ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 Справа № 917/1045/24

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СЕНТАЙМ ГРУП, ідентифікаційний , адреса: вул. Чубанова, 1, м. Запоріжжя, 69118

до Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, ідентифікаційний , вул. Шведська Могила, 1, м. Полтава, 36013

про стягнення 148 404,00 грн.

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Біла І.М.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за договором на відпуск нафтопродуктів № 29 від 29.03.2023 у розмірі 148 404,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на відпуск нафтопродуктів № 29, який укладено між сторонами 29.03.2023. Зокрема, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань зі своєчасної оплати товару, поставленого згідно умов договору № 29 за видатковою накладною № 657 від 01.08.2023 та ТТН № 445 від 01.08.2023.

Ухвалою від 01.07.2024 (а.с. 36-37) суд залишив вказану позовну заяву без руху на підставі ст. 174 ГПК України.

Позивач в термін, визначений судом, усунув недоліки позовної заяви (а.с. 39).

Ухвалою від 08.07.2024 (а.с. 46-47) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті спору: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Зазначена ухвала була надіслана сторонам в їхні електронні кабінети 08.07.2024 (а.с. 48-49).

29.07.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов з додатками (вх. № 10244; а.с. 50-57).

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на наступне.

За твердженням відповідача, за поставку, здійснену 01.08.2023 відповідно до видаткової накладної № 657 та ТТН № 445, оплата здійснена не була у зв`язку із тим, що поставлене дизельне паливо на суму 148 404,00 грн не відповідало вимогам ДСТУ 7888:2015 ПАЛИВО ДИЗЕЛЬНЕ ЄВРО за вмістом сірки і фракційним складом, про що 10.08.2023 ДП УКРНАУКАГЕОЦЕНТР був складений протокол дослідження проби дизельного палива № 15977.

Пунктом 7.10 Договору передбачено, що Споживач має право виставити Постачальнику претензію по якості Товару не пізніше 24 годин з моменту поставки Товару. Претензія Споживача щодо поставки неякісного Товару вважається необґрунтованою, якщо Споживач не одержав висновок незалежної експертизи про неналежну якість Товару Постачальника, що повинен бути прикладений до претензії або якщо Споживачем порушено порядок проведення незалежної експертизи.

Відповідач зазначає, що у Договорі не зазначено, яким конкретно технічним умовам і нормативно-правовим актам має відповідати товар, а також якими конкретно документами це має підтвердити продавець за договором.

Також відповідач звертає увагу на те, що строк проведення незалежної експертизи нафтопродуктів на відповідність державним стандартам і отримання висновку триває від 5 до 16 робочих днів з дня надходження до експертної установи відповідної заяви, об`єкта дослідження та оплати, що технічно неможливо зробити за 24 години з моменту поставки, як це встановлено позивачем у п. 7.10 договору.

На думку відповідача, протокол дослідження проби дизельного палива № 15977 є доказом відсутності у відповідача обов`язку з оплати за поставлену 01.08.2023 партію дизельного палива в об`ємі 2980 л на суму 148 404,00 грн.

Також відповідач, посилаючись на норми ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів, згідно якої продавець не повинен включати у договори з споживачами умови, які є несправедливими, стверджує, що викладені у п. 4.2., 7.10 умови договору є несправедливими, оскільки виключають право споживача на реальне пред`явлення претензій щодо якості палива.

13.08.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №10922; а.с. 59-60), у якій він зазначив, що порядок дій під час приймання нафтопродуктів передбачено у п. п. 6.1.1 - 6.1.24 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04 червня 2007 року № 271/121, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 липня 2007 р. за № 762/14029. Позивач не отримував жодного повідомлення від відповідача щодо наявності будь-яких зауважень щодо якості поставленого товару, не отримував повідомлення про необхідність прибуття до відповідача задля участі у прийманні товару за якістю, відповідно позивач не приймав участь та не міг приймати участі у будь-якому процесі визначення якості товару. Акт приймання товару відповідно п. 6.1.19 Інструкції № 271 відповідачем не надано.

Також позивач вказує, що він не приймав участі у процедурі відбору зразків палива та їх випробуванні. Та взагалі не відомо, яке саме паливо досліджував відповідач. Окрім цього, відповідач жодного разу не заявляв вимогу щодо здійснення заміни товару неналежної якості. Тому надані відповідачем документи, на думку позивача, не є належними доказами.

