ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2024 р. Справа№ 910/15949/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2024 про відмову у видачі дублікату наказу у справі №910/15949/20 (суддя - Котков О.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року у справі №910/15949/20 позов задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" грошові кошти у вигляді нестачі вантажу в розмірі 68 403,26 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року у справі №910/15949/20 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року у справі № 910/15949/20 скасовано частково, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції. Позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" грошові кошти у вигляді нестачі вантажу в розмірі 41 175 грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви у розмірі 1265 грн. 31 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1255 грн. 04 коп.

17.06.2021 року на виконання вищезазначеної постанови Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

13.06.2024 року від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява, в якій заявник просить суд видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 року у справі № 910/15949/20 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1255,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Вказана заява мотивована наявністю підстав вважати втраченим наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2024 у справі №910/15949/20 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про видачу дубліката наказу у справі № 910/15949/20 - відмовлено.

Як встановлено судом першої інстанції, оскільки заявник звернувся з даною заявою про видачу дубліката наказу після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а клопотання про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання заявником не подано, заява про видачу дублікату наказу була залишена без задоволення.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та задовольнити заяву про видачу дублікату наказу.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновку місцевого господарського суду про сплив строку пред`явлення наказу до виконання.

Сторони правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до їх електронних кабінетів.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з наступних підстав.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Згідно з частиною першою статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду з заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (подібний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України впродовж строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11).

Щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається з наказу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1255,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, він дійсний до пред`явлення до 30.04.2024 року.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 14.07.2021 направило приватному виконавцю Виконавчого округу Донецької області Олійнику О.І. для примусового виконання вказаний наказ.

27.07.2021 приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1255,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

11.07.2023 приватним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Заявник вказує про отримання постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та про відсутність повернення йому оригіналу наказу.

Згідно Акту приватного виконавця від 22.05.2023 ним встановлено відсутність матеріалів (в паперовому вигляді) виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1255,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі №910/18165/13 зроблено висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Подібний за змістом висновок про перебіг, переривання строку пред`явлення наказу суду до виконання викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 723/3410/15-ц та від 29.01.2020 у справі № 344/19847/18.

Отримавши постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження або постанову виконавця про повернення виконавчого документу (що має місце у цій справі), стягувач стає обізнаним про відсутність примусового виконання судового рішення, що надає йому можливість реалізувати свої правомочності стягувача, вжити заходи щодо подальшого виконання чинного рішення суду.

Враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого документу у цій справі переривався пред`явленням до виконання, рішення суду виконано не було, а стягувач дізнався про винесення постанови про повернення виконавчого документу 11.07.2023, перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з 11.07.2023 (отримання стягувачем інформації про вчинення державним виконавцем відповідної дії - винесення постанови про повернення виконавчого документу), і становить три роки, тобто до 11.07.2026.

Частина п`ята статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" не може тлумачитися як така, що передбачає обчислення нового строку пред`явлення виконавчого документу до виконання після повернення з дати винесення відповідної постанови виконавцем, а не з дати отримання стягувачем відомостей про повернення виконавчого документу/постанови про повернення виконавчого документу, оскільки у разі такого її тлумачення (застосування) обмежуються права стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання такого строку. У разі виникнення певних недоліків виконавчого провадження в частині своєчасного направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документу разом з наказом, втрати поштового відправлення з відповідними постановою та наказом, нівелюється можливість виконання рішення суду за відсутності вини та впливу стягувача (постанова Верховного Суду ві 20.07.2021 у справі №910/20594/15).

Одночасно, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, визначений ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання також перервався.

В свою чергу, з заявою про видачу дублікату наказу стягувач звернувся до суду 13.06.2024, в межах трирічного строку, встановленого ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням його переривання, тобто до спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому заява вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не було враховано судом першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, та відповідно заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про видачу дублікату судового наказу у справі №910/15949/20 задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2024 про відмову у видачі дублікату наказу у справі №910/15949/20 задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2024 про відмову у видачі дублікату наказу у справі №910/15949/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про видачу дублікату судового наказу у справі №910/15949/20 задовольнити.

4. Видати дублікат судового наказу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/15949/20 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1255,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати дублікат наказу від 17.06.2021 у справі №910/15949/20.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 3 028 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 09.09.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко