ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 Справа № 914/3219/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ринок Сільськогосподарської продукції Шувар, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Галагротрейд, Варшава, Польща

про стягнення заборгованості у розмірі 2 237 453,09 грн., що еквівалентно 259 722,00 польських злотих

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

За участі представників:

Від позивача: Прохоренко Олег Іванович - представник;

Від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Ринок Сільськогосподарської продукції Шувар, м. Львів до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Галагротрейд, Варшава, Польща про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 259 722,00 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 30.11.2023 року на 10:00 год. в приміщенні Господарського суду Львівської області, за адресою: 79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128 (другий поверх).

В судове засідання 30.11.2023 року позивач явку представника забезпечив, надав пояснення по справі та через канцелярію суду супровідним листом за вх.№29228/23 виконав вимоги ухвали суду від 06.11.2023 року.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року зупинено провадження у справі № 914/3219/23 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Господарський суд Львівської області супровідним листом від 29.12.2023 року за №914/3219/23/1/23, у відповідності до положень Договору між Україною і Республікою Польща від 24.05.1993р., з метою виконання судового доручення у справі № 914/3219/23 та вручення нерезеденту України - GALAGROTRADE Sp. z o.o (ul. AL. Komisji Edukacji Narodowej 36/ 112B 02-797 Warszawa), надіслано документи у справі № 914/3219/23 Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Львів), для подальшого їх скерування до повноважних органів Республіки Польща для виконання судового доручення з документами згідно вказаного додатку.

30.01.2024 на адресу суду від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшов лист за вх.32855/24 (№132-/135-24 від 25.01.2024) про надіслання, з метою виконання доручення Господарського суду Львівської області у справі №914/3219/23, нерезиденту України - GALAGROTRADE Sp. z o.o, яке знаходиться за адресою: ul. AL. Komisji Edukacji Narodowej 36/ 112B 02-797 Warszawa, Poland необхідних документів.

Станом на час розгляду справи, відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про вручення судових документів, вручення виклику до суду чи інших документів, на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року наступні підготовчі засідання по даній справі призначено відповідно 18.07.2024 року о 10-00год. та 08.08.2024 року о 10-00год.

В судове засідання 18.07.2024 року позивач та відповідач явку представників не забезпечили, відтак ухвалою суду 18.07.2024 року відкладено підготовче засідання на 08.08.2024 року на 10:00 год., яка визначена ухвалою суду від 06.11.2023 року.

В судове засідання 08.08.2024 року позивач та відповідач явку представників не забезпечили.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Верховною Радою України, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України, беручи до уваги, що з дати направлення документа (виклик до суду) сплинув термін, який становить шість місяців та вирішення питань які підлягають з`ясуванню у порядку ст.182 ГПК України, ухвалою суду від 08.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 29.08.2024 р. о 14:30 год.

В судове засідання 29.08.2024 року позивач явку представника забезпечив, який підтримав позовні вимоги та просить їх задоволити.

В судове засідання 29.08.2024 року відповідач явку представника не забезпечив.

Слід зазначити, що згідно ч.2 ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до

положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше

шість місяців (п.б). З дати направлення документа (листом від 29.12.2023 року за №914/3219/23/1/23) сплинув шестимісячний термін.

В матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами контракту купівлі-продажу №10 та враховуючи замовлення Покупця 31.05.2023 Продавцем було сформовано Інвойс, підтверджений Покупцем, на Товар в кількості 138,15 тон, загальною вартістю 259 722,00 (Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять два) польських злотих. Того ж дня на Товар було сформовано експортну декларацію і відправлено для перевезення залізничним транспортом на користь Покупця, що підтверджується доданими рахунком/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митною декларацією (форма МД №23UA42U7 та накладною СМГС (для залізничних відправлень) №35667138.

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата за Товар повинна була здійснюватися упродовж 14 календарних днів з моменту доставки Товару, Відповідач своїх зобов`язань щодо оплати не виконав і на дату подання цієї позовної заяви заборгованість Відповідача за поставлений Товар становить 259 722,00 (Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять два) польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн. (два мільйони двісті тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят три гривні 09 копійок).

Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 259 722,00 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн., яка залишилась неоплачена відповідачем проте підтверджена поданими доказами.

Також позивач просить стягнути з відповідача 33 561,81грн. судового збору.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Ринок Сільськогосподарської продукції Шувар (Продавець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Галагротрейд GALAGROTRADE Sp. z o.o (Покупець/Відповідач) 25 травня 2023 року укладено Контракт купівлі-продажу №10, надалі - Договір, за яким Продавець продає, а Покупець купує продукцію, а саме: макуху соєву, в подальшому - Товар, і Покупець зобов`язується прийняти цей Товар від Продавця та оплатити його вартість. Точний перелік товару, кількість, умови поставки, асортимент і ціни по позиціях до кожної партії товару вказуються у відповідних інвойсах. (п.п. 1.1., 1.2.)

Відповідно до п. 3.1 контракту, Продавець поставляє Товар Покупцю на умовах СРТ кордон, передбачених правилами «Інкотермс-2010», чи в місце, визначене інвойсом. Поставка Товару відбувається протягом 30 календарних днів з моменту отримання замовлення на Товар (п.3.2.).

Згідно п. 3.4 контракту, датою поставки Товару вважається дата одержання Товару Покупцем в погодженому місці призначення, в цей же момент відбувається перехід права власності на Товар. Дострокова поставка допускається.

В пункті 4.2. контракту визначено, що ціна на Товар вказується в польських злотих і вказується в інвойсі.

Датою відвантаження Товару Продавцем Покупцю (згідно п. 7.1 Договору) вважається дата експортної декларації країни відправника.

Відтак, на виконання умов Договору та враховуючи замовлення Покупця 31.05.2023 Продавцем було сформовано Інвойс, підтверджений Покупцем, на Товар в кількості 138,15 тонн, загальною вартістю 259 722,00 (Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять два) польських злотих. Того ж дня на Товар було сформовано експортну декларацію і відправлено для перевезення залізничним транспортом на користь Покупця, що підтверджується доданими рахунком/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митною декларацією (форма МД №23UA42U7 та накладною СМГС (для залізничних відправлень) №35667138.

При поставці Товару Продавцем були надані належним чином оформлені товаросупровідні документи та сертифікат якості EUR1 №А209.130168. Факт доставки Позивачем товару підтверджується рахунком/Іnvоісе, митною декларацією та накладною СМГС (для залізничних відправлень) за датою, що вказана у них, та які є доказами отримання Товару.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо поставки Товару Відповідачеві, жодних зауважень з приводу якості чи кількості поставленого Товару до позивача не надходило.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, підставою заявлених позовних вимог є обставина поставки позивачем відповідачу товару на виконання умов Контракту купівлі- продажу №10 від 25 травня 2023 року, а також обставина несплати вартості поставленого товару відповідачем.

Слід зазначити, що згідно із п. 3.1. означеного контракту, продавець поставляє покупцю товар на умовах СРТ кордон, передбачених правилами «Інкотермс-2010», чи в інше місце, визначене інвойсом.

Відповідно до Правил «Інкотермс-2010» СРТ фрахт/перевезення оплачено до (... назва місця призначення) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Згаданими Правилами передбачено зобов`язання сторін за поставкою на умовах СРТ, зокрема: продавець зобов`язаний здійснити поставку шляхом надання товару перевізнику, з яким укладено договір перевезення, у відповідності зі статтею А.3, а за наявності декількох перевізників - першому з них, для транспортування товару до узгодженого пункту в межах названого місця у встановлену дату чи в межах узгодженого періоду (п. А.4); покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А.4, та одержати товар від перевізника в названому місці (п. Б.4).

З наведеного вище випливає, що обов`язок продавця із поставки вважається виконаним у момент передачі товару перевізникові.

Як вбачається зі змісту долученої до позовної заяви митної декларації та накладної, поставка відбулась у червні 2023 року та на підставі Контракту на користь Відповідача було поставлено Товар на загальну суму 259 722,00 (Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять два) польських злотих.

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата за Товар повинна була здійснюватися упродовж 14 календарних днів з моменту доставки Товару, Відповідач своїх зобов`язань щодо оплати не виконав і на дату подання цієї позовної заяви заборгованість Відповідача за поставлений Товар становить 259 722,00 (Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять два) польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн. (два мільйони двісті тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят три гривні 09 копійок).

Норми права та висновки суду.

Відповідно до ст.3 Закону України Про міжнародне приватне право, якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Згідно з ст.365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відтак, між Сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу ст.11 ЦК України.

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України Про міжнародне приватне право.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст. 1 Закону України Про міжнародне приватне право приватноправові відносини - це відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли приватноправові відносини з іноземним елементом.

Статтею 4 Закону України Про міжнародне приватне право передбачено, що право, яке підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (ч.1, 2 ст.5 Закону України Про міжнародне приватне право).

Відповідно до ст. 43 Закону України Про міжнародне приватне право сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Згідно ст. 38 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності можуть розглядатися судами України.

Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України (п.1 ч.1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право).

У пункті 12.1 договору (контракту) сторони погодили, що всі спори між сторонами будуть вирішуватися позасудовому порядку або згідно законодавства країни походження Товару.

Доказів визнання договору (контракту) нечинним, суду не подано. Отже, Господарський суд Львівської області є компетентним у розгляді даної справи, а спір підлягає вирішенню відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з визначенням, наведеним у ст.1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, зовнішньоекономічний договір (контракт) - це домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Зовнішньоекономічною діяльністю суб`єктів господарювання є господарська діяльність, яка в процесі її здійснення потребує перетинання митного кордону України майном, зазначеним у частині першій статті 139 цього Кодексу, та/або робочою силою (ч.1 ст.377 ГК України).