Щодо посилання відповідачем на норми Закону України Про захист прав споживачів, позивач зазначає, що відповідно до ст. 1 вказаного Закону споживачем визнається лише фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. В свою чергу, позивач та відповідач є юридичними особами, між якими є господарський спір у рамках здійснення підприємницької діяльності.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНТАЙМ ГРУП» (Постачальник та/або Покупець за Договором) та відповідачем - Інститутом свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (Споживач та/або Покупець за Договором), було укладено договір на відпуск нафтопродуктів № 29 від 29.03.2023 (з урахуванням укладених додаткових угод № 1 від 27.07.2023, № 2 від 31.07.2023, № 3 від 04.08.2023) (далі - Договір; а.с. 20-21).

Згідно п. 1.1. Договору постачальник бере на себе зобов`язання в період дії даного договору здійснювати поставку Товару шляхом передачі партій Споживачу, а саме: Дизельне паливо: ДП пульс, ДП евро, ДП Energy, ДП та іншими видами нафтопродуктів на адресу Споживача на умовах цього Договору (ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти). В свою чергу споживач зобов`язується прийняти та оплатити за Товар в порядку та терміни, передбачені цим Договором (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. Договору оплата за отриманий Товар здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі Накладних, які надаються Постачальником Споживачу в момент передачі Товару. Оплату за отриманий Товар Споживач зобов`язується здійснювати протягом 30 календарних днів, при цьому у платіжному дорученні повинні бути зазначені номер та дата накладної, що оплачується, а також номер та дата Договору.

В п. 2.4. Договору в редакції додаткової угоди № 3 до Договору від 04.08.2023 (а.с. 23, на звороті) сторони погодили суму договору: 441 755,20 грн, в т.ч. ПДВ - 43 925,20 грн.

Згідно п. 4.1. Договору Споживач проводить прийомку Товару по кількості у відповідності з умовами Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України № 281/171/578/155, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 (далі за текстом Договору - Інструкція 281). Значення відносної похибки вимірювань має визначатись відповідно до ДСТУ 7094:2009 Маса нафти та нафтопродуктів.

Товар вважається переданий Постачальником і прийнятий Покупцем по якості - відповідно до технічних умов та інших нормативно-технічних актів (паспорт та/або сертифікат заводу-виробника) з урахуванням умов Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 271/121 від 04.06.2007 року (далі за текстом Договору - Інструкція 271). По кількості - відповідно до накладних документів (накладна та/або акт приймання-передачі) на товар, у відповідності з вибраним базисом поставки Товару (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. п. 5.1.-5.3. Договору у випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього Договору винна сторона несе відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством України. Сторони погодили, що застосування або утримання від застосування санкцій за цим Договором, є їх виключним правом, а не обов`язком. Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторону від виконання свого зобов`язання в натурі.

Згідно п. 7.5. Договору у разі поставки товару неналежної якості Постачальник сплачує на користь Замовника штраф у розмірі 40% вартості договору. Сплата штрафу не звільняє Постачальника від обов`язку поставити товар належної якості в повному обсязі.

Споживач має право виставити Постачальнику претензію по якості Товару не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту поставки Товару. Претензія Споживача щодо поставки неякісного Товару вважається необгрунтованою, якщо Споживач не одержав висновок незалежної експертизи про неналежну якість Товару Постачальника, що повинен бути прикладений до претензії або якщо Споживачем порушено порядок проведення незалежної експертизи. Організація експертизи Товару здійснюється за рахунок Споживача та в разі підтвердження факту поставки неякісного Товару відшкодовується винним Постачальником. При цьому Сторони погодили про обов`язковість завчасного письмового повідомлення Постачальника про час, дату та місце проведення незалежної експертизи з метою забезпечення присутності представників Постачальника під час проведення незалежної експертизи (п. 7.10. Договору).

Згідно п. 9.1. Договору, цей Договір діє з дати його укладання до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Також до Договору сторонами були укладені додаток № 1 Специфікація (а.с. 21, на звороті) і додаток № 2, яким передбачено випадки, за яких можуть змінюватись істотні умови Договору (а.с. 22).

Специфікацією сторони погодили поставку дизельного палива в кількості 10 000 л, за ціною 49,22 грн за л з ПДВ; загальна вартість з ПДВ - 492 200,00 грн.

