ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024м. ДніпроСправа № 904/2662/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСПО-В", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ ЕСТЕЙТ ЕКАТЕРИНОСЛАВ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАСПО-В" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ ЕСТЕЙТ ЕКАТЕРИНОСЛАВ" та просить суд стягнути заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 28 354, 29 грн та витрати на судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем грошових коштів за поставлену позивачем теплову енергію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2024 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем грошових коштів за поставлену позивачем теплову енергію на суму 28 354, 29 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСПО-В» є виробником і виконавцем житлово-комунальної послуги з постачання теплової енергії споживачам, які володіють або користуються жилими та нежилими приміщеннями, розташованими у багатофункціональному комплексі «Будинок на Катеринославському» розташованому за адресою: вул. Шевченка, 53 в м. Дніпрі.

Позивач здійснює вказану діяльність на підставі ліцензії на виробництво теплової енергії, серія АД № 037025, виданою Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 30.08.2012 та ліцензії на постачання теплової енергії, серія АД № 037026, виданою Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 30.08.2012.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 239 від 30.03.2018 р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води ТОВ «МАСПО-В»» , встановлено тарифи на теплову енергію ТОВ «МАСПО-В».

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ ЕСТЕЙТ ЕКАТЕРИНОСЛАВ» (надалі - Відповідач,) на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 6492, посвідчений 29.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О., ННО 71, придбало у власність квартиру АДРЕСА_1 , що убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме маймо, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 379512187 від 21.05.2024 року щодо права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до Повідомлення Дніпровської міської ради від 14.12.2021 про встановлення тарифів на теплову енергію ТОВ «Маспо-В», у зв`язку із значним збільшенням вартості природного газу у жовтні-листопаді поточного року у порівнянні з вартістю газу, що врахована у діючих тарифах на теплову енергію, встановлену рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.03.2018 № 239 «Про встановлення тарифів на теплову енергію ТОВ «Маспо-В», керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209, збільшено розмір нарахувань за теплову енергію споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій). Планову вартість одиниці послуги з постачання теплової енергії (з урахуванням прибутку) для інших споживачів з 01.11.2021 встановлено у розмірі 6 162,74 гри за І Гкал (з ПДВ). Вказане повідомлення розміщено на офіційному веб-сайті Дніпровської міської ради.

Так, Позивачем підготовлено проекти договору № 037/ДК/АТ від 01.01.2021 (далі-Договір 1) та договору № 037/ДК/АТ від 01.01.2024 про постачання теплової енергії (далі-Договір 2).

Вказані проєкти договорів направлялись на адресу відповідача, але не були ним підписані.

Також на адресу відповідача направлялись рахунки - фактури з розшифровкою заборгованості - помісячно, з жовтня 2021 року по квітень 2024 року та Акти виконаних робіт, в період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року.

Матеріали справи не містять доказів укладеного договору між позивачем та відповідачем, з моменту набуття відповідачем права власності на квартиру у БФК «Будинок на Катеринославському», про подачу теплової енергії.

Причиною спору є неоплата відповідачем фактично отриманих послуг з теплопостачання.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі - Закон), який відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень введено в дію з 1 травня 2019 року.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

За приписами частини першої статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною першою статті 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною (частині 4 статті 13 Закону).

За змістом частини першої статті 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Так, позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про подачу теплової енергії, однак матеріали справи не містять укладеного договору між позивачем та відповідачем.

Також в матеріалах справи відсутні докази споживача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та/або надання своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього.

Позивачем надсилалися на адресу відповідача акти виконаних робіт (надання послуг) та відповідні рахунки-фактури, що підтверджується описами вкладення до цінного листа та накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (частина 2 статті 7 Закону).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Доказів сплати відповідачем заборгованості за надані послуги в сумі 28 354, 29 грн на момент розгляду спору суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (опалення) по квартирі АДРЕСА_1 в сумі 28 354, 29 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реайл Естейт Екатеринослав» (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маспо-В» (40983, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги (опалення) у розмірі 28 354, 29 грн та судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова