. і 3.6. вказаного договору. У випадку, коли таке прострочення продовжиться більше 30 робочих днів продавець виплачує покупцю додатково 12% від вартості непоставленої продукції.

Будь-які зміна, доповнення, виключення положень вказаного договору вважається дійсною у випадку, якщо оформлено у письмовому вигляді і підписано кожною із сторін.

Невід`ємними частинами вказаного договору є:

1) вказаний договір;

2) додатки №1, 2, 3 до вказаного договору, погоджені і підписані сторонами у належному порядку.

До первісної позовної заяви додано копії договору №180079 та додатків №№1, 2, 3 до нього.

Також до матеріалів зустрічного позову SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl додано копію додатку №4 до договору про поставку обладнання №180079 від 08.12.2016, яким визначено: найменування та характеристики обладнання, його кількість, вартість і загальну ціну - 925 000, 00 євро, а також строк поставки такого обладнання - до 30.07.2017.

З огляду на вказані обставини, мотивуючи звернення із первісним позовом у даній справі, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl зазначило, що власні договірні зобов`язання виконало належним чином і у повному обсязі, поставивши ТОВ "Нафтогазмонтаж" продукцію загальною вартістю 925 000, 00 євро згідно митних декларацій та міжнародних транспортних накладних, зокрема:

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0042534 від 07.07.2017 на суму 52 470,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0042542 від 07.07.2017 на суму 45 274,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS89 від 10.07.2017 на суму 42 760,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0047502 від 16.07.2017 на суму 49 180,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS56 від 18.07.2017 на суму 58 000,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS64 від 18.07.2017 на суму 58 000,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0045710 від 18.07.2017 на суму 104 080,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0045728 від 19.07.2017 на суму 133 536,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0045701 від 19.07.2017 на суму 85 000,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0046749 від 24.07.2017 на суму 58 000,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0046757 від 24.07.2017 на суму 63 000,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0047510 від 26.07.2017 на суму 50 000,00 євро;

- згідно транспортної накладної №DVE17ROIS4650E0047834 від 27.07.2017 на суму 125 700,00 євро.

До первісної позовної заяви додано копії транспортних накладних за вказаними номерами, а також копії: рахунку - Factura (Invoice) №0013326 від 23.06.2017, сертифікатів, пакувальних листів, електронних митних декларацій та міжнародних автомобільних накладних (CMR).

Однак, за доводами SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl, відповідачем за первісним позовом 13.01.2017 оплачено лише 267 500,00 євро та 31.10.2017 - 300 000,00 євро, що загалом склало 567 500,00 євро, тоді як решту 357 500,00 євро ТОВ "Нафтогазмонтаж" не сплатило як станом на останній встановлений договором строк - 15.06.2017, так і станом на день звернення до суду із первісним позовом.

У підтвердження обставин сплати ТОВ "Нафтогазмонтаж" 567 500,00 євро позивачем за первісним позовом надано суду копії банківських виписок по рахунку за 13.01.2017 та 31.10.2017.

Стосовно ж непроведення ТОВ "Нафтогазмонтаж" жодних інших оплат, то усуваючи недоліки первісного позову, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl зауважило, що банківські установи країни реєстрації унеможливленні у наданні виписок про ненадходження коштів на рахунок, що не нівелює можливість відповідача за зустрічним позовом довести зворотне.

Отже, враховуючи наведені обставини порушення ТОВ "Нафтогазмонтаж" зобов`язання з оплати вартості поставленого товару та, власне, строків виконання такого зобов`язання, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl звернулось до суду із первісним позовом та вимогами про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 357 500,00 євро основного боргу, а також нарахованих з 25.08.2018 по 25.08.2021 на таку суму боргу 32 204,38 євро 3% річних.

Згідно викладених у відзиві на первісну позовну заяву доводів ТОВ "Нафтогазмонтаж" не заперечило обставини поставки йому обладнання, попри те зауважило на тому, що SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl порушило строк виконання такого обов`язку, оскільки як умовами договору №180079, так і підписаними до нього додатками №№1, 4А передбачено, що продукція поставляється до 31.03.2017 із обов`язковим оформленням актів приймання-передачі.

У розрізі наведеного відповідач за первісним позовом зауважив, що поставку обладнання фактично здійснено частинами: 17.07.2017, 21.07.2017, 25.07.2017, 26.07.2017, 28.07.2017 та 31.07.2017, а вказані обставини підтверджуються митними деклараціями та CMR (міжнародними транспортними накладними).

Водночас, за доводами ТОВ "Нафтогазмонтаж", позивач за первісним позовом самостійно визнав обставини прострочення поставки товару, вказавши про виконання такого обов`язку протягом липня 2017 року, попри те на надав доказів на підтвердження обставин прострочення відповідачем за первісним позовом зобов`язання з оплати товару, оскільки:

- відсутні дата підписання додатку №2 до договору та дата передання такого додатку разом з рахунком на оплату 30% суми договору ТОВ "Нафтогазмонтаж", а отже відсутній і момент виконання SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl умов пункту 3.6. договору;

- відсутні підписані обома сторонами акти приймання-передачі товару, як належне засвідчення обставин поставки товару, а також дата здачі обладнання в експлуатацію.

Зокрема, як зауважило ТОВ "Нафтогазмонтаж", виконання умови договору про сплату решти 10% суми договору - 92 500,00 грн, у строк «не пізніше 15.06.2017» унеможливило те, що до вказаної дати обладнання не було поставлене та, відповідно, здане в експлуатацію, тоді як погоджений у договорі №180079 та підписаного до нього 15.06.2017 додатку №4А строк поставки обладнання - 31.03.2017 не змінювався, оскільки примірник наданого позивачем за первісним позовом додатку 4 у ТОВ "Нафтогазмонтаж" відсутній та не міг бути підписаний пізніше, аніж додаток №4А, згідно якого визначено дату поставки - 31.03.2017.

Також відповідач за первісним позовом наголосив, що, попри відповідні обставини порушення з боку SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl умов договору, зокрема пп. 3.4., 3.5., здійснено часткову оплату договору, а саме: 06.01.2017 - 267 500,00 євро та 31.10.2017 - 300 000,00 євро, в підтвердження чого до відзиву на первісний позов додано копії платіжних доручень в іноземній валюті №№5694, 7189.

З огляду на вказані обставини та передбачений договором порядок оплати товару, який ставиться в залежність від виконання SC TOTALGAZ INDUSTRIE srlвказаних вище умов, відповідач за первісним позовом зауважив на відсутності порушень умов договору з його боку та відсутності підстав для сплати заявлених до стягнення за первісним позовом сум коштів,а тому просив відмовити у задоволенні відповідних вимог.

Поряд з тим в межах розгляду спору у вказаній справі ТОВ "Нафтогазмонтаж" подано до зустрічну позовну заяву, в основу мотивів якої покладено наведені у відзиві обставини порушення SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl власних зобов`язань за договором №180079 щодо строку поставки обладнання, встановленого договором №180079 та підписаними до нього додатками №№1, 4А.

До зустрічної позовної заяви додано копії договору №180079 та додатків до нього №№1, 2, 3, додаткової угоди №1 від 01.03.2017, а також підписаного 15.06.2017 додатку №4А, оригінал якого оглянуто судом у судовому засіданні 20.12.2021.

У підтвердження ж наведених вище обставин порушення SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl погодженого сторонами строку поставки товару - 31.03.2017, та виконання відповідного зобов`язання частинами: 17.07.2017, 21.07.2017, 25.07.2017, 26.07.2017, 28.07.2017 та 31.07.2017, до зустрічної позовної заяви додано копії митних декларацій та CMR.

Також, за доводами позивача за зустрічним позовом, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl порушено пункти 3.4. та 3.5. договору, оскільки не надано для підписання акти прийому-передачі продукції та технічну документацію.

У розрізі вказаного позивач за зустрічним позовом зазначив, що внаслідок неналежного виконання умов договору поставки №180079, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl є відповідальним перед ТОВ "Нафтогазмонтаж" згідно пункту 8.4. договору у вигляді:

- пені - 0,2% від суми договору за 1 день прострочення, що загалом за 122 дні прострочення (з 01.04.2017 по 31.07.2017) склало 225 700,00 євро;

- штрафу - 12% від суми договору за прострочення понад 30 робочих днів, що склало 111 000,00 євро.

До того ж, посилаючись на пункт 8.6. договору поставки №180079та порушення SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl його умов, ТОВ "Нафтогазмонтаж" зауважило про понесення збитків у загальному розмірі 6 186231,49 грн, які складаються з присуджених рішеннями судів до стягнення сум, а саме:

- стягнутих з ТОВ "Нафтогазмонтаж" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" 5 711 65972 грн рішенням Господарського суду Київської області від 19.10.2017 у справі №911/2314/17;

- стягнутих з ТОВ "Нафтогазмонтаж" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування"474 571,77 грн рішенням Господарського суду Київської області від від 06.12.2018 у справі №911/2164/18.

Посилаючись на набрання вказаними рішеннями судів законної сили, ТОВ "Нафтогазмонтаж" зауважено про їх виконання та сплату присуджених до стягнення сум коштів на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування".

До зустрічної позовної заяви додано копії рішення судів у справах №№911/2314/17 та №911/2164/18, а також копії платіжних доручень:№3871 від 13.12.2019 на суму 5 711 659,72 грн; №3887 від 18.12.2019 на суму 85 674,90 грн; №3890 від 20.12.2019 на суму 410 000,00 грн; №3891 від 20.12.2019 на суму 57 558,39 грн; №3892 від 20.12.2019 на суму 7 013,38 грн.

Надаючи пояснення стосовно зустрічної вимоги про стягнення сум збитків, з урахуванням приписів статей 224, 225 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України, ТОВ "Нафтогазмонтаж" зазначено про те, що рішеннями судів у справах №911/2314/17 та №911/2164/18 встановлено необхідність стягнення грошових коштів з ТОВ "Нафтогазмонтаж" внаслідок порушення строків виконання робіт на УКПГ Ульянівського ГКР, оскільки SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl порушило строк поставки товару і, відповідно, внаслідок такого порушення ТОВ "Нафтогазмонтаж" не змогло вчасно виконати роботи зі здачі в експлуатацію УКПГ Ульяновського ГКР.

Отже, за доводами позивача за зустрічним позовом, така вимога є похідною від вимог про стягнення пені та штрафу, а також відповідає ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України.

Враховуючи наведене та закріплений ст. 14 ГПК України принцип диспозитиності процесу ТОВ "Нафтогазмонтаж" за зустрічним позовом заявлено до стягнення з SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl 217 067,46 євро пені, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день складення позову становить 6 537 768,02 грн, 102 364,46 євро штрафу, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день складення позову становить 3 083 164,60 грн, а також 5 926 231,49 грн збитків.

Не погодившись із наведеними вище обставинами, зокрема викладеними ТОВ "Нафтогазмонтаж" у відзиві на первісну позовну заяву доводами, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl надало на них відповідь та зазначило, що додаток №2 до договору перебуває у розпорядженні відповідача за первісним позовом і вказаних обставин він не заперечив, тоді як ненадання рахунку-фактури не є ані відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України, ані простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому наявність/відсутність рахунку на оплату не звільняє від обов`язку сплатити грошові кошти за договором.

За доводами позивача за первісним позовом вказану позицію викладено Верховним Судом у постановах від 18.02.2020 №908/771/19, від 11.11.2021 у справі №922/449/21, відтак доводи ТОВ "Нафтогазмонтаж" про відсутність доказів передання йому додатку №2 до договору та рахунку на оплату 30% вартості обладнання у жодному разі не звільняють від обов`язку здійснити відповідні розрахунки.

Стосовно ж аргументів ТОВ "Нафтогазмонтаж"про відсутність доказів підписання сторонами актів приймання-передачі товару, то SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl зауважило, що відповідачем за первісним позовом здійснено власне тлумачення пункту 4.4. договору щодо сплати 60% вартості обладнання, яку поставлено в залежність від підписання актів приймання-передачі товару.

Водночас, за доводами позивача за первісним позовом, згідно пункту 4.4. договору відповідна оплата має бути проведена протягом 35 календарних днів після поставки продукції, яку SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl фактично здійснило на умовах поставки СРТ (Carriage Paid To) згідно Інкотермс-2010 під час передачі з 07.07.2017 по 27.07.2017 продукції перевізнику.

У розрізі наведеного SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl посилалось на викладені Верховним Судом позиції, зокрема:

- у постанові від 17.12.2019 у справі №910/16199/18 - щодо тлумачення умов поставки СРТ (Carriage Paid To) згідно Інкотермс-2010, згідно яких покупець бере на себе ризики втрати чи пошкодження товару після передачі товару перевізнику, відтак передача товару перевізнику фактично свідчить про виконання обов`язку з поставки;

- у постанові від 29.012020 у справі №96/922/19 - щодо можливості доведення обставин постачання товару, у разі дефектів первинних документів, іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про реальний рух активів та фактичне здійснення постачання товару.

Також SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl не погодилось і з доводами відповідача за первісним позовом про відсутність дати здачі обладнання в експлуатацію та, відповідно, неможливість здійснити оплату 10% вартості обладнання, оскільки пунктом 4.4 договору сторонами було досягнуто чіткої домовленості щодо проведення такої оплати - в будь-якому випадку не пізніше 15.06.2017, що у розумінні абз. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України є вказівкою на термін, з настанням якого виникає обов`язок по сплаті коштів.

До того ж, вказуючи про те, що договір поставки №180079 між сторонами спору був укладний з метою виконання ТОВ "Нафтогазмонтаж", як підрядником, власних зобов`язань за укладеним 07.12.2016 з Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" договором будівельного підряду "під ключ" №10.КБ/2016, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl зауважило на переданні обладнання в експлуатацію 06.12.2019.

На підтвердження вказаних обставин позивачем за первісним позовом надано копії: договору будівельного підряду «під ключ» №10.КБ/2016 від 07.12.2016; акта приймання-передачі (введення) об`єкту: «Облаштування Ульянівського ГКР. Встановлення адсорбційної осушки газу на УКПГ Ульянівського ГКР. Роботи «Під ключ» від 06.12.2019».

