ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. Справа№ 910/21442/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023, повний текст рішення складено 05.02.2024

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024

у справі № 910/21442/21 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до 1) Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

2) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_1

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_2

про стягнення 51 901 грн 00 коп.

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

24.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" з вимогами до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення 192 991 грн 19 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, 17.05.2021 сталося ДТП за участю автомобілів MERCEDES-BENZ 115D, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем VOLVO ХС70, який внаслідок удару вчинив некерований інертний рух в автомобіль MERCEDЕS-BENZ/GLS 220D 4МАТІС COUPE. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди всі три транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

03.10.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та закриття провадження в частині позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 51 901,00 грн в порядку суброгації.

В підготовчому засіданні 05.10.2023 судом прийнято заяву позивача про відмову від позову в частині вимог до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", а також прийнято до розгляду уточненні вимоги позивача, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову, з урахуванням якої здійснюється розгляд спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 закрито провадження в частині позовних вимог до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що суд звертає увагу на те, що при оформленні уповноваженими представниками компетентних органів МВС України наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.05.2021 схема місця дорожньо-транспортної пригоди не містить жодної інформації про участь в пригоді транспортного засобу Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 . Так само, про відсутність підтвердження пошкодження Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 при дорожньо-транспортній пригоді від 17.05.2021 свідчить і інформація на зворотному боці схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій вказано як учасників дорожньо-транспортної пригоди лише водії транспортних засобів: Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , Volvo XC 70, державний номерний знак НОМЕР_3 , та Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 . Також, суд зауважує на тому, що у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 752/13753/21 відсутні відомості про транспортний засіб Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , як учасника дорожньо-транспортної пригоди 17.05.2021 та його можливі пошкодження.

З огляду на вищевикладені обставини та зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що пошкодження передньої частин транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з неправомірними діями водія MERCEDES-BENZ 115D, державний номер НОМЕР_2 , суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про необхідність вирахування робіт та матеріалів, необхідних для ремонтних робіт передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 . Враховуючи наведене позивачем до суми страхового відшкодування безпідставно включено вартість робіт та запчастин, пов`язані із ремонтними роботами передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 51 901 грн 00 коп. в порядку суброгації, у зв`язку з їх недоведеністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Додаткове рішення мотивоване тим, що беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішеннями, 23.02.2024 Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/21442/21 та Додаткового рішення у справі № 910/21442/21; прийняти дану Апеляційну скаргу до розгляду; скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/21442/21 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»:

- 37 703,39 грн виплаченого страхового відшкодування за відновлення задньої частини ТЗ «MERCEDЕS-BENZ GLS 220D 4MATIC COUPE» д.н.з. НОМЕР_4 ;

- 14 197,61 грн виплаченого страхового відшкодування за відновлення передньої частини ТЗ «MERCEDЕS-BENZ GLS 220D 4MATIC COUPE» д.н.з. НОМЕР_4 в межах ліміту за Полісом № ЕР/201186953; скасувати Додаткове рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/21442/21 та відмовити ОСОБА_3 у стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» витрат на правничу допомогу у розмірі 29 500,00 гривень; всі судові витрати покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вважає, що наявність четвертого учасника пояснює походження тих ушкоджень, сумніви щодо яких виникли у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», так, позивачем було подано до суду І інстанції докази участі четвертого учасника ДТП, яка сталася 17.05.2021 року, однак суд не прийняв їх до уваги лише тому, що у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 752/13753/21 про нього не вказано, у зв`язку із чим, скаржник вважає, що Господарським судом м. Києва не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що відповідно до чинного законодавства є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

На думку скаржника, враховуючи що суд першої інстанції зробив помилкові правові висновки без дотримання повноти та всебічності дослідження доказів, оскаржуване рішення не містить належного обґрунтування відмови у задоволенні позову до відповідача-2 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Скаржник зауважує, що кошторис від 30.07.2020 не може бути прийнятий судом до уваги з наступних причин:

- даний документ який не містить ані підпису, ані печатки; відомо лише, що його виконавцем є ОСОБА_4 ;

- документ було складено 30.07.2020, тоді як страховий випадок стався 17.05.2021.

