ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1598/24

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без виклику учасників справи, справу №911/1598/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1,

с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, м. Запоріжжя

про стягнення 120 119,12 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» (далі-відповідач) про стягнення 120 119,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 12520 від 25.03.2019 в частині оплати вартості поставленої електричної енергії за період з жовтня 2023 по січень 2024 року.

Разом з цим, звертаючись із відповідним позовом, позивач просив суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.06.2024 постановлено відкрити провадження у справі № 911/1598/24 та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву, та у разі надання відзиву на позов, встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

08.07.2024 через систему Електронний суд від відповідача надійшов відзив (вх. № 7317/24) на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Так, заперечення відповідача зводяться до того, що у зв`язку із припиненням його орендних відносин із ТОВ «Приват Естейт», відповідачем 14.09.2023 було повернуто майно, що розташовано за адресою: м Запоріжжя, пр. Соборний, 1, а отже відповідач не здійснював свою підприємницьку діяльність у відповідному приміщенні, в свою чергу споживання/використання електричної енергії у період з жовтня 2023 по січень 2024 року відповідачем не здійснювалось.

15.07.2024 через систему Електронний суд від позивача надійшла відповідь (вх. № 7560/24) на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає про те, що відповідачем не були припинені договірні відносини із позивачем, на адресу позивача будь-яких повідомлень про припинення дії договору та постачання електроенергії не надходило, отже споживач за умовами діючого договору зобов`язаний здійснювати оплату спожитої електричної енергії.

18.07.2024 через систему Електронний суд від третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. № 7718/24), в яких ПАТ Запоріжжяобленерго підтримало позовні вимоги, оскільки наявними доказами підтверджується споживання електричної енергії відповідачем у спірний період.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» укладено Договір № 12520 про постачання електричної енергії споживачу, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (пункт 1.1.).

25.03.2019 шляхом подачі відповідачем заяви-приєднання до договору, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», як постачальником (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1», як споживачем (відповідач) укладено Договір постачання електричної енергії № 12520, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

В заяві-приєднанні вказано, що початком постачання є 01.04.2019. Адреса об`єкта: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1.

Відповідачем в заяві-приєднання зазначено про наявність у відповідача укладеного з ПАТ «Запоріжжяобленерго» договору на розподіл електричної енергії.

Пунктами 5.1, 5.2 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач приєднався до комерційної пропозиції «Стандарт Б».

В пункті 2.1 Розділу 2 комерційної пропозиції «Стандарт Б» (додаток 2 до договору) сторонами погоджено, що ціна за фактично спожиту електричну енергію розраховується за формулою:

Цфакт=ЦСрЗВ+Тп+Тосп.

де: 1) ЦСрЗВ - середньозважена ціна закупівлі електричної енергії на всіх сегментах ринку у відповідному розрахунковому періоді з урахуванням тарифу на послуги ДП «Оператор ринку» грн за кВт*год: 2) Тп - тариф постачальника електричної енергії, встановлюється у розмірі 1,5 % від ЦСрЗВ (середньозважена ціна закупівлі електричної енергії), грн за кВт*год; 3) Тосп - тариф на послугу з передачі електричної енергії ОСП «НЕК Укренерго» (ціна регульованих послуг), грн кВт*год.

Також комерційною пропозицію «Стандарт Б» встановлено, що на визначену вартість очікуваного обсягу споживання електричної енергії нараховується 20% ПДВ.

У відповідності до пунктів 5.4, 5.5, 5.6 договору, ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору.

В Розділі 4 комерційної пропозиції «Стандарт Б» зазначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, який встановлюється з 1 числа розрахункового місяця до останнього числа розрахункового місяця. Оплати електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, в розмірі 100% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Згідно пункту 5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Розділом 7 «Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати» комерційної пропозиції «Стандарт Б» встановлено, рахунок на проведення остаточного розрахунку самостійно отримується споживачем до 10 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим. Рахунки, виставлені постачальником відповідно до умов цього договору (попередня оплата, остаточний розрахунок, тощо) надаються уповноваженому представнику споживача під його підпис на екземплярі рахунка, що залишається у постачальника. У разі не отримання представником споживача рахунків для здійснення, передбачених умовами договору платежів, відповідні рахунки направляються споживачу поштовим зв`язком, кур`єром, або направляються постачальником за допомогою засобім електронного звязу на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні. У разі неотримання споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим споживачем 10 числа місяця, наступного за звітним. Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж протягом 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

Згідно підпункту 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно умовами цього договору.

Згідно підпункту 1 пункту 7.1 договору постачальник має право, отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Проте, як зазначає позивач, відповідач у строк визначений договором не здійснив оплату спожитої електричної енергії за період з жовтня 2023 по січень 2024 року, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 116 600,0 грн.

Зважаючи на те, що станом на час складання позовної заяви електрична енергія лишається відповідачем не оплаченою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Поруч з цим, на думку відповідача, який заперечував проти позову, у зв`язку із припиненням його орендних відносин із ТОВ «Приват Естейт» та поверненням 14.09.2023 майна, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1 орендодавцю, споживання/використання електричної енергії відповідачем у спірний період не здійснювалось, а отже обов`язок щодо оплати такої заборгованості у відповідача відсутній.

Так, розглянувши матеріали справи суд відзначає, що укладений між сторонами договір, є договором енергопостачання, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання § 3 Глави 30 Господарського кодексу України, § 5 Глави 54 Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статтей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтей 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії" (абзац 2 частина 1 стаття 275 Господарського кодексу України).

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14 частина 1 стаття 4 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (частина 2 статті 56 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (частина 7 стаття 56 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (пункт 84 частина 1 стаття 1 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Частино 6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку .

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. Заява-приєднання подається споживачем у випадку приєднання до умов розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника комерційної пропозиції.

Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору постачання електричної енергії споживачу. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору (пункт 3.1.7, 3.2.10 Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі-ПРРЕЕ).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач на підставі заяви-приєднання приєднався до договору про постачання електричної енергії та комерційної пропозиції, яка є додатком № 2 до договору, таким чином 25.03.2019 між сторонами у справі укладений договір про постачання.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (пункт 3.1.8 ПРРЕЕ).

В заяві-приєднанні зазначено, що початком постачання є 01.04.2019, що в свою чергу узгоджується з пунктом 3.1 договору.

За таких обставин, позивач з 01.04.2019 здійснював поставку електричної енергії споживачу, а споживач приймав електричну енергію, споживав її та здійснював оплату за спожиту електричну енергію.

З жовтня 2023 по січень 2024 року позивач поставив відповідачу електричну енергію в об`ємі 22 197 кВт*год.

Факт споживання зазначеного об`єму електричної енергії відповідачем підтверджується листами вих. № 007-66/159 від 15.01.2022 та № 007-66/656 від 20.02.2024 адміністратора комерційного обліку, функції якого у Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго» про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодами точками розподілу споживача.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (частина 6 стаття 276 Господарського кодексу України). Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (пункт 4.13, 4.14 ПРРЕЕ).

Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору (абзац 4 пункт 4.14. ПРРЕЕ).

Датою отримання платіжного документа вважається, дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи) (пункт 1 абзац 5 пункт 4.14. ПРРЕЕ).

Як було зазначено раніше розділом 7 «Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати» комерційної пропозиції «Стандарт Б» встановлено, що рахунок на проведення остаточного розрахунку самостійно отримується споживачем до 10 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим. Рахунки, виставлені постачальником відповідно до умов цього договору (попередня оплата, остаточний розрахунок, тощо) надаються уповноваженому представнику споживача під його підпис на екземплярі рахунка, що залишається у постачальника. У разі не отримання представником споживача рахунків для здійснення, передбачених умовами договору платежів, відповідні рахунки направляються споживачу поштовим зв`язком, кур`єром, або направляються постачальником за допомогою засобом електронного зв`яжу на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні.

З матеріалів справи вбачається вручення відповідачу рахунків за допомогою засобів електронного зв`язку, що обумовлено умовами договору.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (частина 7 стаття 276 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 стаття 530 Цивільного кодексу України).

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку (пункт 4.4. ПРРЕЕ).

Проте, відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання по оплаті спожитої електричної енергії за спірний період, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед постачальником (позивачем) за спожиту електричну енергію у розмірі 116 600,06 грн.

Згідно вимог п. 4.27 розділу ІV ПРРЕЕ у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.

Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.

У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача або третьої особи про припинення користування електричною енергією та припинення договору, а отже споживач за умовами договору зобов`язаний був здійснювати оплату спожитої електричної енергії за спірний період.

Електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів (пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», підпункт 1 пункту 5.2.1 ПРРЕЕ).

Відповідач належних та допустимих доказів здійснення оплати позивачу за поставлену електричну енергію у спірний період за договором у розмірі 116 600,06 грн не надав та іншого матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 стаття 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 стаття 614 Цивільного кодексу України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 13 та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вище зазначене, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за поставлену електричну енергію за період: жовтень 2023 - січень 2024 року по договору в розмірі 116 600,06 грн сплачена, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 1 542,71 грн 3 % річних, нарахованих за період з 01.11.2023 по 20.06.2024 та 1 976,35 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.12.2023 по 31.05.2024, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що норми ст. 625 ЦК України спрямовані в першу чергу на те, щоб внаслідок неправомірних дій боржника (прострочення) право власності кредитора не було порушене, оскільки внаслідок знецінення національної грошової одиниці купівельна спроможність коштів, які б кредитор міг одержати за належного виконання боржником своїх грошових зобов`язань, буде значно меншим, що має відповідно наслідком зменшення майнового блага кредитора.

Крім того, невиконання або неналежне виконання боржником свого грошового зобов`язання не може бути залишене без реагування та застосування до нього міри відповідальності, оскільки б це суперечило загальним засадам цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Тому, оскільки застосування індексу інфляції до суми боргу фактично має на меті одержання кредитором того, на що він розраховував одержати у разі належного виконання боржником грошового зобов`язання, то стягнення 3% річних є тою мірою відповідальності, яку боржник зобов`язаний понести за неналежне виконання свого грошового зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18 наголошено на тому, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку що розрахунок інфляційних нарахувань та 3 % річних здійснено позивачем вірно, а отже вимоги про стягнення з відповідача 1 542,71 грн 3 % річних та 1 976,35 грн інфляційних нарахувань підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із наведеним, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Технополіс-1 (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35, ) 116 600 (сто шістнадцять тисяч шістсот) грн 00 коп заборгованості, 1 542 (одну тисячу п`ятсот сорок дві) грн 71 коп 3 % річних, 1 976 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят шість) грн 35 коп інфляційних нарахувань та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 04.09.2024.

Суддя О.О. Христенко