ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/471/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гупалюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні справу

за позовом Антимонопольного комітету України

до Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка"

про стягнення 13 800 000,00 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Антимонопольний комітет України (позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" (відповідач) про стягнення 6 900 000,00 грн штрафу та 6 900 000,00 грн пені за прострочення строку сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.07.2019 № 52-р/тк.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, остання обґрунтована тим, що позивач, розглянувши матеріали справи № 03-1/04-18 про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, прийняв рішення від 19.07.2019 № 52-р/тк, яким визнано, що відповідач вчинив порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, у зв`язку з чим наклав штрафи, загальний розмір яких становить 6 900 000,00 грн. Строк для добровільної сплати штрафів, накладеного рішенням N° 52-р/тк, закінчився 19.11.2019. Відповідач оскаржив рішення від 19.07.2019 № 52-р/тк до Господарського суду міста Києва. Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2023 у справі № 910/15371/19, яке залишене без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 та Верховного Суду від 25.04.2024, у задоволенні позовних вимог відповідача відмовлено. Відповідач штрафів, накладених на нього рішенням позивача, не сплатив. За несвоєчасне сплату штрафів позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 6 900 000,00 грн пені.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.56, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» тощо.

03.06.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній просить суд у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені відмовити з огляду на таке. Як зазначає відповідач, поряд із вимогою про стягнення застосованого на підставі рішення позивача від 19.07.2019 № 52-р/тк штрафів в розмірі 6 900 000 грн, останній також просить суд стягнути пеню за прострочення сплати штрафів в розмірі 6 900 000 грн. Однак відповідач із порядком нарахування пені не погоджується, оскільки звернувся до Господарського суду м. Києва із позовом про визнання недійсним рішення 14.11.2019, ще до спливу встановленого законом двохмісячного строку на його оскарження. Згідно з даними системи авторозподілу справ Господарського суду м. Києва така заява була отримана судом 18.11.2019. У цей же день закінчився граничний строк для добровільної сплати штрафу. Остаточне рішення у справі № 910/15371/19 прийнято 24.04.2024 за наслідком ухвалення Верховним Судом постанови про залишення касаційної скарги без розгляду. Відтак відповідач вважає, що період з 14.11.2019 по 24.04.2024 не може бути включений до періоду для нарахування пені в цілому, адже протягом цього періоду здійснювався розгляд справи про визнання недійсним рішення позивача про накладення штрафу. Отже, кількість днів, яка підлягає врахуванню під час нарахування пені, складає лише 14 днів. А тому відповідач ставить під сумнів правомірність вимог про стягнення пені з огляду на безпідставність відповідного розрахунку.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 10.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.06.2024.

13.05.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, яка ухвалою суу від 03.06.2024 задоволена.

03.06.2024 від відповідача надійшли клопотання про призначення експертизи, про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 15.07.2024.

03.06.2024 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, яка ухвалою суу від 05.07.2024 задоволена.

11.07.2024 від представника відповіача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, яка ухвалою суу від 11.07.2024 задоволена.

Ухвалою суду від 15.07.2024 у задоволенні клопотання Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження у справі № 918/471/24, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2024.

29.07.2024 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, яка ухвалою суу від 30.07.2024 задоволена.

29.08.2024 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 02.09.2024 оголошувалась перерва на 09.09.2024.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 03-1/04-18 про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 19.07.2019 № 52-р/тк (рішення № 52-р/тк), яким визнано, що відповідач: вчинив порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Реконструкція очисних споруд продуктивністю 1500 куб.м/добу в м. Березне Рівненської області», проведених Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації за допомогою системи електронних закупівель «Ргоzоrrо» (ідентифікатор закупівлі 11А-2016-09-13-000136-а). За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 3 900000,00 грн (п. 1 та 2 рішення № 52-р/тк); вчинив порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Добудова незавершеного будівництва приміщення на вул. Драгоманова, 7 в м. Рівному під управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, в тому числі проектні роботи», яку проводило Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради за допомогою системи електронних закупівель «Ргоzоrrо» (ідентифікатор закупівлі ІІА-2016-09-19-000989-С). За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 3 000000,00 грн (п. 5 та 6 рішення № 52-р/тк).

Отже, загальна сума штрафів, накладених на відповідача, становить 6 900 000,00 грн.

Копія рішення № 52-р/тк надіслана позивачем разом із супровідним листом від 13.08.2019 № 143-29/01-10339 та отримана відповідачем 19.09.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 801.

Відповідач, не погодившись із рішенням позивача № 52-р/тк, оскаржив його до Господарського суду міста Києва.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 відкрито провадження у справі 910/16271/19 за позовом ПВКФ «Фіалка» Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення № 52-р/тк. Ухвалою суду першої інстанції від 29.01.2020 об`єднано справу позовом ТОВ «Стиль-Декор» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення № 52-р/тк та № 910/16271/19 за позовом ПВКФ «Фіалка» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення № 52-р/тк в одне провадження. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/15371/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 у справі № 910/15371/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПВКФ «Фіалка» на зазначене рішення суду першої інстанції. Постановою апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у апеляційну скаргу ПВКФ «Фіалка» залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2024 відкрито провадження за касаційною скаргою ПВКФ «Фіалка» на рішення першої та апеляційної інстанцій. Постановою Верхового Суду від 25.04.2024 касаційну скаргу ПВКФ «Фіалка» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва та постанову Північного апеляційного господарського суду - без змін.

Окрім того, позивач за несплату штрафу у встановлений строк здійснив нарахування пені в розмірі 18 216 000,00 грн, однак, враховуючи, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету, відтак заявив до стягнення 6 900 000,00 грн.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, накладенням у зв`язку із цим штрафу та нарахування пені за несплату накладеного штрафу, регулювання яких здійснюється на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції», Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, спірні правовідносини виникли між сторонами у середині 2019 року. За час їх існування, зокрема оскарження відповідачем рішення позивача, до законодавства були внесені зміни, у тому числі Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету» від 09.08.2023.

У свою чергу, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України, прийняті до дня набрання чинності цим Законом, підлягають виконанню відповідно до законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення.

Отже, до правовідносин у цій справі підлягає законодавство, що діяло станом на дату прийняття рішення позивача.

Статтею 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч. 1 ст. 239 ГК України).

У ч. 1 ст. 241 ГК України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" З метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про: стягнення несплаченої у добровільному порядку пені; з інших підстав, передбачених законом.

Приписами ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, у тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до ст. 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених ч. 4 цієї статті (ч. 1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

За ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Судом із фактичних обставин справи установлено, що рішення позивача про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції прийняте 19.07.2019, направлене відповідачу 14.08.2019, отримане останнім - 19.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржене до господарського суду в двомісячний строк з дня його одержання.

Відповідач скористався своїм правом на оскарження рішення позивача, як зазначалося, рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2023 у справі № 910/15371/19, яке залишене без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 та Верховного Суду від 25.04.2024, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з практикою Європейського суду право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Желтяков проти України», «Христов проти України»).

За ч. 3, 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, рішення позивача у судовому порядку не скасовано, а отже, є чинним, у матеріалах справи докази сплати відповідачем штрафів відсутні, відтак вимога позивача про стягнення штрафів в розмірі 6 900 000,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Частинами 5, 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" врегульовано, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

У застосуванні приписів ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18 тощо).

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням АМК на підставі Закону та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Водночас нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Окрім того, абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18).

Ураховуючи викладене, доводи відповідача про неправильний порядок нарахування позивачем пені є необґрунтованими, а відтак судом відхиляються.

Здійснивши перерахунок пені за періоди з 20.11.2019 по 01.12.2019, з 01.06.2023 по 04.09.2023, з 01.02.2024 по 03.04.2023, з 26.04.2024 по 30.04.2024 (з урахуванням часу, на який нарахування пені зупинялося), суд установив, що її розмір становить 6 900 000,00 грн (розрахунок додається), а з врахуванням вимог ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", до задоволення підлягає пеня в розмірі 6 900 000,00 грн, тобто у заявленій сумі.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача та про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 165 600,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір в розмірі 165 600,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Позов Антимонопольного комітету України до Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" про стягнення 13 800 000,00 грн задоволити.

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" (вул. Конституції, 24, кв. 16, с. Зоря, Рівненський район, Рівненська область, 35314, ідентифікаційний код 30207687) 6 900 000,00 грн штрафів та 6 900 000,00 грн пені, які зарахувати в дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м. Києві/Солом`янський район, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), № рахунку (IBAN) UA0026010, код класифікації доходів бюджету - 21081100).

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка" (вул. Конституції, 24, кв. 16, с. Зоря, Рівненський район, Рівненська область, 35314, ідентифікаційний код 30207687) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липівського,45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок UA0001719) 165 600,00 грн судового збору.

Позивач: Антимонопольний комітет України (вул. Митрополита Василя Липівського,45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767).

Відповідач: Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" (вул. Конституції, 24, кв. 16, с. Зоря, Рівненський район, Рівненська область, 35314, ідентифікаційний код 30207687).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 09.09.2024.

Суддя О.Андрійчук