Отже, позивач за первісним позовом зауважив на необґрунтованості та недоведеності доводів ТОВ "Нафтогазмонтаж", які суперечать його реальній попередній поведінці та дійсним обставинам спору, а також добросовісності та чесній діловій практиці.

Стосовно ж наданого ТОВ "Нафтогазмонтаж" додатку №4А від 15.06.2017, позивач за первісним позовом зауважив на наявності у нього сумнівів стосовно автентичності такого документа.

З огляду вказаного позивач за первісним позовом зауважив, що у нього відсутні докази підписання як наданого ним самим примірника додатку №4А, так і наданого ТОВ "Нафтогазмонтаж" примірника додатку №4А від 15.06.2017, додатковим підтвердженням сумнівності якого є фактичне дублювання у ньому визначеної у додатках №№1, 3 дати поставки - 31.03.2017, що є не логічним.

Надалі, згідно поданого на зустрічну позовну заяву відзиву, SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl заперечило обставини порушення ним строків поставки обладнання за договором №180079 з огляду на погодження згідно додатку №4 нового строку поставки - 30.07.2017, і те, що подана ТОВ "Нафтогазмонтаж" редакція додатку №4А від 15.06.2017, з кінцевою датою поставки - 31.03.2017, не підписувалась зазначеною у ньому особою, а тому такий документ не є належними та допустимими доказом.

У розрізі наведених обставин SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl зауважило, що необхідність в укладенні додатку №4 була викликана розумінням того, що поставка не може відбутися у погоджений додатками №№1, 3 строк - до 31.03.2017, оскільки ТОВ "Нафтогазмонтаж" змінило первісні характеристики необхідного до поставки обладнання та повідомило листом №32/3 від 20.02.2017 про необхідність врахування такого при виготовленні обладнання та вказати кінцевий термін його поставки.

До відзиву на зустрічну позовну заяву додано копію листа №32/3 від 20.02.2017 з перекладом на українську мову.

Посилаючись на внутрішнє розслідування, проведене уповноваженою особою SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl в процедурі реорганізації, відповідач за зустрічним позовом зауважив, що з огляду зміни характеристик обладнання та, власне, необхідності зміни строків його поставки було проведено переговори, за наслідками яких підписано до договору №180079додаток №4, аналогічні положення якого надалі відображено в додатку №4А, при цьому:

- комунікація між сторонами відбувалась за допомогою електронної пошти, оскільки сторони є резидентами різних країн;

- електронним листом працівниці SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl від 23.06.2017 на електронну пошту ТОВ "Нафтогазмонтаж" - було надіслано підписаний додаток №4, до якого в липні 2017 року сторони додатково погодили внести зміни з огляду необхідності відкоригувати характеристики обладнання і такі зміни відобразили в додатку №4А;

- додаток №4А надіслано електронним листом працівниці SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl від 13.07.2017 на електронну пошту працівника ТОВ "Нафтогазмонтаж" та у той же день на електронну пошту працівниці SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl - надіслано/повернуто підписаний з боку ТОВ "Нафтогазмонтаж" додаток №4А, у якому, як і додатку №4 зафіксовано один строк поставки - 30.07.2017.В підтвердження вказаних обставин до відзиву на зустрічний позов надано копії внутрішнього розслідування №1198 від 06.06.2022 з перекладом на українську мову, а також копії роздруківок електронних листів від 23.06.2017 та 13.07.2017 та доданих до них документів у PDF-файлах, під час демонстрації яких суду на портативному персональному комп`ютері у засіданні 06.12.2022 представником SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl додатково наголошено як про вказані вище обставини, так і про те, що:

- електронний лист працівниці SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl Тatianu Plesca від 23.06.2017 містить електронний цифровий підпис;

- наданий ТОВ "Нафтогазмонтаж" примірник додатку №4А датований 15.06.2017, тоді як листування між сторонами почалось 23.06.2017, відтак вказана угода не могла містити строк поставки зміненого обладнання «ретроспективно» - 31.03.2017.

Крім того відповідач за зустрічним позовом зазначив, що рішенням Господарського суду Київської області від 19.10.2017 у справі №911/2314/17 встановлено обставини продовження строків закінчення виконання робіт - до 15.06.2017, за договором будівельного підряду "під ключ" №10.КБ/2016, укладеним 07.12.2016 між ТОВ "Нафтогазмонтаж" та Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування", який першочергово, як і укладений з метою виконання підрядних робіт договір №180079, містили однакові строки поставки - 31.03.2017.

З огляду наведеного SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl не визнало редакцію додатку №4А, у якій зафіксовано строк поставки - 31.03.2017, оскільки такий документ пан Адріан Кока, ініціали якого вказані у цьому документі, його не підписував.

Додатковими аргументами на спростування автентичності та справжності підпису пана Адріана Коки на примірнику додатку №4А, наданому ТОВ "Нафтогазмонтаж", відповідач за зустрічними позовом вважає істотну відмінність підписів вказаної особи на інших документах того періоду, зокрема і на самому договорі №180079.