Крім того, на думку скаржника, і суд І інстанції взагалі не розглянув питання про часткову (неповну) оплату Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія» Арсенал Страхування» страхового відшкодування за Полісом № ЕР/201186953. Таким чином, частина ремонтних робіт, оплачених Позивачем (Апелянтом) залишилась невідшкодованою.

Таким чином, даний документ не відповідає вимогам статей 76, 77, 78 ГПК України, а отже не може бути доказом у даній справі.

Скаржник звертає увагу суду на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17, від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 з аналогічних спорів, в яких зазначено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводиться ремонт автомобіля.

Скаржник зазначає про те, що загальна вартість відновлювального ремонту передньої та задньої частин ТЗ «MERCEDЕS-BENZ GLS 220D 4MATIC COUPE» д.н.з. НОМЕР_4 , згідно рахунку фактури № Z210002758 становить 278 590,19 грн., отже вартість відновлювального ремонту лише задньої частини коштує: 278 590,19 - 162 787,70 = 115 802,39 грн, тоді як відповідачем-2 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодовано позивачу за заявою про стягнення страхового відшкодування за Полісом № ЕР/201186953 лише 78 099,00 грн, отже, на думку скаржника, з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає стягненню сума у розмірі: 115 802,39 - 78 099,00 = 37 703,39 грн.

Скаржник вказує на те, що на всіх засіданнях розгляд справи було відкладено, окрім останнього - на якому відбувся розгляд по суті. Тобто участь адвоката на зводилася до того, щоб узгодити дату наступного судового засідання та поставити підпис на судовій повістці, тобто п`ять засідань з шести тривали менше 5 хвилин. Зважаючи на відсутність позовних вимог до самого ОСОБА_3 та поширену практику проведення судового засідання у режимі відеоконференції (як це робив, зокрема, представник АТ КБ «Приватбанк»), позивач вважає витрати адвоката на представництво інтересів третьої особи 1 надмірно завищеними, не розумними та такими, яких можна було б уникнути (тобто не неминучими).

На думку скаржника, питання стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за Полісом № ЕР/ 201186953 взагалі не стосувалося ОСОБА_3 , після відмови Позивача від частини позовних вимог в частині вимог до відповідача-1 - АТ КБ «Приватбанк» участь у справі адвоката третьої особи (яку було залучено на боці якраз відповідача-1 - АТ КБ «Приватбанк») не була обов`язковою, оскільки суть спору зводилася до питання стягнення страхового відшкодування, яке ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило позивачу не у повному обсязі. ТДВ «Експрес Страхування» вважає, що вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 29 500,00 грн за представлення інтересів третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, яка полягає у складенні одного документа та, по суті, участі в одному судовому засіданні є вкрай завищеною, необґрунтованою та несправедливою.

Узагальнені доводи відповіді на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що при оформленені уповноваженими представниками компетентних органів МВС України наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.05.2021 схема місця дорожньо-транспортної пригоди та її зворотня сторінка не містить жодної інформації про участь в пригоді транспортного засобу Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 . Матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що уповноваженими особами органів Національної поліції складено протокол по статті 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_5 - водія транспортного засобу. Також, згідно офіційного веб-сайту «Судова влада України» справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 по статті 122-4 КУпАП до судів України не надходила. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що пошкодження передньої частин транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з неправомірними діями водія MERCEDES-BENZ 115D, державний номер НОМЕР_2 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем до суми страхового відшкодування безпідставно включено вартість робіт та запчастин, пов`язані із ремонтними роботами передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Скаржник зазначає, що у зв`язку із тим, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.07.2023 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зобов`язано у ОСОБА_3 витребувати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу №К3О3А!00000149 від 09.02.2021, ОСОБА_3 поніс витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 29 500,00 грн, що встановлено у додатковому рішенні Господарського суду м. Києва від 05.02.2024. Також, представником третьої особи-1 були надані пояснення щодо преюдиційності постанови Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/13753/21 від 16.06.2021, якою ОСОБА_2 визнано винними за ст. 124 КУпАП.

Крім того, в постанові Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/13753/21 від 16.06.2021 року зазначається, що під час розгляду справи всі учасники дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі ОСОБА_2 підтвердили, що між ними трьома мав місце лише один удар, який стався внаслідок зіткнення «Mercedes-Benz 115 D» д.н. НОМЕР_2 з рештою автівок. Причинного-зв`язку із діями ОСОБА_2 та пошкодженням передньої частини автомобіля «Mercedes-Benz GLC 220D» д.н. НОМЕР_4 не встановлено. Крім того, ні позивачем, ні ОСОБА_6 не було оскарженого постанову Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/13753/21 від 16.06.2021, отже було погоджено з нею.

Вимога позивача щодо відшкодування нанесеної шкоди транспортному засобу «Mercedes-Benz GLC 220D» д.н. НОМЕР_4 в розмірі 271 090 грн. 19 коп. є безпідставною та необгрунтованою, оскільки виходячи із наведеного було встановлено, що передню частину транспортного засобу «Mercedes-Benz GLC 220D» д.н. НОМЕР_4 не було пошкоджено в даному ДТП, та ПрАТ «СК «Арсена Страхування» в повному обсязі здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 78 099 грн. 00 коп. на законних підставах саме за задню частину транспортного засобу «Mercedes-Benz GLC 220D» д.н. НОМЕР_4 .

Станом на момент ДТП, власником транспортного засобу «Mercedes-Benz 115 D» д.н. НОМЕР_2 був АТ КБ «ПриватБанк», оскільки ОСОБА_3 не було здійснено перереєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz 115 D» д.н. НОМЕР_2 . Крім того, позиція позивача, що шкоду нібито повинен відшкодувати власник транспортного засобу є незаконною, оскільки суперечить положенням ст. 1187 ЦК України та ст. 61 Конституції України.

Також у відзиві на апеляційну скаргу зазначено про те, що час, витрачений адвокатом на дорогу та очікування для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 06.12.2023 у справі №905/493/22. До закінчення судових дебатів представником третьої особи -1 - адвокатом Олексієнком М.М. заявлялося усне клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та те, що відповідне клопотання з доказами буде ним подане протягом п`яти робочих днів після оголошення судового рішення, що підтверджується протоколом судового засідання від 23.11.2023. Позивачем не надано належних та допустимих доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на спростування розміру таких витрат.

Узагальнені доводи відповіді на відзив на апеляційну скаргу

Питання стягнення страхового відшкодування з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , як про те зазначає адвокат Олексієнко М.М. у відзиві на апеляційну скаргу, не підіймалося позивачем. Участь ОСОБА_3 була необхідна у справі для з`ясування питання права власності на автомобіль «MERCEDES-BENZ 115D» д.н.з. НОМЕР_2 , з вини водія якого сталася ДТП, яка мала місце 17.05.2021.

Дослідивши надані адвокатом Олексієнком М.М. докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу третій особі яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, апелянт вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п. 2 ч. п`ятої ст. 129 ГПК України), з огляду на таке: згідно Заяви/Клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, адвокатом Олексієнком М.М. витрачено:

На проведення усної консультації - 0,5 години (0,5х1 600грн)=800,00 грн;

На дослідження матеріалів справи - 0,5 години (0,5х1 600грн)=800,00 грн;

На складання письмових пояснень - 4 години (4х1 600грн)=6 400,00 грн.

