РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024Справа № 910/4756/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Бучинській М.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК»

про визнання договорів недійсними,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача-1: не з`явився,

від відповідача-2: Кулаков В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» про визнання договорів про заміну сторони у зобов`язанні від 07.05.2021 № 01/05-21, № 02/05-21, № 03/05-21 та від 01.06.2021 № 04/06-21, № 05/06-21 недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказані вище договори з боку Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП», діючим від імені позивача, укладено особою із перевищенням своїх повноважень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

01.05.2024 до суду через систему «Електронний Суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4756/24, підготовче засідання призначено на 03.06.2024.

23.05.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

В підготовче засідання 03.06.2024 з`явився представник відповідача-2, представники позивача та відповідача-1 не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином, заяв/клопотань не подавали.

У зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача-1 в підготовче засідання, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відкласти підготовче засідання на 03.07.2024.

03.07.2024 до суду через систему Електронний Суд від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В підготовче засідання 03.07.2024 з`явився представник відповідача-2, представники позивача та відповідача-1 не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від відповідача-1 будь-яких заяв/клопотань, а також відзиву на позовну заяву не надходило.

Враховуючи, що судом здійснено всі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 12.08.2024.

В судове засідання 12.08.2024 з`явився представник відповідача-2. Представники позивача та відповідача-1 не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на подану позивачем заяву про розгляд справи без участі його представника, а також з огляду на те, що відповідача-1 було належним чином повідомлено про розгляд справи, однак останній своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та участі у судових засіданнях не скористався, зважаючи, що неявка представників вказаних учасників справи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представників позивача та відповідача-1.

Представник відповідача-2 заперечив проти задоволення позовних вимог, просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 12.08.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (первісний боржник), Представництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» (кредитор) укладено:

- договір № 01/05-21 про заміну сторони у зобов`язанні (надалі - Договір 1), яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 22.07.2020, укладеного між відповідачами 1, 2;

- договір № 02/05-21 про заміну сторони у зобов`язанні (надалі - Договір 2), яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 09.06.2020, укладеного між відповідачами 1, 2;

- договір № 03/05-21 про заміну сторони у зобов`язанні (надалі - Договір 3), яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 1 від 24.02.2020 укладеного між відповідачами 1, 2.

Так, відповідно до п. 2 Договору 1 первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень 00 копійок, що виник на підставі Основного договору (договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 22.07.2020), а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Договору 2 первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 5 350 000 (п`ять мільйонів триста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що виник на підставі Основного договору (договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 09.06.2020), а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Договору 3 первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень 00 копійок, що виник на підставі Основного договору (договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 1 від 24.02.2020), а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.

Крім того, 01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (первісний боржник), Представництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» (кредитор) укладено:

- договір № 04/06-21 про заміну сторони у зобов`язанні (надалі - Договір 4), яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору поставки № 163 від 07.11.2019, укладеного між первісним боржником та кредитором;

- договір № 05/06-21 про заміну сторони у зобов`язанні (надалі - Договір 5), яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору купівлі-продажу б/н від 13.01.2021, укладеного між первісним боржником та кредитором.

Відповідно до п. 2 Договору 4 первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 5 112 609 (п`ять мільйонів сто дванадцять тисяч шістсот дев`ять) гривень 92 копійки, що виник на підставі основного договору (договору поставки № 163 від 07.11.2019), укладеного між первісним боржником та кредитором.

Відповідно до п. 2 Договору 5 первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 52 794 (п`ятдесят дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривень 00 копійок, що виник на підставі основного договору (договору купівлі-продажу б/н від 13.01.2021), укладеного між первісним боржником та кредитором.

Пунктом 6 Договорів 1, 2, 3, 4, 5 передбачено право нового боржника висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором та первісним боржником за основними договорами (договорами про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 22.07.2020, від 09.06.2020 та від 24.02.2020).

Згідно з п. 10 Договорів 1, 2, 3, 4, 5 ці договори вважаються укладеними і набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та скріплення їх печатками (за наявності) та діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Всі згадані вище договори підписані представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП», Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК», а Договори 1, 2, 4, 5 також скріплені печатками всіх сторін.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає, що Договори 1, 2, 3, 4, 5 від імені Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» керівником ОСОБА_1 укладено без відповідного на те рішення Зборів партнерів, ухваленого відповідно до п. 3.6. Статуту (Угоди партнерів) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія), а відтак із перевищенням повноважень, що є підставою для визнання вказаних правочинів недійсними відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2 заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які можуть бути підставами для визнання недійсними оскаржуваних договорів. Крім того, позивачем не доведено порушення його прав та інтересів спірними правочинами. Зокрема, відповідач-2 зауважив, що пані ОСОБА_1., на перевищення повноважень якої посилається позивач, під час укладання Договорів 1, 2, 3, 4, 5 була директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Україна) та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія), яка з метою уникнення подвійного підпису на спірних договорах, уповноважила на їх підписання від імені відповідача-1 - громадянина ОСОБА_3, який є близьким родичем засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія) - ОСОБА_3, який, в свою чергу, був присутній на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» () 06.05.2021 та 31.05.2021, якими було уповноважено ОСОБА_1 на самостійне (або за її дорученням іншою особою) підписання угод про заміну сторони у зобов`язанні. Вказані обставини, на переконання відповідача-2, спростовують твердження позивача про необізнаність керівництва (засновників) грузинської компанії про факт укладання спірних договорів. Водночас, відповідач-2 зазначає, що додатковим підтвердженням такої обізнаності є підписання керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія) Угоди про зарахування зустрічних вимог від 01.07.2021. Крім того, відповідач-2 звертає увагу суду на наявність судових справ № 910/20202/23, № 910/20190/23, № 917/2193/23, які стосуються стягнення заборгованості за оспорюваними позивачем договорами та зазначає, що метою даного позову є лише уникнення позивача від взятої на себе відповідальності.

Відповідач-1 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.

Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, є визнання правочину недійсним, а загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено статтею 215 цього Кодексу.

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам (ст. 202 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину (ст. 241 Цивільного кодексу України).

Позивач вважає, що договори про заміну сторони у зобов`язанні від 07.05.2021 № 01/05-21, № 02/05-21, № 03/05-21 та від 01.06.2021 № 04-06/21, № 05-06/21 укладено з перевищенням повноважень керівника Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП», юридичної особи-нерезидента, яка зареєстрована та діє відповідно до законодавства Грузії, без відповідного рішення Зборів партнерів зазначеного товариства.

Суд зазначає, що на захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

3 огляду на приписи статей 92, 237 - 239, 241 Цивільного кодексу України для визнання недійсним договору, укладеного юридичною особою з третьою особою, з підстави порушення установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, не має самостійного юридичного значення факт перевищення повноважень органом чи особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені.

Таким чином, для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При ньому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц (провадження № 14-153цс18).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Так, із наданого в матеріали справи Статуту (Угоди партнерів) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) (Грузія) вбачається, що партнерами та засновниками вказаного товариства є: ОСОБА_2 із часткою в капіталі у розмірі 40%, ОСОБА_3 із часткою в капіталі у розмірі 50% та ОСОБА_4 із часткою в капіталі у розмірі 10% (ст. 2).

Відповідно до ст. 3.1., 3.3. Статуту вищим органом управління товариства є збори партнерів, які вважаються правомочними на ухвалення рішень в тому випадку, якщо на них присутній партнер (партнери), який має більшість голосів.

До повноважень зборів партнерів ст. 3.6. Статуту віднесено, зокрема, взяття на себе зобов`язань, вартість яких окремо або в загальній кількості перевищує 50% вартості активів товариства. Всі рішення, значення яких виходить за межі звичайної діяльності товариства, вимагають рішення, яке ухвалено в результаті проведення загальних зборів, за участю всіх партнерів товариства (ст. 3.7. Статуту).

Статтею 4.1. Статуту визначено, що правом керівництва і представництва товариства наділений директор товариства, а також визначено, що правом керівництва і представництва товариства наділяється ОСОБА_2, яка відповідно до виписки із реєстру підприємців та непідприємницьких (некомерційних) юридичних осіб є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) (Грузія).

Як вбачається із оспорюваних позивачем договорів, від імені Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (юридичної особи, яка зареєстрована та діє відповідно до законодавства Грузії, ідентифікаційний код 412719312) Договори 1, 2, 3, 4, 5 підписано керівником ОСОБА_1 , яка діяла на підставі довіреності 7021 від 25.03.2021.

Вказану довіреність долучено відповідачем-2 до матеріалів справи, з якої вбачається, що ОСОБА_2 уповноважено громадянку України ОСОБА_1 бути керівником Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) в Україні, для чого надано, зокрема, такі повноваження: діяти в якості голови Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) в Україні; підписувати будь-які контракти, угоди та інші документи, необхідні для належної роботи Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) в Україні; передати всі або будь-які повноваження за цією довіреністю третім особам, але нести відповідальність за належне виконання зазначених повноважень.

Зазначена довіреність на ОСОБА_1 видана терміном на 5 років і перебуває в силі до 25.03.2026. Докази її скасування чи визнання недійсною в матеріалах справи відсутні.

Водночас, відповідачем-2 було надано в матеріали справи протоколи Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 41744670) від 06.05.2021 б/н та від 31.05.2021 № 7, на яких прийнято рішення про надання згоди Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 41744670) на укладення із Товариством з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» договорів про заміну сторони у зобов`язанні, загальна сума яких може перевищити 50 відсотків вартості чистих активів Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» станом на кінець попереднього кварталу.

Також на вказаних Загальних зборах прийнято рішення про надання повноважень директору Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» ОСОБА_1. або за її дорученням іншій особі, на підставі відповідної довіреності, на укладення та підписання від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 41744670) договорів про заміну сторони у зобов`язанні з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» та всіх інших документів, спрямованих на реалізацію прийнятих рішень по 2-му питанню порядку денного цих Загальних зборів, а також надати право їй самостійно узгоджувати всі істотні умови договорів про заміну сторони у зобов`язанні з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» та документів, в тому числі з правом на власний розсуд визначати структуру, кількість, характер, ціну і зміст правочину, що плануються до укладення.

Судом встановлено, що на вказаних Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 41744670) був присутній, зокрема, ОСОБА_3, який володіє 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) (Грузія). Своїм підписом на протоколах Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 41744670) від 06.05.2021 б/н та від 31.05.2021 № 7 партнер та засновник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (ідентифікаційний код 412719312) (Грузія) ОСОБА_3 підтвердив свою згоду із прийнятими на цих зборах рішеннями.

01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК», Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія) та Представництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка містить посилання, зокрема, про наявність взаємних зобов`язань відповідача-2 та позивача за договором № 01/05-21 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.05.2021. Вказаною угодою сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, а саме: припинення в повному обсязі зобов`язань відповідача-2 перед позивачем за Контрактом на поставку товарів № 01/06/20/1 від 01.06.2020 на суму 58 252,40 доларів 40 центів та припинення зобов`язань позивача перед відповідачем-2 за договором № 01/05-21 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.05.2021 на суму 1 586 067,22 грн, із залишком невиконаних зобов`язань за цим договором у розмірі 413 932,78 грн. Вказана угода підписана з боку позивача директором - ОСОБА_2, скріплена печаткою товариства.

В свою чергу, судом також встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебували справи:

- № 910/20190/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» в особі представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» про стягнення 5 350 000,00 грн за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 09.06.2020, за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 позов задоволено;

- № 910/20202/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» в особі представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» про стягнення 5 112 609,92 грн за договором про заміну сторони у зобов`язанні № 04/06-21 від 01.06.2021, за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 позов задоволено;

- № 917/2193/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАШКАН ЛОГІСТИК» до представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» про стягнення заборгованості у розмірі 898 516,76 грн за договором №01/05-21 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.05.2021, за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 позов задоволено частково.

Отже, встановлені вище обставини у їх сукупності свідчать про необґрунтованість та безпідставність доводів позивача про укладення спірних договорів від імені представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» особою із перевищенням повноважень та без узгодження із керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія). Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що спірні правочини були схвалені Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія), що в будь-якому виключає наявність підстав для визнання їх недійсними.

Позивачем жодними належними і допустимими доказами відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України не підтверджено відсутності наміру створити правові наслідки на момент укладення спірних договорів Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (Грузія).

Інших доказів, які б стали підставою для визнання недійсними оспорюваних договорів в матеріали справи позивачем не подано.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом, на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (зазначену правову позиція викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що відповідач-2 спростував більш вірогідними доказами обставини недійсності спірних договорів, аніж це підтвердив позивач.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи вище наведені норми права та встановлені фактичні обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для визнання недійсними договорів про заміну сторони у зобов`язанні від 07.05.2021 № 01/05-21, № 02/05-21, № 03/05-21 та від 01.06.2021 № 04/06-21, № 05/06-21, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09.09.2024.

Суддя Т. Ю. Трофименко