На виконання умов Договору позивач здійснив постачання нафтопродуктів відповідачу на загальну суму 441 755,20 грн, зокрема:

- 15.05.2023 було поставлено нафтопродуктів на суму 146 675,60 грн відповідно до видаткової накладної № 394 від 15.05.2023 та ТТН № 258 від 15.05.2023;

- 23.05.2023 було поставлено нафтопродуктів на суму 146 675,60 грн відповідно до видаткової накладної № 428 від 23.05.2023 та ТТН № 282 від 23.05.2023;

- 01.08.2023 було поставлено нафтопродуктів на суму 148 404,00 грн відповідно до видаткової накладної № 657 від 01.08.2023 та ТТН № 445 від 01.08.2023 (а.с. 12-14).

Позивач зазначає, що відповідач оплатив отриманий товар частково, а саме, 15.06.2023 сплачено 146 675,60 грн та 26.07.2023 сплачено 146 675,60 грн. Тобто, залишається неоплаченим товар, поставлений 01.08.2023 за видатковою накладною № 657 від 01.08.2023 та ТТН № 445 від 01.08.2023 на суму 148 404,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості на суму 148 404,00 грн та акт звірки розрахунків поштовим відправленням № 326, яке було отримано відповідачем 13.11.2023 (а.с. 18-19). Позивач зазначає, що відповідь на вимогу від відповідача не надійшла; заборгованість відповідачем не сплачена.

Позивач вважає свої права порушеними та заявив вимоги про стягнення з відповідача 148 404,00 грн заборгованості за поставлений товар.

В свою чергу відповідач стверджує, що отримана від позивача 01.08.2023 партія товару не відповідає вимогам щодо якості товару.

З метою встановлення якості отриманого товару, відповідач звернувся до ДП Укрнаукагеоцентр для проведення останнім аналізу проби дизельного палива.

Згідно складеного комплексною аналітичною лабораторією Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Український геологічний науково-виробничий центр ДП Укрнаукагеоцентр протоколу дослідження проби дизельного палива № 15977 від 10.08.2023, дизельне пальне, представлене на аналіз, не відповідає вимогам ДСТУ 7888:2015 ПАЛИВО ДИЗЕЛЬНЕ ЄВРО за вмістом сірки і фракційним складом (а.с. 56).

Також відповідачем надано копію акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) згідно гарантійного листа 01.02/149 від 09.08.2023 № 1 від 10.08.2023, за яким виконавець ДП Укрнаукагеоцентр здав, а замовник Інститут свинарства і агропромислового виробництва прийняв виконані відповідно до гарантійного листа роботи - аналіз проби дизельного палива. Загальна вартість виконаних робіт склала 3258,88 грн з ПДВ (а.с. 54).

Під час розгляду по суті заявлених позовних вимог судом приймається до уваги наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем товару від позивача 01.08.2023 за видатковою накладною № 657 від 01.08.2023 та товарно-транспортною накладною № 445 від 01.08.2023 на суму 148 404,00 грн.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. Договору оплата за отриманий Товар здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі Накладних, які надаються Постачальником Споживачу в момент передачі Товару. Оплату за отриманий Товар Споживач зобов`язується здійснювати протягом 30 календарних днів, при цьому у платіжному дорученні повинні бути зазначені номер та дата накладної, що оплачується, а також номер та дата Договору.

Тобто, товар, який отримано 01.08.2023, відповідач мав сплатити не пізніше 31.08.2023.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вартості товару на суму 148 404,00 грн. Відповідач підтверджує факт несплати ним вартості партії товару, поставленого 01.08.2023.

Отже, прострочена заборгованість відповідача за поставлений по Договору товар складає 148 404,00 грн.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що поставлений 01.08.2023 товар був неякісним, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Згідно п. 4.2. Договору Товар вважається переданий Постачальником і прийнятий Покупцем по якості - відповідно до технічних умов та інших нормативно-технічних актів (паспорт та/або сертифікат заводу-виробника) з урахуванням умов Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 271/121 від 04.06.2007 року (далі за текстом Договору - Інструкція 271). По кількості - відповідно до накладних документів (накладна та/або акт приймання-передачі) на товар, у відповідності з вибраним базисом поставки Товару.

Згідно розділу 1 Інструкції № 271/121, вказана Інструкція встановлює єдиний порядок організації та проведення робіт, пов`язаних з контролюванням якості товарної нафти (далі - нафта) та нафтопродуктів під час їх приймання,зберігання, транспортування та відпуску. Дія Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція) поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів. Інструкція не поширюється на контролювання якості нафти під час її приймання до системи магістральних трубопроводів, подальшого транспортування системою магістральних нафтопроводів, здавання із системи магістральних нафтопроводів споживачам та перевантаження до інших видів транспорту, а також на контролювання якості під час виробництва нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності (далі - підприємства), які займаються хоча б одним із таких видів діяльності, як зберігання, транспортування та відпуск нафти і нафтопродуктів, а також органів виконавчої влади.

Згідно п. 6.1.1. Інструкції № 271/121, перед поданням транспортних засобів під зливання товарний оператор (або інша відповідальна особа) зобов`язаний проконтролювати справність і чистоту технологічного обладнання, якість підготовки (зачищення) резервуарів, призначених для приймання нафти або нафтопродуктів. Приймання нафтопродукту на однойменний залишок у резервуарі, що не відповідає вимогам нормативних документів, заборонено. Приймання дизельного палива різних марок і видів (за масовою часткою сірки) проводиться в окремі резервуари. У разі приймання дизельного палива на залишок дизельного палива іншої марки та/або виду (за масовою часткою сірки) проводяться лабораторні випробування проби суміші дизельних палив. За результатами випробувань приймається рішення стосовно необхідності проведення перерахування залишку або прийнятого дизельного палива в іншу марку або вид дизельного палива, про що складається акт, у якому вказується причина перерахування. Указана господарська операція повинна бути відображена в бухгалтерському і складському обліку суб`єкта господарювання у відповідності до положень (стандартів) бухгалтерського обліку в Україні.

Відповідно до п. 6.1.7 Інструкції № 271/121, у разі встановлення невідповідності якості нафти та/або нафтопродукту вантажоодержувач зобов`язаний: забезпечити умови збереження нестандартних нафти та/або нафтопродуктів, які дають змогу запобігти погіршенню якості і можливості змішування з іншими однорідними продуктами; викликати для участі в прийманні нафти або нафтопродуктів і складанні двостороннього акта представника виробника (вантажовідправника, постачальника) телеграмою за формою N 13-НК.

Повідомлення про виклик представника вантажовідправника має бути передано не пізніше 24 годин від моменту початку одержання нафти та/або нафтопродукту, якщо більшого терміну не обумовлено договором поставки (або іншим договором) (п. 6.1.9 Інструкції № 271/121).

Згідно п. 6.1.19 Інструкції № 271/121, за даними результатів випробувань складається акт приймання продукції за якістю (у день завершення приймання) за формою N 14-НК, у якому має бути вказано: назва вантажоодержувача нафти та/або нафтопродукту і його місцезнаходження; номер і дата складання акта, місце приймання нафти та/або нафтопродукту, час початку і завершення приймання. У разі, коли приймання здійснено з порушенням термінів, в акті зазначається причина затримки і час її виникнення; прізвище, ім`я та по батькові осіб, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродукту за якістю, місце їх роботи, посади, дата і номер довіреності (доручення) представника на приймання продукції за якістю, а також довідка про ознайомлення цих осіб з порядком приймання продукції, установленим цією Інструкцією; найменування і місцезнаходження вантажовідправника; дата і номер телеграми про виклик представника вантажовідправника; номер і дата договору про поставку нафти та/або нафтопродуктів, рахунку-фактури, транспортного документа (накладної, коносамента тощо) і паспорта якості; дата надходження нафти та/або нафтопродукту до станції призначення, час видачі вантажоодержувачу вантажу органом транспорту, час відкриття опломбованих транспортних засобів; номер і дата складання комерційного акта, якщо такий складено під час отримання нафти та/або нафтопродуктів від органів транспорту; умови зберігання нафти та/або нафтопродуктів на складі вантажоодержувача до складання акта; стан тари на момент огляду, стан зовнішнього маркування тари, а також кількість (маса) нестандартної продукції; за чиїми пломбами (ЗПП вантажовідправника чи транспортувальника) відвантажено й отримано нафту та/або нафтопродукти, їх справність, наявність відтисків, відповідність фактичних відтисків на пломбах відтискам, зазначеним у транспортних документах; відомості про відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів, номер і дата акта відбирання проб і надання проб до відповідної випробувальної лабораторії на випробування; номер і назва нормативних документів, згідно з якими здійснювалось контролювання якості нафти та/або нафтопродуктів; висновки випробувальної лабораторії щодо можливості доведення до відповідної якості (виправлення) нафтопродукту або переведення його до іншої марки з посиланням на нормативний документ; інші відомості, які на думку осіб, що беруть участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю, необхідно зазначити в акті.

Згідно п. 6.1.21 Інструкції № 271/121, у разі виникнення суперечностей між вантажовідправником і вантажоодержувачем стосовно результатів випробувань проб нафти та/або нафтопродукту випробування проводяться в нейтральній випробувальній лабораторії, яку обирають за згодою сторін.

Відповідно до розділу 3 Інструкції № 271/121, арбітражні випробування або вимірювання (далі - арбітражні випробування) - випробування (вимірювання) з метою визначення відповідності показників якості нафти та/або нафтопродуктів вимогам нормативних документів, які здійснюються нейтральною лабораторією у разі виникнення суперечностей в оцінюванні якості нафти або нафтопродуктів.

Арбітражні випробування здійснюються у разі виникнення суперечностей в оцінюванні якості нафти та/або нафтопродукту між вантажовідправником (постачальником) і вантажоодержувачем (споживачем). Якщо в нормативному документі для визначення показника якості зазначено декілька методів випробувань, то як арбітражний використовується метод, визначений як арбітражний. Рішення про випробування арбітражної проби нафти або нафтопродукту приймаються сторонами на підставі письмової заяви однієї із сторін або спільної заяви всіх зацікавлених сторін. У заяві мають бути зазначені показники якості нафти або нафтопродукту, за якими виникли суперечності. Про час проведення арбітражних випробувань повідомляються всі зацікавлені сторони та забезпечується можливість присутності їх представників на цих випробуваннях.

Розкриття арбітражних проб проводиться у присутності зацікавлених сторін, про що складається акт за формою N 15-НП. Акт підписується уповноваженими особами сторін. У журналі реєстрації проб робляться відповідні записи. Якщо будь-яка сторона відмовляється письмово від участі в розкритті проби та присутності на випробуваннях, арбітражні випробування проводяться без представників цієї сторони (п. 4.1.4) розділу 4 Інструкції № 271/121).

Тобто, Інструкцією № 271/121 регламентовано порядок визначення відповідності показників якості нафти та/або нафтопродуктів вимогам нормативних документів у разі виникнення суперечностей в оцінюванні якості нафти або нафтопродуктів між вантажовідправником (постачальником) і вантажоодержувачем (споживачем).

З наданих відповідачем доказів не вбачається дотримання ним порядку приймання нафтопродуктів за якістю, передбаченого Інструкцією № 271/121. Зокрема, відповідачем не надано докази, які б свідчили про те, що ним було здійснено виклик для участі в прийманні нафти або нафтопродуктів і складанні двостороннього акта представника позивача. Також відповідач не надав будь-які докази на підтвердження того, що дослідження проби дизельного палива здійснювалось саме стосовно дизельного палива, яке було отримане від позивача за видатковою накладною № 657 від 01.08.2023. Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем у відзиві визнається, що у договорі не зазначено умови щодо якості товару.

Згідно ч. 2 ст. 268 Господарського кодексу України номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Крім того, судом приймається до уваги, що відповідач не посилається у відзиві на те, що ним здійснено відмову від договору в установленому законом порядку або розірвання договору, в зв`язку з чим його посилання на відсутність зобов`язання щодо оплати отриманого товару визнається судом необґрунтованим.

Також суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що Закон України Про захист прав споживачів не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки відповідно ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, цей Закон регулює відносини між споживачами та суб`єктами господарювання, а згідно п. 29 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, споживачем визнається фізична особа, яка замовляє, придбаває, отримує, використовує, вживає або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю чи виконанням обов`язків найманого працівника.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо якості поставленого позивачем товару.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням всіх вказаних обставин у їх сукупності, позовні вимоги задовольняються судом повністю, у розмірі 148 404,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (ідентифікаційний ; вул. Шведська Могила, 1, м. Полтава, 36013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЕНТАЙМ ГРУП (ідентифікаційний ; адреса: вул. Чубанова, 1, м. Запоріжжя, 69118) 148 404,00 грн боргу та 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Пушко