УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

05.09.2024Справа № 910/10729/24

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед» (13 Кіпранорос, ЕВІ БІЛДІНГ, поверх 2, квартира/офіс 201, 1061, Нікосія, Кіпр) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛП Ко» (03057, м. Київ, вул. Марії Капніст, 2, офіс 3) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед» (позивач) надійшла позовна заява б/н б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛП Ко» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку зобов`язати відповідача надати позивачу завірені належним чином засвідчені копії документів, перелік яких наведено у п. 1 прохальної частини позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛП Ко», а відтак в силу положень статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» має право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства. Позивач зазначає, що 19.06.2024 року звертався до відповідача із запитом про надання документів, втім відповідачем запитувані документи надано не було, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Отже представник позивача на підтвердження своїх повноважень може надати або довіреність, або ордер.

Як встановлено судом, позовна заява від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед» підписана адвокатом Линдюком Святославом Степановичем.

На підтвердження повноважень представника на вчинення відповідної процесуальної дії до позовної заяви додано ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1091538 від 13.07.2023 року з вказівкою в ордері у графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" - "у органах судової влади України, юридичних особах незалежно від форм власності, Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41 (надалі - Положення) ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

В п. 4 Положення визначено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи (п. 6 Положення).

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п. 11 Положення).

В п. 12 Положення встановлено, що ордер містить, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, суд, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18 зазначено, що згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога".

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

У постанові Верховного Суду від 17.08.2020 року у справі № 911/2636/19 зроблено висновок, що на сьогодні існує дві постанови, в яких Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. При цьому, Велика Палата Верховного Суду не визнає ордер документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, якщо в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" зазначено, що адвокат надає правову допомогу: 1) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування (справа № 9901/847/18), 2) у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах (справа № 9901/939/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України)

З аналізу статті 302 Господарського процесуального кодексу України слідує, що лише Велика Палата Верховного Суду має право відступити від свого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати, а колегія суддів передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Велика Палата Верховного Суду не відступала від висновків, викладених у постановах від 03.07.2019 року у справі № 9901/939/18 та від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18.

Однак, наявний у матеріалах справи ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1091538 від 13.07.2023 року не містить відомостей на підтвердження повноважень адвоката Линдюка Святослава Степановича на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед» у Господарському суді міста Києва, а зазначення в ордері, зокрема, "у органах судової влади України", не свідчить про дотримання вимог закону у частині зазначення такого обов`язкового реквізиту ордеру як назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом.

З наведеного вбачається, що ордер, наданий адвокатом Линдюком Святославом Степановичем не містить назви судового органу, а саме Господарського суду міста Києва, до якого адвокат подає позовну заяву в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед», у зв`язку з чим такий ордер не вважається належним доказом на підтвердження повноважень адвоката Линдюка Святослава Степановича.

Отже, наявний у матеріалах справи ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги в Господарському суді міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, суду не доведено, що подану до господарського суду позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед», що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н б/д та додані до неї документи повернути інтересів Товариству з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед».

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Апплабс Лімітед», що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 05 вересня 2024 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков