ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. Справа№ 920/1356/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»

на рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 (повний текст рішення складено та підписано 15.03.2024)

у справі №920/1356/23 (суддя В.Л. Котельницька)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»

до Фізичної особи-підприємця Максименко Альбіни Миколаївни

про стягнення 152 203,12 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Максименко Альбіни Миколаївни (далі, відповідач або ФОП Максименко А.М.) про стягнення 152 203,12 грн заборгованості за Договором про надання кредиту №151848-КС-003 від 12.11.2021, що складається з 33 644,87 грн прострочених платежів по тілу кредиту та 118 558,25 грн прострочених платежів по процентах.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов укладеного із позивачем Договору про надання кредиту №151848-КС-003 від 12.11.2021 в частині повного та своєчасного виконання зобов`язання з повернення суми кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Максименко Альбіни Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 136 965,38 грн заборгованості за договором про надання кредиту №151848-КС-003 від 12.11.2021, що складається з: 33 644,87 грн прострочених платежів по тілу кредиту та 103 320,51 грн прострочених платежів по процентах, а також 2 147,20 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що після закінчення терміну кредитування (30.11.2022) відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконала - отриманий кредит не повернула, за користування кредитом у вигляді відсотків не розрахувалася. Доводи позивача щодо факту існування у відповідача заборгованості в розмірі 136 965,38 грн, з якої: 33 644,87 грн борг по тілу кредиту та 103 320,51 грн борг по процентам відповідно до додаткової угоди №2 є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, розрахунок заборгованості в цій частині є обґрунтованим та арифметично вірним.

Водночас, суд дійшов висновку, що 15 237,74 грн заборгованості по процентам відповідно до умов додаткової угоди №2 не доведена належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 02.04.2024 через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 частково в частині відмови у стягненні нарахованих та несплачених відсотків у сумі 15 237,74 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення нарахованих та несплачених відсотків у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було недостатньо з`ясовано обставини, що мають значення для справи і як наслідок зроблено висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, сума заборгованості по процентам у розмірі 15 237,74 грн підтверджена належними та достатніми доказами, що містяться у матеріалах справи (розрахунком заборгованості за Договором №151848-КС-003 про надання кредиту від 12 листопада 2021 року, умовами Додаткової угоди №2 до Договору №151848-КС-003 про надання кредиту від 12 листопада 2021 року).

Позивач наголошує, що умовами Додаткової угоди №2 сторонами визначена заборгованість за нарахованими процентами станом на 23.02.2022 у сумі 16 848,25 грн, що відповідає розрахунку заборгованості. Однак, суд першої інстанції з невідомих причин та абсолютно безпідставно зробив висновок, що 15 237,74 грн заборгованості по процентам відповідно до умов додаткової угоди № 2 не доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 6 Додаткової угоди №2 сторони домовились встановити графік платежів для погашення заборгованості Позичальника, що вказана в пункті 1 цієї Додаткової угоди, а саме: З графіку вбачається, що, якщо Позичальник сплачує заборгованість без порушень з повним дотриманням графіку платежів, визначеного п.6 Додаткової угоди №2, дійсно треба сплатити по кредиту 136 965,38 грн, з яких проценти у сумі 84 140,00 грн, оскільки у такому випадку з кожним платежем сума загального боргу, на яку нараховується кожного дня відсоток 1,07966177 % зменшується. Отже, сума 136 965,38 грн є лише орієнтовною сумою до повного погашення кредиту, а не остаточно визначеною сумою заборгованості на момент закінчення дії договору - як про це помилково вказав суд першої інстанції.

Однак, боржник лише частково сплатив заборгованість за Договором № 151848-КС-003 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 151848-КС-003 позичальника, і після укладення Додаткової угоди №2 не здійснив жодного платежу, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором та Додатковою угодою №2, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка в розмірі 1,07966177% нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що чітко передбачено пунктом 2 Договору № 151848-КС-003 про надання кредиту.

Апелянтом разом із апеляційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст рішення оприлюднено в ЄДРСР лише 18.03.2024, що підтверджується відміткою на рішенні, роздрукованому з ЄДРСР, яке додається до апеляційної скарги.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1356/23; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Сумської області.