Тоді як основним для третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 було надати докази переходу права власності по фінансовому лізингу № КЗОЗА!00000149 від 09.02.2021 р., оскільки цієї інформації не було надано АТ КБ «Приватбанк». Час, витрачений на складення даного документу, в обсязі чотирьох годин, на думку Апелянта, не є дійсним та необхідним у такому розмірі. Скаржник вважає, що розмір заявлених до стягнення витрат на вказані послуги є надмірним з огляду на предмет спору (пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), при чому послуга з дослідження матеріалів справи фактично охоплюється послугою складання письмових пояснень. Також ТДВ «Експрес Страхування» звертає увагу на те, що питання підготовки пояснень третьої особи та декількох адвокатських запитів про витребування інформації не вимагає значних затрат часу та зусиль, оскільки відповідно до наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації адвокат Олексієнко М.М. є частим учасником такої категорії справ. Згідно Заяви/Клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, адвокатом Олексієнком М.М. на представництво інтересів Клієнта в суді витрачено 07.08.2023 - 2 години (2 х 1 600 грн. 00 коп.) = 3 200,00 грн; 14.09.2023 - 2 години (2 х 1 600 грн. 00коп.) = 3 200,00 грн; 25.09.2023 - 2 години (2 х 1 600 грн. 00 коп.) = 3 200,00 грн; 05.10.2023 - 2 години (2 х 1 600 грн. 00 коп.) = 3 200,00 грн; 23.10.2023 - 2 години (2 х 1 600 грн. 00 коп.) = 3 200,00 грн; 23.11.2023 - 2 години (2 х 1 600 грн. 00 коп.) = 3 200,00 грн.

Позивач наголошує, що п`ять засідань з перерахованих шести - були підготовчими і тривали менше 5 хвилин, окрім останнього - на якому відбувся розгляд справи по суті. Тобто участь адвоката у них зводилася до того, щоб узгодити дату наступного судового засідання та поставити підпис на судовій повістці. Зважаючи на відсутність позовних вимог до самого ОСОБА_3 та поширену практику проведення судового засідання у режимі відеоконференції, позивач вважає витрати адвоката на представництво інтересів третьої особи 1 надмірно завищеними, не розумними та такими, яких можна було б уникнути (тобто не неминучими), а відтак не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи, справу № 910/21442/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення повітряної тривоги, періодичні відключення електроживлення, тимчасові непрацездатності суддів та перебування суддів у відпустках, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/21442/21 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 752/13753/21 встановлено, що 17.05.2021 близько 15:00 по вулиці Академіка Заболотного у бік Столичного шосе у м. Києві водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volvo XC 70, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який внаслідок удару вчинив некерований інертний рух в автомобіль Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди всі три транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 12.1 (безпечна швидкості руху, дорожня обстановка) та пункт 13.1 (безпечна дистанція) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.09.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (страховик) та ОСОБА_8 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.19.2489496, яким, зокрема, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом марки Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рахунком-фактурою № від 31.05.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , визначена СТО у розмірі 278 590 грн 19 коп.

У зв`язку зі зверненням страхувальника до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування від 18.05.2021, останнім згідно умов договору страхування було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено відповідний страховий акт від 26.05.2021 № 3.21.1983-1, копія якого наявна в матеріалах справи.

За змістом вказаного страхового акту вартість матеріального збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , склала 271 090 грн 19 коп., яка становить вартість заподіяних збитків.

В подальшому позивачем у відповідності до вказаного страхового акту сума страхового відшкодування в розмірі 271 090 грн 19 коп. виплачена виконавцю відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , - Товариству з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Кільцевій", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № ЦО03316 від 28.05.2021.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_5 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201186953 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн 00 коп., франшизи - 0.

Оскільки, транспортний засіб Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахованим Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201186953, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування № 3.21.1983 (вих. № 4706/073.21.1983 від 01.07.2021).

Листом № 1/к/у від 10.08.2021 відповідач повідомив позивача, що відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, складеного спеціалістами Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на підставі кошторису збитків від 30.07.2021, затрати на відновлення пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , склали 78 099 грн 00 коп. Кошторис збитків від 30.07.2021 було складено на підставі рахунка-фактури № від 31.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Кільцевій" за вирахуванням пунктів № 3, 5-18, 40, частково пунктів 42-45, пункту 48, пункту 50 ремонтних робіт та за вирахуванням пунктів 1, 2, 4-7, 9-15, 22, 23, частково пунктів 29, 30-32 запасних частин, оскільки немає підтвердження участі третього транспортного засобу (попереду транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 ) в дорожньо-транспортній пригоді та пошкодження передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Сума страхового відшкодування у розмірі 78 099 грн 00 коп. сплачена відповідачем на рахунок позивача 04.08.2021.

