ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

03 вересня 2024 року Справа № 915/703/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Артьомова І.І.

в ході підготовчого засідання, у справі

за позовом: заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури, вул.Бузький бульвар, 15, м.Миколаїв, 54006

електронна пошта:

в інтересах держави в особі: Південного офісу Держаудитслужби (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012, електронна пошта: ) в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, вул.Спаська, 42-а, м.Миколаїв, 54001

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Містдорбуд, вул.Панікахи, буд.2, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49041

до відповідача-2: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, вул.Галини Петрової, буд.2А, м.Миколаїв, 54029

електронна пошта:

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012

електронна пошта:

про: - визнання недійсним договору про закупівлю робіт як такого, що суперечить інтересам держави й суспільства з умислу однієї сторони, та застосування наслідків недійсності,-

Заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 13.06.2024 (вх.№7042/24 від 13.06.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю Містдорбуд, Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, у якій просить суд:

- визнати недійсним договір про закупівлю від 11.11.2019 №40-Б укладений між Службою автомобільних доріг Миколаївської області (з 31.03.2023 перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області) та Товариством з обмеженою відповідальністю Містдорбуд за результатами закупівлі UA-2019-09-02-000954-b;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Містдорбуд на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області 500 000,00 грн., а з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області одержані ним за рішенням суду 500 000,00 грн. стягнути в дохід держави.

Позовна заява обґрунтовується тим, що:

Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (далі Служба) в електронній системі закупівель опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2019-09-02-000954-b) щодо закупівлі робіт за предметом ДК 45230000-8 будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області), очікувана вартість якого складає 3 685 910 грн.

Тендерні пропозиції з метою участі у відкритих торгах подано трьома учасниками: ПП «Будівельна фірма «Миколаївавтодор» (), ТОВ «Патчер» () та ТОВ «Місторбуд» ().

За результатами проведених торгів між ТОВ «Місторбуд» та Службою укладено договір №40-Б від 11.11.2019, предметом якого є ДК 45230000-8 будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області), на загальну суму 3 685 910 грн.

У подальшому, 28.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору від 11.11.2019 №40-Б про зменшення ціни договору на 3 185 910 грн. Фактична ціна договору №40-Б на момент укладення додаткової угоди складала 500 000 грн.

Відповідно до звіту від 03.01.2020 про виконання договору від 11.11.2019 №40-Б, Службою перераховано ТОВ «Містдорбуд» кошти у загальній сумі 500 000 грн.

У подальшому рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.09.2021 №65/49-р/к у справі №24-02/2020 визнано, що ТОВ «Містдорбуд» та ТОВ «Патчер» вчинили порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів із закупівлі.

Адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у рішенні від 16.09.2021 дійшла висновку, що ТОВ «Містдорбуд» та ТОВ «Патчер» при участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю за предметом ДК 45230000-8 будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області) за ідентифікатором UA-2019-09-02-000954-b, не конкурували, а співпрацювали між собою, були незацікавленими у забезпеченні об`єктивності процедури обрання замовником переможця у зв`язку з попередньою обізнаністю щодо результатів торгів. Цінові пропозиції були результатом домовленостей між ними, а не їх змагання на торгах. Такі дії, в умовах конкурсу не були б можливими за умови самостійної поведінки кожного з учасників.

Узгодивши свої поведінки та пропозиції конкурсних торгів, вказані суб`єкти господарювання усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже, спотворили результати проведених замовником торгів, порушивши право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, тобто вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції»

Договір, укладений за підсумками тендера, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасниками, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу ТОВ «Містдорбуд» на підставі ст. 203, 215, 228 ЦК України.

Порушення ТОВ «Містдорбуд» законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів проведеної Службою закупівлі, не сумісне з основними засадами цивільного законодавства, оскільки є проявом недобросовісної поведінки учасника цивільних відносин, призводить до порушення ним меж здійснення його цивільних прав, порушує принцип добросовісної конкуренції серед учасників, який установлено Законом України Про публічні закупівлі, нівелює мету проведення конкурентної процедури закупівлі та загалом негативно впливає на економічні процеси у державі та суспільстві.

Прокуратура зазначає, що через вчинення ТОВ «Містдорбуд» та ТОВ «Патчер» антиконкурентних узгоджених дій змагання між зазначеними суб`єктами господарювання під час підготовки та участі в торгах не відбувалося, тобто суб`єкти господарювання не намагалися здобути завдяки власним досягненням переваги над іншими учасниками торгів. Унаслідок цього замовник був змушений обрати найкращу запропоновану цінову пропозицію, яка склалася не завдяки економічній конкуренції, а в результаті узгодженої неконкурентної поведінки.

Тому дії ТОВ «Містдорбуд» спрямовані на порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі.

Вказує, що у діях ТОВ «Містдорбуд» вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Щодо наслідків недійсності правочину, то прокуратура зазначає, що враховуючи наявність умислу лише у «Містдорбуд», як сторони оспорюваного договору, одержані ним кошти в сумі 500 000 грн. за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти стягнуті в дохід держави.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. 202, 203, 215, 228, 256, 267 Цивільного Кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/703/24 та визначено головуючим у справі суддю Коваль С.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.06.2024 задоволено заяву головуючого судді Коваля С.М. про самовідвід у справі №915/703/24. Позовну заяву з додатками передано для визначення головуючого судді в порядку встановленому ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №70 від 18.06.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/703/24, підставою призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №915/703/24 є ухвала суду від 17.06.2024 про самовідвід головуючої судді Коваля С.М.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 головуючим у справі визначено суддю Семенчук Н.О.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.07.2024. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті спору.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (відповідач-2) через систему «Електронний суд» надала відзив на позовну заяву №б/н від 05.07.2024 (вх.№8105/24 від 05.07.2024) (а.с.196-203).

Ухвалою суду від 18.07.2024, яку занесло до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 03.09.2024.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину.

Підставою позову є обставини того, що договір, укладений за підсумками торгів, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасниками, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу ТОВ «Містдорбуд» на підставі ст. 203, 215, 228 Цивільного Кодексу України. Щодо наслідків недійсності правочину, то враховуючи наявність умислу лише у ТОВ «Містдорбуд» як сторони оспорюваного договору, одержані ним 500 000,00 грн. за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти стягнуті в дохід держави.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2022 відкрито касаційне провадження у справі №918/1043/21 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "ДАН" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2022.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2023 у справі №918/1043/21 вказану справу разом з касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "ДАН" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2022 передано на розгляд Великої палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підставою для передачі вказаної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказує на наявність виключної правової проблеми у застосуванні частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України з урахуванням статей 203, 216 цього Кодексу та статті 208 Господарського кодексу України, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а також вказує на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.07.2022 у справі №923/196/20, щодо застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (частина третя статті 216 Цивільного кодексу України).

Касаційний господарський суд зазначив про те, що у справі №918/1043/21 існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням ст.216 і ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України, які містять різні наслідки недійсності договору. Так, ст. 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, що зміст правочину не може суперечити інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Водночас приписами ст. 228 Цивільного кодексу України визначено цивільно-правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а не підстави недійсності оспорюваного договору.

Також, Колегія суддів у справі №918/1043/21 вважає, що за буквального тлумачення частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України такий критерій, як умисел у однієї зі сторін чи в обох на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства (встановивши наявність умислу лише у Підприємства, суди у цій справі визнали Договір недійсним) має значення не для підстав визнання договору недійсним, а є критерієм, який застосовується для визначення наслідків недійсності зазначеного правочину. Загальні правові наслідки недійсності договору визначені статтею 216 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Водночас частина третя статті 228 Цивільного кодексу України визначає інший правовий наслідок недійсності договору, який суперечить інтересам держави і суспільства та застосування якого ставиться в залежність від наявності умислу у сторін, зокрема: 1) при наявності умислу в обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного; 2) при наявності умислу лише в однієї зі сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

На переконання колегії суддів у справі № 918/1043/21, закріплення в частині третій статті 216 Цивільного кодексу України норми про те, що правові наслідки, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування, не може беззаперечно свідчити, що у випадку визнання договору недійсним з підстав невідповідності його інтересам держави і суспільства мають застосовуватись лише наслідки його недійсності, встановлені частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, якщо у позові Позивач підставою для стягнення цих коштів зазначив саме частину першу статтю 216 Цивільного кодексу України, а не частину третю статті 228 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів звернула увагу на частину першу статті 208 Господарського кодексу України, яка визначає наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним, вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Також КГС ВС вказав на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, щодо можливості застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (ч. 3 ст. 216 Цивільного кодексу України).

Обґрунтовуючи необхідність відступлення від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, щодо можливості застосування односторонньої реституції замість двосторонньої у випадку визнання договору недійсним або якщо він є нікчемним, колегія суддів КГС ВС виходила з того, що у постанові Велика Палата Верховного Суду, дійшовши висновку про нікчемність відповідного договору, замість двосторонньої реституції, тобто приведення обох сторін у попередній стан, задовольнила вимогу про повернення спірних земельних ділянок до комунальної власності, обґрунтувавши своє рішення тим, що вимогу про повернення коштів, сплачених за спірним договором купівлі-продажу позивачеві, відповідач не заявив. На думку колегії суддів КГС ВС, як у справі №923/196/20, так і у цій справі, спірним є питання про застосування наслідків недійсності/нікчемності договору.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 року прийнято до розгляду справу №918/1043/21.

Наразі текст постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №918/1043/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень не оприлюднено.

У відповідності до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Згідно ст.36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст.229 ГПК України у такому випадку провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи підстави подання позову, з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №918/1043/21, зокрема, щодо застосування ст.216 та ч.3 ст.228 ЦК України, може мати суттєве значення для правильного вирішення спору у даній справі, з метою єдності судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №915/703/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/1043/21.

Суд зауважує, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі з урахуванням результатів касаційного перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №918/1043/21 Великою Палатою Верховного Суду, а також забезпечити захист прав як позивача, так і відповідачів, буде дотримано принцип правової визначеності та справедливості.

Керуючись п.7) ч.1 ст.228, ст.232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 915/703/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/1043/21.

Ухвала суду, набирає законної сили у відповідності ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 09.09.2024

Суддя Н.О. Семенчук