За доводами SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl, підствами чинності наданих ним примірників додатків №4 та №4А є також і те, що можливість укладення таких додатків шляхом обміну електронними листами узгоджується як з приписами Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 (далі - Конвенція про купівлю-продаж), яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, так і з пунктом 11.2 договору №180079, який в редакції англійської мови передбачає зміну положень договору у будь-який спосіб, що фіксував би таку згоду сторін.

До відзиву на зустрічний позов додано копію сьомої сторінки договору №180079 з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову змісту викладених на вказаній сторінці положень, зокрема пункту 11.2.

У розрізі зазначеного відповідач за зустрічним позовом вказав, що в силу статей 11, 29 Конвенції він покладався на поведінку ТОВ "Нафтогазмонтаж" та його дії щодо укладення додатку про зміну характеристик обладнання і строк його поставки саме шляхом обміну електронними листами, а редакція пункту 11.2 договору №180079 російською мовою, яка передбачає зміну умов договору лише в письмовому вигляді, не може бути застосована з огляду на передбачені Віденською конвенцією правила різночитання тексту договору та необхідність використання англійської мови, як мови міжнародного спілкування.

Покликаючись на те, що саме ТОВ "Нафтогазмонтаж" ініційовано укладення договору №180079 та додатків до нього і, власне, запропоновано проект такого договору, відповідач за зустрічними позовом звернув увагу на принцип contra preferentum, за яким слова договору повинні тлумачитись проти того, хто їх написав.

Отже, відповідач за зустрічним позовом вважає, що ним не порушено строк поставки обладнання, а тому і заперечує проти вимог ТОВ "Нафтогазмонтаж" про стягнення сум штрафних санкцій та збитків.

Крім того SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl зазначено про те, що під час обрахунку пені у розмірі 0,2% ТОВ "Нафтогазмонтаж" не враховано приписи Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», якими обмежено нарахування такої неустойки розміром подвійної облікової ставки НБУ, відтак намагання стягнути штрафні санкції у заявленому розмірі спрямовано на отримання додаткового збагачення.

Стосовно ж заявленої ТОВ "Нафтогазмонтаж" до стягнення суми збитків, то SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl заперечило таку вимогу з огляду на відсутність у сукупності усіх необхідних для стягнення збитків елементів: протиправної поведінки, причинного зв`язку між такою поведінкою та збитками, а також вини.

Зокрема відповідач за зустрічним позовом зауважив, що порушення ТОВ "Нафтогазмонтаж" власних договірних зобов`язань перед ПАТ "Укргазвидобування" не є безпосереднім результатом поведінки SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl, а також незрозумілим залишається і те, що після отримання обладнання 31.07.2017 ТОВ "Нафтогазмонтаж" лише 29.09.2017 здійснило його передачу кінцевому замовнику.

З огляду на все зазначене, згідно відзиву на зустрічну позовну заяву SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl просило відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ "Нафтогазмонтаж",

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено виключний перелік підстав норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в частині зустрічних позовних вимог, які не є предметом апеляційного оскарження.

Стосовно первісних позовних вимог, які є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 357 500,00 євро основного боргу за поставлену продукцію, а також нарахованих з 25.08.2018 по 25.08.2021 на таку суму боргу 32 204,38 євро 3% річних, суд дійшов таких висновків.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначалось колегією суддів вище, що ТОВ "Нафтогазмонтаж" прийняло поставлену SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl 07.07.2017, 10.07.2017, 16.07.2017, 18.07.2017, 19.07.2017, 24.07.2017, 26.07.2017 та 27.07.2017 продукцію за договором №180079 на загальну суму 925 000, 00 євро, без заперечень щодо якості поставленого товару і обсягу товаросупровідних документів до нього.

Так, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що прийняття ТОВ "Нафтогазмонтаж" як покупцем товару/обладнання без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості і обсягу товаросупровідних документів до нього, породжує для такого покупця обов`язок по сплаті вартості товару у повному обсязі у встановлені 4.4. договору №180079 строки, зокрема:

- 60% - 555 000 євро - протягом 35 календарних днів після поставки продукції, який слід відраховувати від дати виконання продавцем дій з поставки останньої партії товару - 27.07.2017, а тому останнім днем такої оплати є 31.08.2017;

- 10% - 92 500 євро - не пізніше 15.06.2017.

У розрізі обставин настання у скаржника обов`язку виконання грошового зобов`язання за договором №180079 колегією суддів враховано, що згідно норм закону та договірних положень виникнення у покупця обов`язку оплатити товар, зокрема 60% його вартості кореспондує з обставинами здійснення поставки такого товару продавцем, зокрема шляхом здачі першому перевізнику, що відповідає вказаним у договорі умовам CPT, підтверджено позивачем за первісним позовом належними і достатніми доказами та не спростовано скаржником.

До того ж судом першої інстанції вірно враховано, що умовами договору №180079 не передбачено віднесення 35-денного строку для сплати 60% вартості продукції окремо щодо кожної партії поставленої продукції, а тому вказаний строк слід обраховувати саме з настання події щодо поставки продукції в цілому згідно останньої партії.

Також, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що початок обрахунку строку на оплату 60% вартості продукції згідно договору №180079 не ставиться в залежність від дати складення актів приймання-передачі товару.

З огляду на вказане колегією суддів відхиляються доводи ТОВ "Нафтогазмонтаж" про недотримання SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl передбаченого договором порядку поставки товару, у тому числі ненадання передбачених п. 3.4. договору технічної документації, актів приймання-передачі та, як наслідок, неможливість порахувати строки для оплати продукції.

З урахуванням вищевикладеного та того, що SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl не заявлено до стягнення 30% вартості товару як таких, що сплачені відповідачем за первісним позовом, колегією суддів також відхиляються посилання скаржника на те, що відсутні докази прострочення зобов`язання з оплати 30% вартості продукції з огляду на ненадання рахунку на оплату та відсутність дати підписання додатку №2 до договору.

Стосовно ж заперечень скаржника про неможливість обрахунку строку сплати решти 10% вартості продукції, оскільки він має відраховуватись виключно від дати здачі обладнання в експлуатацію, то вказані аргументи визнаються колегією суддів неспроможними, позаяк умовами укладеного між сторонами договору момент виникнення у відповідача відповідного обов`язку є присічним і підлягає виконанню з настанням події, яка неминуче має настати - 15.06.2017, що не ставиться в залежність від настання/ненастання такої події як здача обладнання в експлуатацію.

Вказане відповідає справедливому балансу інтересів, зокрема, продавця на отримання плати за поставлений ним товар у погоджений строк, який не може бути обмеженим та обумовленим діями інших осіб зі здачі-прийняття обладнання в експлуатацію, що знаходиться поза межами контролю продавця.

Згідно з ч. ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, що кореспондують з приписами статей 525,526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак, як станом на момент ухвалення рішення у зазначеній справі та апеляційного перегляду оскаржуваного рішення окрім наданих позивачем за первісним позовом виписок по банківському рахунку на загальну суму проведених відповідачем за первісним позовом оплат - 567 500,00 євро, матеріали справи не містять жодних інших, належних доказів на підтвердження обставин оплати решти вартості товару у розмірі 357 500,00 євро.

За таких обставин, оскільки відповідач за первісним позовом взяті на себе договором №180079 грошові зобов`язання не виконав, вартість отриманого товару у повному обсязі не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інтстанції дійшов цілком правомірного висновку про обґрунтованість первісної вимоги SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 357 500,00 євро основного боргу.

Крім того SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl заявлено до стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 32 204,38 євро 3% річних, нарахованих з 25.08.2018 по 25.08.2021 на 357 500,00 євро основного боргу.

Приписами ст. ст. 599, 625 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вказані вище норми права, оскільки як встановлено колегією суддів вище, що відповідач за первісним позовом порушив строки виконання грошових зобов`язань по сплаті вартості отриманої продукції, а заявлений до стягнення розмір 3% річних за вказаний позивачем період, є арифметично правильним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обгрунтованість первісної вимоги SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 32 204,38 євро 3% річних.

У розрізі вказаного вище висновку, зробленому у тому числі за наслідками обрахунку 3% річних, судом першої інстанції вірно враховано, що передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, відтак при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума у тій валюті, що визначена у договорі, а не її еквівалент у національній валюті України.

Колегією суддів відхиляються аргументи скаржника стосовно некоректності/неправильності проведеного позивачем за первісним позовом розрахунку 3% річних, зокрема обраного SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl періоду обрахунку - через рік після стверджуваної дати виникнення обов`язку по оплаті, оскільки право кредитора на отримання 3% річних у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання є триваючим до дати припинення такого зобов`язання у передбаченому законом порядку.

Також, у розрізі наведеного колегією суддів враховано, що заперечення ТОВ "Нафтогазмонтаж" у частині неправильно визначеної позивачем за первісним позовом дати проведення першого платежу у сумі 267 500,00 євро - 13.01.2017, оскільки вказаний платіж проведено 06.01.2017, не впливає на обставини нарахування 3% річних та відповідний період обрахунку.

Однак, за доводами SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl, відповідачем за первісним позовом 13.01.2017 оплачено лише 267 500,00 євро та 31.10.2017 - 300 000,00 євро, що загалом склало 567 500,00 євро, тоді як решту 357 500,00 євро ТОВ "Нафтогазмонтаж" не сплатило як станом на останній встановлений договором строк - 15.06.2017, так і станом на день звернення до суду із первісним позовом.