Не погоджуючись з розміром виплаченого відповідачем страхового відшкодування,позивачем заявлено вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 51 901 грн 00 коп. в порядку суброгації.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201186953, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , власнику автотранспортного засобу марки Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , згідно з рахунком-фактурою № від 31.05.2021 складає 278 590 грн 19 коп.

Водночас, у акті та протоколі огляду пошкодженого транспортного засобу від 18.05.2021 вказується про наявність пошкодження як передньої так і задньої частин транспортного засобу, натомість, як вбачається зі схеми ДТП та встановлено постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 752/13753/21, що учасниками ДТП, яка мала місце 17.05.2021, було троє учасників, а саме водії транспортних засобів: Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , Volvo XC 70, державний номерний знак НОМЕР_3 , та Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 .

На підтвердження пошкодження передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , позивачем надано пояснення водія ОСОБА_6 щодо того, що водій транспортного засобу Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався попереду транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , покинув місце ДТП. Також вказані обставини, викладені у заяві свідка ОСОБА_5 - водія транспортного засобу Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що зазначені вище документи не є належними, допустимими і достовірними доказами, які би підтверджували вказані вище обставини саме учасниками ДТП, враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків, та наступне.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІХ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція від 07.11.2015 за № 1395) у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності).

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються, крім іншого, такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів (пункт 4 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 за № 1395). Обов`язок складення схеми дорожньо-транспортної пригоди покладається на поліцейського і у випадку, коли один з її учасників зник з місця пригоди (пункт 8 Інструкції від 07.11.2015 № 1395).

Тобто, основним доказом на підтвердження обставин ДТП є протокол про адміністративне правопорушення стосовно осіб, які порушили правила дорожнього руху та схема місця дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість, при оформленені уповноваженими представниками компетентних органів МВС України наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.05.2021 схема місця дорожньо-транспортної пригоди не містить жодної інформації про участь в пригоді транспортного засобу Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також про відсутність підтвердження пошкодження Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 при дорожньо-транспортній пригоді від 17.05.2021 свідчить і інформація на зворотному боці схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій вказано як учасників дорожньо-транспортної пригоди лише водії транспортних засобів: Mercedes-Benz 115 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , Volvo XC 70, державний номерний знак НОМЕР_3 , та Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 .

При цьому, із постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 752/13753/21 вбачається відсутність відомостей про транспортний засіб Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , як учасника дорожньо-транспортної пригоди 17.05.2021 та його можливі пошкодження.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Крім того, відповідно до статті 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з пунктом 2.11. Правил дорожнього руху, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста Державтоінспекції або в орган чи підрозділ міліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. У разі коли під час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено лише застраховані транспортні засоби та немає загиблих і травмованих, допускається оформлення відповідних матеріалів представником страхової організації без участі працівника підрозділу Державтоінспекції за згодою учасників пригоди.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні жодні докази складання водіями транспортних засобів Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , та Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , схеми дорожньо-транспортної пригоди, як і повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка.

Також у матеріалах справи відсутні жодні докази в підтвердження того, що уповноваженими особами органів Національної поліції складено протокол по статті 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_5 - водія транспортного засобу.

Враховуючи викладене, позивачем безпідставно включено до суми страхового відшкодування вартість робіт та запчастин, пов`язані із ремонтними роботами передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 51 901,00 грн в порядку суброгації, у зв`язку з їх недоведеністю.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що пошкодження передньої частин транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з неправомірними діями водія MERCEDES-BENZ 115D, державний номер НОМЕР_2 , суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про необхідність вирахування робіт та матеріалів, необхідних для ремонтних робіт передньої частини транспортного засобу Mercedes-Benz GLC 220D, державний номерний знак НОМЕР_4 , погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2023 у справі № 910/21442/21, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Так, як вбачається із кошторису збитків від 30.07.2020 зазначений кошторис виконаного на підставі документів, наданих позивачем, зокрема, на підставі рахунка-фактури № від 31.05.2021 ТОВ «Автоцентр на Кільцевій» за вирахуванням п/п 3, 5-18,40, частково п. 42-45, п. 48, п. 50 ремонтних робіт та за вирахуванням п/п 1, 2, 4-7, 9-15, 22, 23, частково п. 29, 30-32 запасних частин, оскільки немає підтвердження участі третього ТЗ в ДТП та пошкодження передньої частини ТЗ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, кошторис збитків було складено не шляхом проведення оцінки, а шляхом виключення ремонтних робіт та запасних частин передньої частини ТЗ, з рахунку-фактури № від 31.05.2021.

Скаржник, вказуючи у апеляційній скарзі на те, що з урахуванням вартості відновлювального ремонту лише задньої частини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 37 703,39 грн, безпідставно не береться до уваги також витрати на запасні частини та ремонтні роботи, зазначені у п. 22, 23, частково п. 29 та п. 42, 43, 50 рахунку-фактури № від 31.05.2021, відповідно.

Також колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що зазначення дати « 30.07.2020» у кошторисі збитків є очевидною опискою, оскільки у кошторис, як вже зазначалось, виконаний підставі рахунка-фактури № від 31.05.2021.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21, відсутні.

Доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення та не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21.

Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на викладене, зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції").

Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21.

24.11.2023 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просив покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 29 500 грн 00 коп.

На підтвердження здійснених третьою особою-1 судових витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2023 № 01/08/23-ЦС, укладеного між ОСОБА_3 та Адвокатом Олексієнко Михайлом Михайловичем, копію додаткової угоди № 1 від 01.08.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2023 № 01/08/23-ЦС, копії актів виконаних робіт від 23.11.2023, від 23.10.2023, від 05.10.2023, від 25.09.2023, від 14.09.2023, від 15.08.2023, від 11.08.2023 та від 07.08.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2023 № 01/08/23-ЦС, а також копії платіжних інструкцій № 177275249 від 05.10.2023 на суму 2 500 грн 00 коп., № 179278833 від 25.10.2023 на суму 2 500 грн 00 коп., № 182237560 від 24.11.2023 на суму 2 500 грн 00 коп., № 176420680 від 25.09.2023 на суму 2 500 грн 00 коп., № 175285108 від 14.09.2023 на суму 2 500 грн 00 коп. та № 171403635 від 01.08.2023 на суму 17 000 грн 00 коп.

В обґрунтування заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_3 зазначає, що враховуючи наведений опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката склали 29 500 грн 00 коп. та, відповідно до положень пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, мають бути покладені на Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування".

12.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" надійшли заперечення на клопотання (заяву), в яких позивачем зазначено про те, що у всіх засіданнях розгляд справи було відкладено, окрім останнього, на яком відбувся розгляд по суті, крім того, зважаючи на відсутність позовних вимог до ОСОБА_3 та поширену практику проведення судового засідання у режимі відео конференції, позивач вважає витрати адвоката на представництво інтересів третьої особи-1 надмірно завищеними, нерозумними та такими, яких можна було б уникнути (тобто не неминучими).

Також позивач у клопотанні вказано про те, що адвокатом Ященко В.Ю. - Олексієнко М.М. - у своїх письмових поясненнях від 15.08.2023 не заявляв попередній розрахунок судових витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для зміни додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у даній справі, з огляду на наступне.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Колегія суддів апеляційної інстанції вказує на те, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення позовних вимог.

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_3 від 21.08.2023 (перша заява по суті) відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які третя особа-1 понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, водночас, як вбачається з протоколу судового засідання від 23.11.2023 до закінчення судових дебатів представником третьої особи-1 - адвокатом Олексієнком М.М. заявлялося усне клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та те, що відповідне клопотання з доказами буде ним подане протягом п`яти робочих днів після оголошення судового рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами була подана третьою особою-1 протягом п`яти робочих днів.