Приписами частин 1, 2 ст.382 ГК України визначено, що суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України. Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України Про міжнародне приватне право та іншими законами.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Ринок Сільськогосподарської продукції Шувар (Продавець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Галагротрейд GALAGROTRADE Sp. z o.o (Покупець/Відповідач) 25 травня 2023 року укладено Контракт купівлі-продажу №10, надалі - Договір, за яким Продавець продає, а Покупець купує продукцію, а саме: макуху соєву, в подальшому - Товар, і Покупець зобов`язується прийняти цей Товар від Продавця та оплатити його вартість. Точний перелік товару, кількість, умови поставки, асортимент і ціни по позиціях до кожної партії товару вказуються у відповідних інвойсах. (п.п. 1.1., 1.2.)

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договору (контракту), а відтак виконання обов`язку щодо повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору (контракту) в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою ст.712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Пунктом 4.2 Контракту визначено, що ціна за кожну одиницю товару встановлюється в Польських злотих і вказується в інвойсі.

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата за Товар повинна була здійснюватися упродовж 14 календарних днів з моменту доставки Товару. Датою відвантаження Товару Продавцем Покупцю (згідно п. 7.1 Договору) вважається дата експортної декларації країни відправника.

Відтак, на виконання умов Договору та враховуючи замовлення Покупця 31.05.2023 Продавцем було сформовано Інвойс, підтверджений Покупцем, на Товар в кількості 138,15 тонн, загальною вартістю 259 722,00 (Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять два) польських злотих. Того ж дня на Товар було сформовано експортну декларацію і відправлено для перевезення залізничним транспортом на користь Покупця, що підтверджується доданими рахунком/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митною декларацією (форма МД №23UA42U7 та накладною СМГС (для залізничних відправлень) №35667138.

Статтями 662, 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначає, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; осади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Саме таким вимогам і відповідають первинні документи (рахунок/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митна декларація (форма МД №23UA42U7 та накладна СМГС (для залізничних відправлень) №35667138), які долучені до цієї позовної заяви та які засвідчують факт здійснення вищевказаних господарських операцій. За таких обставин, у Відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за поставлений Позивачем Товар. Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 ст. 693 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачені наслідки порушення зобов`язання.

Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що факт поставки Позивачем Відповідачу та отримання останнім Товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема рахунком/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митною декларацією (форма МД №23UA42U7 та накладною СМГС (для залізничних відправлень) №35667138 по поставці товару по даному контракту.

Відповідач не розрахувався своєчасно та повністю за отриманий Товар, чим порушив права та охоронювані законом інтереси Позивача. Заборгованість Відповідача перед позивачем становить 259 722,00 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн.

Одночасно суд зазначає, що сторони засвідчили у пункті 4.2. контракту, що ціна на Товар вказується в польських злотих і вказується в інвойсі. Датою відвантаження Товару Продавцем Покупцю (згідно п. 7.1 Договору) вважається дата експортної декларації країни відправника.

На виконання умов Договору та враховуючи замовлення Покупця 31.05.2023 Продавцем було сформовано Інвойс, підтверджений Покупцем, на Товар в кількості 138,15 тонн, загальною вартістю 259 722,00 польських злотих. Того ж дня на Товар було сформовано експортну декларацію і відправлено для перевезення залізничним транспортом на користь Покупця, що підтверджується доданими рахунком/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митною декларацією (форма МД №23UA42U7 та накладною СМГС (для залізничних відправлень) №35667138. При поставці Товару Продавцем були надані належним чином оформлені товаросупровідні документи та сертифікат якості EUR1 №А209.130168. Факт доставки Позивачем товару підтверджується рахунком/Іnvоісе, митною декларацією та накладною СМГС (для залізничних відправлень) за датою, що вказана у них, та які є доказами отримання Товару.

Відповідно до ч.1,2 ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.4 цієї ж статті якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч.3 ст.510 ЦК України якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідачем не надано будь-яких доказів відмови від отримання або повернення позивачу товару отриманого за підтверджується доданими рахунком/Іnvоісе №58 від 31.05.2023; митною декларацією (форма МД №23UA42U7 та накладною СМГС (для залізничних відправлень) №35667138, які відповідно до умов Договору засвідчують реальне його отримання за кількістю та якістю (сертифікат якості EUR1 №А209.130168).

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку щодо повної оплати вартості поставленого товару за Контрактом у повному розмірі та у погоджений сторонами строк належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 259 722,00 польських злотих.

Враховуючи факт неналежного виконання Відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого за Контрактом Товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 259 722,00 польських злотих за поставлений товар, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість за поставлений товар у розмірі 259 722,00 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 33 561,81грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2367 від 26 жовтня 2023 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 33 561,81грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 185, 191, 192, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Галагротрейд GALAGROTRADE Sp. z o.o (ul. AL. Komisji Edukacji Narodowej 36/ 112B 02-797 Warszawa, номер у судовому реєстрі Республіки Польща (KRS) , NIP: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ринок Сільськогосподарської продукції Шувар (79058, м. Львів, пр. Святого Івана Павла II, 4Б, ) заборгованості за поставлений товар у розмірі 259 722,00 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви становить 2 237 453,09 грн. та 33 561,81грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 06.09.2024 року.

Суддя Коссак С.М.