РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2024Справа № 910/5330/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/5330/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд»

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 34115,25 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - відповідач) про стягнення 34115,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставки №53-122-01-23-14046 від 14.11.2023 року відповідач не оплатив отриманий товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 33600,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 404,78 грн та пеню у розмірі 110,47 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/5330/24 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.06.2024 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній предмет спору в частині суми основного боргу.

21.06.2024 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, однак проти вимог позивача про стягнення 1% річних та інфляційних втрат заперечив. У поданому відзиві відповідач також просив суд застосувати положення статті 130 Господарського процесуального кодексу України за якими, у зв`язку з визнанням позову, покласти на нього судовий збір лише у розмірі 50%, від сплаченого позивачем, решту судового збору повернути позивачу з Державного бюджету України.

Позивач своїм право на подання заперечень як то передбачено статтею 166 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» (далі - постачальник) укладено договір поставки №53-122-01-23-14046 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до даного договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору предметом поставки по даному договору є продукція: 31680000-6 (Зарядна станція), яка передбачена специфікацією №1 (додаток №1 до даного договору).

Згідно пунктів 1.3 та 1.4 договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до «Інкотермс 2010. Правила ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі», які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного договору. Місцем виконання даного договору є місто Вараш Рівненської області.

Пунктами 2.1 та 2.2 договору встановлено, що ціна продукції, що поставляється за цим договором складає 28000,00 грн (двадцять вісім тисяч гривень 00 коп.), крім того ПДВ - 5600,00 грн (п`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.). Загальна сума договору (вартість продукції) становить 33600,00 грн (тридцять три тисячі шістсот гривень 00 коп.).

Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації №1 (додаток №1 до даного договору). Ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає, за виключенням умов передбачених в п. 13.10 даного договору (пункт 2.3 та 2.4 договору).

Умовами пункту 3.1 договору сторонами погоджено, що продукція поставляється в строк по 30.11.2023 р. Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно «Інкотермс-2010». Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 договору кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до даного договору. Якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічній специфікації (додаток №2 до даного договору).

Оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 25 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умовами реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію (пункт 6.1 договору).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Сторонами погоджено, що у разі, якщо постачальник не здійснить реєстрацію належним чином оформленої податкової накладної в ЄРПН у встановлений законодавством термін та це призведе до втрати у замовника права на нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту, замовник в односторонньому порядку зменшує вартість поставленої продукції за договором на суму ПДВ, яка не була підтверджена податковою накладною відповідно до вимог ПКУ, та проводить розрахунки протягом 45 календарних днів з моменту втрати права на такий податковий кредит. Постачальник зобов`язаний скласти належним чином оформлену податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПКУ (пункт 6.3 та 6.2 договору).

Відповідно до пункту 8.2 договору товарно-супровідні документи, що надаються постачальником при здійсненні поставки продукції: видаткова накладна або накладна, документи, які підтверджують якість продукції не вимагаються.

Пунктами 8.4 та 8.5 договору сторони погодили, що датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до замовника з моменту поставки продукції. Перехід права власності на продукцію за договором відбувається в момент поставки продукції за умови наявності належним чином оформлених товарно-супровідних документів.

У випадку виявлення замовником під час приймання продукції невідповідностей щодо кількості, якості, комплектності, відсутності або неналежного оформлення супровідних документів, постачальник зобов`язаний усунути виявлені невідповідності протягом 20 робочих днів з моменту отримання письмового повідомлення (вимоги) від замовника. У випадку не усунення виявлених невідповідностей на протязі вказаного строку, постачальник сплачує замовнику штрафні санкції, передбачені пунктом 9.1, даного договору. Сплата штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за договором. Заміна неякісної продукції здійснюється транспортом постачальника та за його рахунок. Поштова адреса постачальника для направлення повідомлення (вимоги): 79026, м. Львів, вул. Стрийська 86-В, кв. 1 (пункт 8.6 договору).

У пункті 9.2 договору сторонами погоджено, що розмір процентів річних, які постачальник має право стягнути з замовника на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у випадку порушення строків оплати за поставлену продукцію становить 1% від суми простроченого грошового зобов`язання.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2023 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором до спливу гарантійних строків (пункт 12.1 договору).

Додатком №1 до договору №53-122-01-23-14046 від 14.11.2023 специфікація №1 (далі - специфікація, додаток №1) сторонами погоджено найменування товару: зарядна станція Bluetti Portable Power Supply EB 55; код товару згідно з УКТ ЗЕД*: ; кількість 2 шт.; загальною вартістю 33600,00 грн у тому числі ПДВ.

Додатком №2 до договору №53-122-01-23-14046 від 14.11.2023 технічна специфікація (далі - технічна специфікація, додаток №2) сторонами визначено найменування: зарядна станція Bluetti Portable Power Supply EB 55; ГОСТ, ДСТУ, тощо - імпорт; виробник: Китай; технічні характеристики: вихідна напруга: 220 В +/- 10 %; вихідна потужність: 700 Вт; вихідний струм: 10А (вихід DC прикурювача) / 8A (PV) | 3А (USB); ємність: 0,537 кВт* годин; спосіб заряджання станції: від електромережі 220 В; підключення до електромережі: стандартне 220 B; вага: 7,5 кг; розміри (В*Ш*Г): 27,8 см х 20 см х 19,8 см; захист від перенапруги, перегрівання замикання: Так; індикація стану зарядки: Так; інтерфейс для підключення приладів до станції: не менше 3-х стандартних розеток; 220 B; комплект поставки: зарядна станція; зарядний кабель змінного струму для підключення до електромережі 220 В; посібник з використання.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору, позивачем було поставлено товар, а саме: зарядну станцію Bluetti Portable Power Supply EB 55 (код товару згідно з УКТ ЗЕД*: ), у кількість 2 шт. на загальну вартість 33600,00 грн у тому числі ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-0003028 від 23.11.2023, підписаною сторонами без заперечень за зауважень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо порядку та строків поставки товару за договором.

Позаяк відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату за поставлений товар не здійснив, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 33600,00 грн, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вищевказаної статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 6.1 договору сторони встановили, що оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 25 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умовами реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Втім, як встановлено судом, відповідач своїх зобов`язань за договором в частині оплати отриманого товару не здійснив, як і не надав доказів у спростування факту початку строку оплати згідно приписів пункту 6.1 договору.

Тоді як, частина 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки обумовленого сторонами товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати отриманого товару, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 33600,00 грн.

У той же час, відповідач подав до суду заяву про закриття провадження у справі в частині основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останніми було сплачено суму основної заборгованості за спірним договором у розмірі 33600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5386 від 14.06.2024.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

У даному випадку, предметом спору є, зокрема, стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №53-122-01-23-14046 від 14.11.2023 у розмірі 33600,00 грн.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що предмет спору (в частині стягнення заборгованості у розмірі 33600,00 грн) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду (позов поданий до Господарського суду міста Києва 26.04.2024 (згідно відомостей накладної АТ «Укрпошта» на конверті), а заборгованість сплачена лише 14.06.2024), суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 33600,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019).

Умовами пункту 9.2 договору сторони погодили, що розмір процентів річних, які постачальник має право стягнути з замовника на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у випадку порушення строків оплати за поставлену продукцію становить 1% від суми простроченого грошового зобов`язання.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення розрахунків за договором, йому, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1% річних в сумі 110,47 грн та інфляційні втрати у розмірі 404,78 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 1% річних суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цих частинах підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи визнав позовні вимоги в частині основного боргу, зазначивши про це у відзиві на позовну заяву.

Згідно зі статтями 46, 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо його дії суперечать закону або порушують права чи інтереси інших осіб.

За результатами розгляду справи судом встановлено законність і обґрунтованість позовних вимог позивача у розмірі 34116,25 грн, тому визнання відповідачем позову в частині основного боргу на суму 33600,00 грн не суперечить законодавству, чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів не порушує, а відтак приймається судом.

У той же час, відповідач не спростував заявлені позовні вимоги в іншій частині.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 33000,00 грн, в іншій частині позовні вимоги задовольнити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про покладення судового збору на відповідача в сумі 1536,86 грн. При цьому, позивач у відповідності до приписів статті 7 Закону України "Про судовий збір" має право звернутися до суду з клопотанням про повернення з державного бюджету судового збору в іншій частині.

Керуючись статтями 13, 73, 76-80, 86, 129, 130, 231, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 33600,00 грн основного боргу закрити.

2. В іншій частині позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Акціонерного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (34403, Рівненська обл., м. Вараш; ідентифікаційний код: 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, буд. 86В, кв. 1; ідентифікаційний код: 42827548) 1% річних у розмірі 110 (сто десять) грн 47 коп., інфляційні втрати у розмірі 404 (чотириста чотири) грн 78 коп. та судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п?ятсот тридцять шість) грн 86 коп.

4. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2024.

СуддяТ.В. Васильченко