З огляду на викладене, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Так, у клопотанні про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу зазначено, що представником третьої особи було здійснено:

- проведення усної консультації з клієнтом - 0,5 год (0,5 год*1600 грн=800грн);

- дослідження матеріалів справи - 0,5 год (0,5 год*1600 грн=800грн);

- складання письмових пояснень до Господарського суду міста Києва - 4 год (4 год*1600грн=6400 грн);

- представництво інтересів клієнта в суді: 07.08.2023, 14.09.2023, 25.09.2023, 05.10.2023, 23.10.2023, 23.11.2023, по 2 год, кожне (2 год*1 600грн=3 200 грн, кожне судове засідання);

- на складання клопотання про витребування доказів витрачено 1 годину (1 600 грн);

- на ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 витрачено 2 години (2*1 600 грн=3 200,00 грн);

- на складання заяви про внесення додаткового рішення витрачено 1 годину (1600,00 грн).

Заявник просить суд врахувати позицію Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір гонорару адвоката встановлений стороною у договорі у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником, а отже є визначеним.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що у договорі № 01/08/23-ЦС від 01.08.2023 сторонами не визначено вартості години роботи адвоката, водночас, у додатковій угоді № 1 до договору № 01/08/23-ЦС, сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката щодо складення процесуальних документів в суді першої інстанції у справі № 910/21442/21 (складення відзиву, заперечень, клопотань, адвокатських запитів, пояснень та інших необхідних процесуальних документів) становить 14 500 грн, а участь представника в судовому засіданні в межах м. Києва становить - 2 500 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає завищеною суму у загальному розмірі 15 000,00 грн із фактично наданим обсягом юридичної допомоги за участь у судових засіданнях у суді першої інстанції та вважає співрозмірною та правильною, на переконання колегії суддів, суму у розмірі 7 250,00 грн, враховуючи загальну тривалість судових засідань та те, що у судовому засіданні 07.08.2023 задоволено клопотання адвоката Олексієнка М.М. про відкладення розгляду справи, представником третьої особи-1 у судовому засіданні 14.09.2023 було заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання у звязку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи, тривалість судових засідань 25.09.2023 та 23.10.2023 складала 5 хвилин та 4 хвилини, відповідно, а у судовому засіданні 05.10.2023 - задоволено, зокрема, клопотання третьої особи-1 про витребування доказів та оголошено перерву.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає завищеною суму у розмірі 6 400 грн за складання письмових пояснень до Господарського суду міста Києва, враховуючи зміст письмових пояснень та фактично наданий обсяг юридичної допомоги, та вважає співрозмірною та правильною, на переконання колегії суддів, суму у розмірі 5 000,00 грн.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що послуга «дослідження матеріалів справи» охоплюється послугою «складання письмових пояснень до Господарського суду міста Києва».

Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, з огляду на що, подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

Крім того, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду погодився з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі № 922/838/22, від 14.09.2023 у справі № 911/3076/21, від 06.09.2023 у справі № 914/131/22, від 30.08.2023 у справі № 911/3586/21, від 25.07.2023 у справі № 914/4092/21, від 07.02.2023 у справі № 922/4022/20, від 23.08.2022 у справі № 909/328/18, від 05.07.2022 у справі № 910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає підтвердженим обсяг витрат на надану професійну правничу допомогу та оцінивши обґрунтованість заяви третьої особи, враховуючи заперечення позивача, враховуючи принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, мінімальний розмір заробітної плати, складність справи, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена третьою особою сума підлягає зменшенню, у зв`язку із чим, сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката в Господарському суді міста Києва, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, становить суму у розмірі 16 250,00 грн, такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною адвокатом роботою, а в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 13 250,00 грн належить відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275, 276, 277, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21, залишити без задоволення.

2. Рішення Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/21442/21 залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21 задовольнити частково.

4. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі № 910/21442/21 змінити та викласти резолютивну частину додаткового рішення у наступній редакції:

«Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, місто Київ, проспект Бандери Степана, будинок 22, ідентифікаційний код 36086124) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 16 250,00 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.»

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

7. Справу № 910/21442/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун