УХВАЛА

04.09.2024Справа № 910/7394/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглядаючи у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач"

до Індивідуального підприємства "МЕЛХЕМ БІО"

про стягнення 39 814,57 доларів США, що еквівалентно 1 610 264,45 грн,

Представники сторін:

від позивача: Верходанов О.А.,

від відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» до Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО» про стягнення 39 814,57 доларів США, що еквівалентно 1 610 264,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом купівлі-продажу товару № 04-2023/TURK від 07.02.2023 в частині повного здійснення розрахунків із позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

25.06.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7394/24, підготовче засідання призначено на 04.09.2024. Зобов`язано позивача протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали надати суду переклад позовної заяви та даної ухвали у справі № 910/7394/24, на російську мову, з нотаріальним засвідченням їх вірності, у двох примірниках. Після надходження від позивача нотаріально посвідчених перекладів на російську мову позовної заяви, ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 01.07.2024 у справі № 910/7394/24 направити судом вказані документи безпосередньо на адресу Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО» (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан). Крім того, вирішено повідомляти відповідача про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ki.arbitr.gov.ua.

Зупинено провадження у справі № 910/7394/24 до отримання судом відомостей щодо одержання чи неодержання відповідачем судових документів.

Станом на 04.09.2024 до суду підтвердження про вручення судових документів відповідачу чи повідомлення про неможливість такого вручення не надходило.

Водночас, враховуючи дату призначеного підготовчого засідання, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 поновлено провадження у даній справі, з метою вирішення питання щодо можливості подальшого розгляду справи.

В підготовче засідання 04.09.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився та у суду відсутні докази про його належне повідомлення про розгляд справи та дату призначеного підготовчого засідання.

Так, відповідно до трекінгу із сайту АТ «Укрпошта», поштове відправлення № RL064472440UA, яким на адресу відповідача судом було направлено надані позивачем переклади позовної заяви та ухвали від 01.07.2024 у справі № 910/7394/24, станом на 13.08.2024 залишило сортувальний центр у терміналі Туркменістану.

Заслухавши думку представника позивача щодо інших можливих способів належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що за змістом ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п. 59 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції»).

Оскільки складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства, сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дія 97 проти України»).

Так, ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 177 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання та строк підготовчого провадження. Так, згідно з ч. 1 наведеної статті, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні суд: 1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів; 2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; 6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; 9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; 11) направляє судові доручення; 12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; 13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; 14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; 15) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; 16) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; 17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи; 18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; 19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Отже, з урахуванням наведених положень процесуального законодавства, з метою дотримання основних принципів господарського судочинства та виконання завдань підготовчого провадження, суд вважає за необхідне здійснити всіх можливих заходів для забезпечення обізнаності відповідача, який є іноземною юридичною особою, про розгляд даної справи та можливості реалізації ним своїх процесуальних прав та обов`язків.

Як зазначалось в ухвалі від 01.07.2024 у даній справі, 05.02.2023 набув чинності Закон України «Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» від 12.01.2023 № 2855-ІХ, згідно з положеннями якого Верховна Рада України, керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України» постановила вийти з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої в м. Києві 20.03.1992 та ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII.

29.12.2023 набув чинності Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», згідно з положеннями якого Верховна Рада України, керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», постановила вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Як повідомлено Міністерством юстиції України у листі від 01.01.2024 № 4/12.1.1/32-24, з 29.12.2023 правове співробітництво у цивільних і кримінальних справах, зокрема, з Туркменістаном, здійснюватиметься на підставі двосторонніх міжнародних договорів України з відповідними державами, а також багатосторонніх міжнародно-правових інструментів, що діють в рамках Ради Європи, ООН, Гаазької конвенції з міжнародного приватного права, чинних у відносинах з відповідними державами. За відсутності міжнародного договору співробітництво судів та інших компетентних органів у цивільних і кримінальних справах здійснюватиметься згідно з внутрішнім законодавством на основі принципу взаємності.

Суд зазначає, що наразі між Україною та Туркменістаном відсутній чинний міжнародний договір або двостороння угода з питань правової допомоги.

Так, у вказаному вище листі Міністерства юстиції України, зокрема, зауважено, що співробітництво у цивільних справах з Туркменістаном до укладення відповідних двосторонніх договорів здійснюватиметься на засадах взаємності відповідно до внутрішнього законодавства через дипломатичні канали.

Наразі є чинною Консульська конвенція між Україною і Туркменістаном (1998), ст. 21 якої передбачає право консульської посадової особи передавати судові та позасудові документи, якщо це дозволено законами та правилами держави перебування. Якщо між акредитуючою державою та державою перебування діють інші договори, слід застосовувати їх положення.

Таким чином, суд розглядає можливість щодо направлення відповідачу судових документів у даній справі в порядку ст. 21 Консульської конвенції між Україною і Туркменістаном (1998). Однак, зважаючи на непоширеність такого способу повідомлення учасників судових процесів, створених за законодавством іноземних держав, зважаючи на функції Міністерства юстиції України, як органу представництва із забезпечення дотримання і виконання зобов`язань за міжнародними договорами з питань, віднесених до його відання згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародні договори України», потребує отримання роз`яснення та рекомендації щодо можливості та порядку виконання вказаних вище положень Консульської конвенції між Україною і Туркменістаном.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 120, 182, 183, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відкласти підготовче засідання у справі № 910/7394/24 на 25.09.24 о 10:40 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 8 .

2. Викликати у підготовче засідання представників сторін, повноваження яких оформити відповідно до вимог ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

3. Зобов`язати Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00015622) у найкоротший термін, але не пізніше 20.09.2024, надати Господарському суду міста Києва із посиланням на справу № 910/7394/24 письмові роз`яснення та рекомендації щодо порядку виконання положень ст. 21 Консульської конвенції між Україною і Туркменістаном (1998) в контексті способу забезпечення повідомлення учасника справи - резидента Туркменістану про розгляд судової справи, зокрема, вручення йому копії позовної заяви судових рішень (ухвал, повідомлень); щодо можливості надання такої функції консулами України в Туркменістані.

4. Копію даної ухвали направити на адресу Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00015622).

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 04.09.2024.

Суддя Т. Ю. Трофименко