12.04.2024 матеріали справи №920/1356/23 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 залишено без руху; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази доплати судового збору у розмірі 2 878,72 грн та належні докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу - Фізичній особі-підприємцю Максименко Альбіні Миколаївні.

26.04.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана платіжна інструкція № 2955 від 25.04.2024 про доплату судового збору у розмірі 2 878,72 грн та докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу - Фізичній особі-підприємцю Максименко Альбіні Миколаївні листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки вказана справа відноситься до малозначних у розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасникам справи строки на подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань.

Судом встановлено, що 13.05.2024 копія ухвали від 30.04.2024 у справі №920/1356/23, яка направлялася на адресу відповідачки, вказану у ЄДРПОУ, була повернута відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою «адресат відсутній».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, а отже, остання вважається повідомленою про розгляд справи належним чином.

Колегія суддів, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті у розумний строк, застосувавши статті 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 3 Конституції України та статті 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач, кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Максименко Альбіною Миколаївною (далі відповідачка, позичальник) укладено Договір про надання кредиту (електронна форма) №151848-КС-003 (далі договір/кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 34 000,00 грн (тридцять чотири тисяч грн) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі договір). Строк кредиту: 24 тижнів; процентна ставка: в день 1,07966177, фіксована; комісія за надання кредиту (далі комісія): 5100,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 34000,00 грн; термін дії договору до 29.04.2022; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 84960,00 грн.

Згідно з пунктом 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 Договору встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір (пункт 5 договору).

Згідно з пунктами 8, 9 Договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, договором та правилами.

Договір містить відмітку про підписання його відповідачкою одноразовим ідентифікатором: «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6768 12.11.2021 10:08:33» (суд в оскаржуваному рішенні при вірному зазначенні дати та часу підписання помилково вказав номер одноразового ідентифікатора «G-5563»).

При цьому, до матеріалів справи позивачем долучені довідки щодо візуальної форми послідовності дій клієнта ФОП Максименко А.М. щодо укладення електронного договору про надання кредиту та додаткових угод №1 та №2 до нього.

Крім того, позивачем надано анкету клієнта відповідача, яка містить інформацію щодо рнокпп, дати народження, документа, що посвідчує особу, вид підприємницької діяльності, номер телефону, електронну пошту та інше, а також копію паспорта та коду рнокпп відповідача.

Одноразовий ідентифікатор, яким підписаний договір, складається з комбінації цифр і літер, що відповідає нормам Закону України «Про електронну комерцію», а тому належними й допустимими доказами підтверджений факт укладення договору про надання кредиту між ФОП Максименко А.М. та ТОВ «Бізнес позика».

Також в матеріалах справи наявна пропозиція укласти договір (оферта) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), зміст яких відображає умови договору.

До позову додані Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес Позика», затверджені наказом директора ТОВ «Бізнес Позика» від 03.11.2021 №25-ОД.

Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес позика» від 03.11.2021 визначено загальні положення та терміни, що використовуються при укладанні договору про надання коштів у кредит (розділ 1), зазначено про інформаційне забезпечення договору та дії, що передують його укладенню (розділ 2), визначено порядок укладання договору (розділ 3), права та обов`язки сторін укладеного договору (розділ 4), порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту (розділ 5), відповідальність сторін (розділ 7) та інші умови.

Підпунктом 4.2.2.2 пункту 4.2.2 Правил на позичальника покладено обов`язок повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну дії договору, що кореспондує праву кредитодавця, що визначене у пункті 4.3.1.3 вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії та комісії за зміну умов договору, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором та додатковою угодою.

Відповідно до положень розділу 5 Правил визначається порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту: п. 5.1. обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування; п. 5.2. нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплати комісії визначено графіком платежів; п. 5.4. заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до Графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця; п. 5.6 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); у другу чергу нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту у разі їх нарахування; у третю чергу прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у четверту чергу проценти за користування кредитом; у п`яту чергу сума кредиту.

Судом встановлено, що позивач покладені на нього умовами договору обов`язки виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 34 000,00 гривень, шляхом їх перерахування на номер банківської картки позичальника (який вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням від 12.11.2021 №32969 та випискою з рахунку відповідача, що надіслана на запит суду АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, на виконання ухвали Господарського суду Сумської області від 01.12.2023 у справі №920/1356/23 АТ КБ «Приватбанк» надіслано два листи від 04.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231204/72895 та від 05.12.2023 №20.1.0.0.0/7-231204/57205, до кожного з яких додано виписку про рух коштів по рахунку позичальника, що підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, а також, зазначено, що банківська картка, на яку здійснювалось зарахування кредитних коштів, випускалась та належить Максименко Альбіні Миколаївні (рнокпп НОМЕР_1 ).

20.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ФОП Максименко А.М. укладено додаткову угоду №1 до договору (далі - додаткова угода №1), яка шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 умов додаткової угоди №1 позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 22.01.2022 в розмірі 33 644,87 грн та проценти за користування кредитом 8 037,75 грн.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди №1 сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 22.01.2022 до 03.02.2022 (включно) 1,07966177 % в день; з 04.02.2022 1,07966177 % в день.

Пунктом 4 додаткової угоди №1 сторони домовились внести зміни в пункт 1 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 01.09.2022 р.».

Відповідно до пункту 5 додаткової угоди №1 сторони домовились внести зміни в пункт 1 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк кредиту: 296 днів.».

У пункті 6 додаткової угоди №1 сторони узгодили графік платежів для погашення заборгованості позичальника за договором.

Зі сторони відповідача додаткову угоду №1 підписано 20.01.2022, 11:13:08 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4873.

23.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ФОП Максименко А.М. укладено додаткову угоду №2 до договору (далі - додаткова угода №2), що шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №2 позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 23.02.2022 в розмірі 33 644,87 грн та проценти за користування кредитом 16 484,25 грн, що разом складає 50 493,12 грн.

Враховуючи умови пунктів 1 та 6 додаткової угоди №2 орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить: 136 965,38 грн (пункт 2 додаткової угоди №2).

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди №2 сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 23.02.2022 до 09.03.2022 (включно) 1,07966177 % в день; з 10.03.2022 1,07966177 % в день.

Пунктом 4 додаткової угоди №2 сторони домовились внести зміни в пункт 1 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 30.11.2022 р.».

Відповідно до пункту 5 додаткової угоди №2 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк кредиту: 384 днів.».

У пункті 6 додаткової угоди №2 сторони узгодили графік платежів для погашення заборгованості позичальника за договором.

Зі сторони відповідача додаткову угоду №2 підписано 23.02.2022 01:05:58 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8625.

Як вказує позивач, звертаючись до суду з позовом у даній справі, відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого за нею обліковується заборгованість по кредиту у загальному розмірі 152 203,12 гривень, з яких: 33 644,87 гривень прострочені платежі по тілу кредиту, 118 558,25 гривень прострочені платежі по процентах, яка і заявлена позивачем до стягнення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 15 237,74 грн процентів за користування кредитом, а тому, враховуючи положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядається судом лише в цій частині.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 15 237,74 грн з огляду на таке.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами спору Договір із урахуванням додаткових угод №1 та №2 до нього є кредитним договором.

Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 статті 1046 Цивільного кодексу України).

Як передбачено частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом першої інстанції та не оскаржується наразі сторонами, позивач у межах укладеного із відповідачкою Договору надав останній кредитні кошти у сумі 34 000,00 гривень шляхом їх перерахування на номер банківської картки позичальника (який вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням від 12.11.2021 №32969 та випискою з рахунку відповідача, що надіслана на запит суду АТ КБ «Приватбанк», однак відповідачка не здійснила погашення заборгованості по тілу кредиту, по процентам за користування кредитом у встановлені строки та розмірі, визначені спочатку кредитним договором, а потім і додатковими угодами №1 та №2, чим порушила взяті на себе зобов`язання.

За висновками суду першої інстанції розмір заборгованості відповідачки по тілу кредиту становить 33 644,87 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У пункті 3 додаткової угоди №1 до Договору сторони погодили встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 22.01.2022 до 03.02.2022 (включно) 1,07966177 % в день; з 04.02.2022 - 1,07966177 % в день.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди №2 до Договору сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 23.02.2022 до 09.03.2022 (включно) 1,07966177 % в день; з 10.03.2022 - 1,07966177 % в день.