Стосовно ж клопотання ТОВ "Нафтогазмонтаж" про застосування строків позовної давності до первісних вимог SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl колегія суддів зазначає таке.

Так, вказана заява мотивована тим, що передбачений статтею 8 Конвенції про купівлю-продаж 4-річний строк позовної давності для таких вимог сплив 15.06.2021, а позов подано 30.09.2021.

Згідно статей 1, 2, 3 Конвенції про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів від 14.06.1974, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №3382-XII від 14.07.1993 та набрала чинності для неї 01.04.1994, учасницею якої також є Республіка Румунія (далі - Конвенція про позовну давність), ця Конвенція визначає умови, за яких вимоги покупця та продавця один до одного, що випливають з договору міжнародної купівлі-продажу товарів або пов`язані з його порушенням, припиненням або недійсністю, не можуть бути задоволені внаслідок закінчення певного періоду часу. Такий період часу надалі іменується "строком позовної давності".

Для цілей даної Конвенції, зокрема, договір купівлі-продажу товарів вважається міжнародним, якщо на момент укладення договору комерційні підприємства покупця та продавця перебувають у різних державах.

Ця Конвенція застосовується лише в тих випадках, коли комерційні підприємства сторін договору міжнародної купівлі-продажу товарів у момент його укладення перебувають у Договірних державах.

Оскільки ця Конвенція не передбачає інше, вона застосовується незалежно від права, яке могло б підлягати застосуванню на підставі норм міжнародного приватного права.

Приписами статей 8, 9, 10, 12, 20, 24, 25, 27 Конвенції про позовну давність передбачено, що строк позовної давності встановлюється у чотири роки.

Перебіг строку позовної давності починається від дня випадків, передбачених статтями 10, 11 та 12.

Вважається, що право на позов, що випливає з порушення договору, виникає в той день, коли мало місце таке порушення.

Строк позовної давності, що випливає з порушення однією договірною стороною умови про поставку або оплату товару частинами, починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Якщо боржник до закінчення строку позовної давності у письмовій формі визнає своє зобов`язання перед кредитором, то від дня такого визнання розпочинається новий чотирирічний строк давності позову.

Сплата процентів або часткове виконання зобов`язання боржником тягне за собою ті ж самі наслідки, що й визнання зобов`язання згідно з пунктом 1 цієї статті, за умови, що така сплата або таке виконання дає розумні підстави вважати, що боржник визнає це зобов`язання.

Закінчення строку позовної давності береться до уваги під час розгляду спору лише на підставі заяв сторін, що беруть участь у процесі.

При наявності заяви, передбаченої у статті 24, право на вимогу не підлягає визнанню та примусовому здійсненню під час розгляду спору, розпочатого після закінчення строку позовної давності, за винятком випадків, указаних в пункті 2 цієї статті.

Із закінченням строку позовної давності по головному боргу вважається строк давності закінченим і за вимогою про виплату процентів по цьому боргу.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що 4-річний строк позовної давності на звернення SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl до суду з вимогами про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 357 500,00 євро основного боргу та нарахованих на неї 32 204,38 євро 3% річних:

- за платежем 60% вартості продукції, що мав бути сплачений 31.08.2017 - почався 01.09.2017;

- за платежем 10% вартості продукції, що мав бути сплачений 15.06.2017 - почався 16.06.2017, відтак, враховуючи проведення ТОВ "Нафтогазмонтаж" 31.10.2017 часткового платежу на суму 300 000,00 грн, суд дійшов висновку, що, з урахуванням статті 20 Конвенції про позовну давність, 4-річний строк позовної давності на звернення до суду з вимогами про стягнення боргу за такими обома платежами перервався у відповідну дату та, як наслідок почався заново з 01.11.2017.

У розрізі вказаного висновку колегією суддів враховано, що ТОВ "Нафтогазмонтаж" проведено 31.10.2017 платіж на суму 300 000,00 грн з призначенням платежу «збір валюти Нафтогазмонтаж ТОВ ПМНТ для обладнання, яке буде інстальовано відповідно до договору сушильного газу №180079 DD08-12-2016», тобто такий платіж проведено без зазначення конкретного платежу, що дає підстави для кваліфікації такої сплати як визнання боргу по обом платежам та, відповідно, і переривання строку давності для пред`явлення вимог по ним.

У розрізі наведеного судом враховано, що на відповідні обставини переривання строку давності не впливає черговість зарахування позивачем за первісним позовом такої суми коштів, зокрема і в рахунок погашення заборгованості за платежем, що мав бути внесений раніше, оскільки відповідне зарахування здійснюється уже за наслідками проведеної оплати та не має жодного відношення до поведінки боржника в розрізі вчинення дій по визнанню боргу.

Беручи до уваги наведене, колегя суддів дійшла висновку, що останнім днем 4-річного строку на звернення до суду з вимогами про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 357 500,00 євро основного боргу та нарахованих неї 32 204,38 євро 3% річних є 01.11.2021.

Як слідує з відмітки суду на первісній позовній заяві SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl, вказане товариство звернулось до суду першої інстанції із такими первісними вимогами 01.10.2021, тобто в межах строку позовної давності.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов цілком обгрнутованого та правомірного висновку про задоволення вимог SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl про стягнення з ТОВ "Нафтогазмонтаж" 357 500,00 євро основного боргу та 32 204,38 євро 3% річних, як таких, що доведені позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами та не спростовані у встановленому порядку відповідачем за первісним позовом.

Також колегія суддів зазначає, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

05.02.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області від SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl надійшло клопотання про відшкодування судових витрат, зокрема стягнененя з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазмонтаж на користь SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl 3 463,50 доларів США витрат на правничу допомогу.

Приписами ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, відповідно до змісту позовної заяви SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає суму судового збору та 3 500,00 доларів США євро витрат на професійну правничу допомогу.

Також, з посиланням на ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем за первісним позовом зазначено, що документальне підтвердження розміру судових витрат буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Надалі, у пердбачений приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду із відповідно поданою заявою про відшкодування судових витрат SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl надано копії:

- договору про надання правової допомоги №LS-27/1708/21 від 17.08.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Армадум груп» та SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl;

- додаткової угоди №1 від 03.05.25023 до договору №LS-27/1708/21 про надання правової допомоги від 17.08.2021;

- підписаного 02.02.2024 Адвокатським об`єднанням «Армадум груп» та SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl акта приймання-передачі наданих послуг до договору №LS-27/1708/21 про надання правової допомоги на суму 3 500,00 доларів США;

- виписки з банківського рахунку про сплату 3 463,50 доларів.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду наведеного суд вважає за необхідне звернутися до послідовної правової позиції Верховного Суду у питанні витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що зводиться до такого:

- для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача згідно ст. 126 ГПК України має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим, тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою;

- адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, а вказані дві форми відрізняються порядком обчислення, зокрема фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку;

- у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Подібну позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у додаткових постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №915/517/21 та від 16.02.2023 у справі №911/1779/21.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема: критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, з наданого позивачем за первісним позовом договору про надання правової допомоги №LS-27/1708/21 від 17.08.2021 та додаткової угоди №1, слідує, що:

- в рамках даного договору Адвокатським об`єднанням «Армадум груп» зобов`язується надати наступні юридичні послуги: представництво інтересів клієнта в Господарському суді Київської області у судовому спорі з ТОВ Нафтогазмонтаж за договором на поставку обладнання №180079 від 08.12.2016; підготовка всіх процесуальних документів від імені клієнта, необхідних для участі у судовій справі, за погодженням з клієнтом; участь у судових засіданнях в судовій справі в Господарському суді Київської області;

- вартість послуг Адвокатським об`єднанням «Армадум груп» за виконання завдання, що передбачене п. 2.1.1.-2.1.3 договору складає 3 500,00 дол. США, що підлягають оплаті на підставі виставленого рахунку на протязі 3 банківських днів з дня підписання даного договору.

Водночас підписаним 02.02.2024 актом приймання-передачі наданих послуг до договору №LS-27/1708/21 про надання правової допомоги Адвокатське об`єднання «Армадум груп» та SC TOTALGAZ INDUSTRIE srl погодили, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв погоджені вище послуги на суму 3 500,00 доларів США, що сплачено клієнтом у сумі 3 463,50 доларів.

З огляду на вказане вище, враховуючи погоджений у договорі між адвокатським об`єднанням і позивачем за первісним позовом фіксований розмір адвокатського гонорару, що заявлений до розподілу в межах попереднього орієнтовного розрахунку відповідних витрат, а також виходячи з критерію розумності розміру цих витрат та обставин цієї справи і її складність, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявлені до стягнення з ТОВ Нафтогазмонтаж витрати позивача за первісним позовом на правову допомогу у сумі 3 463,50 доларів є обґрунтованими у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач за первісним позовом не надіслав копії клопотання про відшкодування судових витрат із доказами понесення таких витрат скаржнику, колегією суддів відхиляються як такі, що спростовуються матеріалами справи. Зокрема позивачем за первісним позовом до заяви про відшкодування судових витрат додано докази направлення відповідної заяви відповідачу за первісним позовом/скаржнику (том 6, а/с 113).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваних рішеннях, оскаржувані рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 та додаткового рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у справі № 911/2899/21, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційних скарг.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі № 911/2899/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2024 у справі № 911/2899/21 - залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у справі № 911/2899/21 - залишити без задоволення.

4. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у справі № 911/2899/21 - залишити без змін.

5. Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж".

6. Матеріали справи №911/2899/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 05.09.2024. (після виходу суддів з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич