ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2180/24

Господарський суд Одеської області у складі :суддя Рога Н.В., секретар судового засідання Корчевський М.Ю., розглянув скаргу Фізичної особи - підприємця Мазур Юлії Петрівни (вх.№2-1313/24 від 14.08.2024р.) дії (бездіяльність) приватного виконавця у справі №916/2180/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МУЗЕЙ ІВАНА ФРАНКА" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд.8, код ЄДРПОУ - 41819892)

До відповідача: Фізичної особи - підприємця Мазур Юлії Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення

Орган ДВС: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович (65020, м. Одеса, вул. Асташкіна, 21, оф.1, ІНФОРМАЦІЯ_2)

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача (скаржника): Луб В.В. - на підставі ордера серії ВН №1371179 від 29.05.2024р.

Від приватного виконавця : не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ( далі- ТОВ) "МУЗЕЙ ІВАНА ФРАНКА", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Мазур Юлії Петрівни ( далі- ФОП Мазур Ю.П.) про стягнення заборгованості у розмірі 1 075 481 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2024р. (суддя Гут С.Ф.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2180/24, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.06.2024р. Протокольною ухвалою суду від 20.06.2024р. оголошено перерву у судовому засіданні до 18.07.2024р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2024р. заяву ТОВ "МУЗЕЙ ІВАНА ФРАНКА" ( вх.№2-1030/24 від 20.06.2024р.) про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Мазур Юлії Петрівні ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як фізичній особі - підприємцю та як фізичній особі, що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах ціни позову у розмірі 1 075 481 грн 00 коп. У задоволенні решти заяви відмовлено.

14 серпня 2024р. до суду від ФОП Мазур Ю.П. надійшла скарга (вх.№2-1313/24 ) щодо дій та бездіяльності приватного виконавця, у якій суд просив суд зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича зняти арешт з грошових коштів, які надходять як пенсія Мазур Юлії Петрівні на карту № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк».

В обгрунтування скарги ФОП Мазур Ю.П. зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича від 27.06.2024р. відкрито виконавче провадження №75406796 з виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 24.06.2024р. у справі №916/2180/24 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Мазур Юлії Петрівні , як фізичній особі - підприємцю та як фізичній особі, що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах ціни позову у розмірі 1 075 481 грн 00 коп.

Постановами приватного виконавця від 27.06.2024р. у зазначеному виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Мазур Юлія Петрівна , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 1 075 481 грн.

Скаржниця зазначає, що на підставі вищенаведених постанов арешт було накладено на грошові кошти, які надходять як пенсія Мазур Юлії Петрівні на карту № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк».

Виходячи з положень ст.68, 70 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», скаржниця вважає, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливе звернення стягнення, та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак, у розмірі не більше 20% за наявності одного виконавчого документа та 50% заробітної плати, пенсії, стипендії за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження).

Скаржниця вважає, що накладення арешту на кошти, що складають пенсію боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із пенсії, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання доходу та достойні умови життя. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату, пенсію боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірі відрахувань із такої заробітної плати, пенсії, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий.

ФОП Мазур Ю.П. зазначила, що 19.07.2024р. вона звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича з заявою про зняття арешту з грошових коштів, що находять як пенсія та у якості додатку додала виписку АТ «КБ «Приватбанк» від 18.07.2024р. по картці/рахунку за період з 01.01.2022р. по 18.07.2024р., що вважає документальним підтвердженням того, що рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на який заборонено законом.

Враховуючи зазначене, скаржниця вважає, що на підставі ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець мав зняти арешт з коштів, що складають пенсію, але цього не зробив, що і стало підставою звернення до суду з зазначеною скаргою на дії /бездіяльність приватного виконавця.

Згідно розпорядження керівника апарату суд від 15.08.2024р., у зв`язку із перебуванням судді Гут С.Ф. у відпустці з 29.07.2024р. по 30.08.2024р., призначено повторний автоматичний розподіл скарги ФОП Мазур Ю.П. на дії/бездіяльність приватного виконавця у справі №916/2180/24. За наслідками повторного автоматизованого розподілу скаргу передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Рога Н.В.

Ухвалою суду від 16.08.2024р. скаргу ФОП Мазур Ю.П. на дії/бездіяльність приватного виконавця у справі №916/2180/24 прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 27.08.2024р.

Ухвалою суду від 27.08.2024р. відкладено розгляд скарги на 05.09.2024р.

02 вересня 2024р. до суду від приватного виконавця Цинєва В.О. надійшли пояснення щодо скарги, у яких суб`єкт оскарження зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 24.06.2024р. встановлено спосіб та порядок виконання, а саме забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах, що належать боржнику, виконавець вважає, що не може самостійно змінювати спосіб та порядок виконання судового рішення, тому і відмовив у задоволенні заяви ФОП Мазур Ю.П. про зняття арешту з коштів, які надходять на рахунок як пенсія.

Крім того, приватний виконавець зазначив, що рахунок боржниці НОМЕР_4 відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» не є рахунком зі спеціальним режимом використання, адже на цей рахунок крім пенсії надходять ще й інші платежі, що підтверджується відповіддю АТ «КБ «Приватбанк» від 23.08.2024р. та банківською випискою по рахунку.

04 вересня 2024р в системі «Електронний суд» ( зареєстровано 05.09.2024р. вх.№32282/24) до суду від ФОП Мазур Ю.П. надійшла відповідь на пояснення приватного виконавця, у якій скаржниця зазначила, що надана приватним виконавцем банківська виписка є неповною та не відображає всі надходження від Пенсійного фонду. При цьому, зазначила, що у відповіді АТ «КБ «Приватбанк» зазначено, що рахунок НОМЕР_4 відкритий для зарахування пенсій.

У додаткових поясненнях, що надійшли до суду 05.09.2024р., приватний виконавець зазначив, що АТ «КБ «Приватбанк» у своїх відповідях зазначав, що рахунок НОМЕР_4 не має спеціального режиму використання, але це жодним чином не свідчить проте, що на такий рахунок не можуть надходити кошти пенсії, оскільки він є поточним.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника скаржника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч.3 ст.327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

За приписами ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно ст.3 зазначеного Закону завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Законом України "Про виконавче провадження" регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020р. в справі №910/7221/17 зазначив, що в силу приписів законодавства виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується "правомірна поведінка" виконавця.

При цьому, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцю надано широке коло прав для реалізації покладених на нього обов`язків. Серед прав виконавця зазначено, крім іншого, право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Крім того, виконавець має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За ст. 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2024р. заяву ТОВ "МУЗЕЙ ІВАНА ФРАНКА" ( вх.№2-1030/24 від 20.06.2024р.) про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Мазур Юлії Петрівні ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як фізичній особі - підприємцю та як фізичній особі, що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах ціни позову у розмірі 1 075 481 грн 00 коп. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Станом на даних час зазначена ухвала суду є чинною.

Як зазначив скаржник, і проти чого не заперечував приватний виконавець, постановами приватного виконавця від 27.06.2024р. у виконавчому провадженні №75406796 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Мазур Юлія Петрівна , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 1 075 481 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство, зокрема, Закон України "Про виконавче провадження" встановлює певний порядок вчинення виконавчих дій та не надає виконавцю права вільного розсуду визначати "доцільно" чи "недоцільно" вживати їх взагалі. А тому він зобов`язаний вчиняти всіх необхідних заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду відповідно до закону, а не крізь призму суб`єктивного сприйняття "доцільності" вирішувати питання: чи здійснювати виконання за виконавчим документом, чи ні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2021 року в справі № 905/2999/17.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021р. в справі №619/562/18 викладено правовий висновок про те, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст.129-1 Конституції України.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 та пункт мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

За таких обставин, у приватного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту з арешту з грошових коштів, що надходять як пенсія Мазур Юлії Петрівні на карту № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк».

При цьому, слід зауважити, що саме скаржником зазначено, що приватний виконавець у постанові про арешт коштів боржника зазначив, що арешт накладено на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, які належать боржнику - Мазур Юлія Петрівна , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 1 075 481 грн, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно наданої скаржником заяви про виплату пенсії або грошової допомоги, поданої за її уповноваженням АТ «КБ «Приватбанк» до УПСЗН у Малиновському районі м.Одеси, Мазур Ю.П. просила нараховані їй суми пенсії (грошової допомоги) перераховувати на її поточний рахунок, який відкрито у відділенні «Одеське №71», поточний рахунок НОМЕР_4 , що і відбувалося у подальшому.

Отже, рахунок НОМЕР_4 не є рахунком, що має спеціальний режим використанням, і згідно наявних у матеріалах справи банківських виписок, на нього надходять, крім пенсії, інші грошові кошти.

Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ФОП Мазур Ю.П. (вх.№2-1313/24 ) щодо дій та бездіяльності приватного виконавця про зобовязання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича зняти арешт з грошових коштів, які надходять як пенсія Мазур Юлії Петрівні на карту № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк».

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 233, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Фізичної особи - підприємця Мазур Юлії Петрівні (вх.№2-1313/24) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича зняти арешт з грошових коштів, які надходять як пенсія Мазур Юлії Петрівні на карту № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» - відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 235 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.09.2024р.

Суддя Н.В. Рога