Із наданого позивачем до позову розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитом вбачається, що заборгованість за користування кредитними коштами за період з 12.11.2021 (дата видачі кредиту) по 30.11.2022 (кінцевий термін кредитування, встановлений пунктом 4 додаткової угоди №2 до Договору) становить 118 558,25 грн.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що борг по процентам відповідно до додаткової угоди №2 становить 103 320,51 грн, а 15 237,74 грн заборгованості по процентам відповідно до умов Додаткової угоди №2 не доведена належними та допустимими доказами, а тому заявлена до стягнення неправомірно.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони, укладаючи Додаткову угоду №2 до Договору, яка є чинною та в судовому порядку не оскаржувалась, у пункті 1 підтвердили, що станом на 23.02.2022 заборгованість перед кредитодавцем по Договору становила 50 493,12 грн та включала в себе:

- суму кредиту 33 644,87 грн;

- проценти за користування кредитом - 16 848,25 грн;

- комісія за надання кредиту - 0,00 грн,

Зазначене відповідає також наданому позивачем до позову розрахунку боргу на вказану дату.

Водночас, у пункті 6 Додаткової угоди №2 до Договору сторони встановили графік платежів для погашення заборгованості позичальника, що вказана в пункті 1 цієї Додаткової угоди №2.

Із наведеного у Додатковій угоді №2 графіка вбачається, що якщо позичальниця сплачує заборгованість без порушень та з повним дотриманням узгодженого графіку платежів, дійсно станом на 30.11.2022 відповідачці треба було б сплатити по кредиту 136 965,38 грн, з яких по тілу кредиту 33 644,87 грн, а проценти - 103 320,51 грн, оскільки у такому випадку з кожним платежем сума загального боргу, на яку нараховуються кожного дня проценти за користування кредитом в розмірі 1,07966177% (363,25 грн від суми заборгованості по тілу кредиту) зменшувалася б.

Отже, сума 136 965,38 грн є лише орієнтовною сумою до повного погашення кредиту, а не остаточно визначеною сумою заборгованості на момент закінчення терміну дії Договору (30.11.2022), що і відображено у пункті 2 Додаткової угоди №2 до Договору.

Однак, матеріалами справи підтверджується, що позичальниця після укладення Додаткової угоди №2 (23.02.2022) не здійснила жодного платежу в погашення кредитної заборгованості, чим порушила свої зобов`язання, встановлені Договором та Додатковою угодою №2, що цілком закономірно призвело до здорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка в розмірі 1,07966177% нараховувалася позивачем за кожен день користування кредитом на залишок існуючої заборгованості, розмір якої у зв`язку з неоплатою не зменшувався.

При цьому, згідно пункту 5.1. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес позика» від 05.11.2021, які сторони домовились застосовувати до договірних правовідносин, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Договору (Додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування.

Колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за користування кредитними коштами, вважає його арифметично вірним. Позивачем правомірно та у відповідності до умов Договору із урахуванням додаткових угод, погодженої процентної ставки за користування кредитом, здійснено нарахування процентів у загальному розмірі 118 558,25 грн на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок кожного календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту (12.11.2021) та в межах погодженого строку кредитування (до 30.11.2022).

Висновки суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимими доказами факту існування у відповідачки заборгованості по процентам у сумі 15 237,74 грн є помилковими, оскільки зроблені без урахування фактичних обставин справи (нездійснення погашення позичальницею кредитної заборгованості згідно узгодженого в Додатковій угоді №2 графіку платежів).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити судове рішення.

Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За змістом статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» такою, що підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 15 237,74 грн з прийняттям у цій частині нового рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача 15 237,74 грн заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам по кредитному Договору.

Керуючись статтями 129, 238, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 задовольнити.

Рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 скасувати в частині відмови у стягненні 15 237,74 грн заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення 15 237,74 грн заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Максименко Альбіни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; код за ) 15 237 (п`ятнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн 74 коп заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за Договором про надання кредиту №151848-КС-003 від 12.11.2021.

В іншій частині рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2024 у справі №920/1356/23 залишити без змін.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Максименко Альбіни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; код за ) 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ із урахуванням резолютивної частини даної постанови. Видачу наказу доручити Господарському суду Сумської області відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №920/1356/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова