ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 Справа № 914/208/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, за участю секретаря судового засідання Марти Пришляк, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково дослідний інститут «Будматпроект»,

про стягнення неустойки

представники сторін:

від прокуратури: Рогожнікова Н.Б.;

від позивача: Савко Н.В.;

від відповідача: не з?явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково дослідний інститут «Будматпроект» про стягнення неустойки.

Ухвалою від 29.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

10.06.2024 продовжено строк підготовчого провадження та прийнято збільшення позовних вимог. Ухвалою від зарито підготовче провадження по справі та призначено розгляд по суті.

В судове засідання 02.09.2024 з`явився прокурор та представник позивача, відповідач явку повноваженого представника не забезпечив.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення судом 02.0.9.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція прокурора

Прокуратура просить стягнути неустойку в розмірі подвійної орендної плати в сумі 5 171 487,47 грн за період 01.03.2023 по 05.02.2024.

Позиція позивача

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях просить позовні вимоги задовольнити.

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.09.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (орендодавець, далі РВ ФДМУ), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково дослідний інститут «Львівбудм НДІ проект» (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 116 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлову триповерхову будівлю «А-3», загальною площею 3052,0 м2, за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10, що перебуває на балансі ДП Львівський науково - дослідний проектний інститут «Львів» (далі балансоутримувач).

Згідно з п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання передачі підприємтсва.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування вказане у п. 1.1 договору майно. Вказаний факт підтверджується актом приймання - передачі державного майна від 20.09.2017, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

Строк дії договору 2 роки 364 дні з 20.09.2017 по 17.09.2020 включно (п. 10.1 договору).

20.09.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (орендодавець, далі РВ ФДМУ), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково дослідний інститут «Львівбудм НДІ проект» (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 116 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлову триповерхову будівлю «А-3», загальною площею 3 052,0 м2, за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10, що перебуває на балансі ДП Львівський науково-дослідний проектний інститут «Львів» (далі балансоутримувач).

Згідно з п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання передачі підприємтсва.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування вказане у п. 1.1 договору майно. Вказаний факт підтверджується актом приймання передачі державного майна від 20.09.2017, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

Строк дії договору 2 роки 364 дні з 20.09.2017 по 17.09.2020 включно (п. 10.1 договору).

03.11.2017 сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди нерухомого державного майна № 116 від 20.09.2017, яким договір викладено в новій редакції.

Згідно з п. 10.1 договору цей договір укладено на 10 років з 20.09.2017 по 19.09.2027.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди розрахунку липень 2017 року 181 235,68 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 у справі № 914/3083/20 стягнуто заборгованість по вказаному договору оренди за період з січня 2020 року по вересень 2020 року на користь РВ ФДМУ в сумі 1 218 950, 93 грн основного боргу та штафні санкції, а також розірвано такий.

Вказане рішення набрало законної сили на підставі постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2022.

Відповідач орендоване майно не повернув після розірвання договору оренди, відповідно позивачем нараховано неустойку у розмірі подвійної орендної плати в сумі 3 727 108,22 грн за період з 14.06.2022 по 28.02.2023.

У подальшому Львівська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі РВ ФДМУ до ТОВ «Науково-дослідний інститут «Львівбудм НДІ проект» про стягнення вищевказаної неустойки в сумі 3 727 108,22 грн за період з 14.06.2022 до 28.02.2023, повернення за актом приймання передачі державного майна нежитлової будівлі «А-3» загальною площею 3 052,0 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10 та виселення із зайнятих приміщень.

Рішенням Господарського суду Львівської області №914/1800/23 від 31.10.2023 позов задоволено частково. Вирішено стягнути на користь РВ ФДМУ 3 727 108,22 грн неустойки та виселити ТОВ «Науково дослідний інститут Будматпроект» з державного нерухомого майна - триповерхової будівлі «А-3» загальною площею 3 052,0 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Львівської області № 914/1800/23 від 31.10.2023 стягнуто неустойку за період з 14.06.2022 по 28.02.2023, та те, що відповідач не повернув майно станом на 31.10.2023, позивач нарахував неустойку за період з 01.03.2023 по 30.09.2023 в сумі 3 224 975, 08 грн.

За період з 01.10.2023 по 05.02.2024 розмір неустойки становить 1 946 512,39 грн.

Загальна сума заборгованості заявлена до стягнення становить 5 171 487,47 грн.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно із ч. 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно із ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-XII, який був чинним на час укладення договору оренди).

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річ за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Предметом неустойки відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

Отже, неустойка, право на стягнення якої передбачено нормами ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, а можливість її нарахування обумовлюється не тим, що орендар продовжує користування майном, а з тим, що він не повернув об`єкт оренди у встановлений ч. 2 ст. 795 ЦК України спосіб (шляхом підписання Акту передачі приймання).

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкту договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання - передачі. У разі невиконання обов`язку, передбаченого нормами ч. 1 ст. 785 ЦК України, закон визначає можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.

Право на стягнення неустойки, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання передачі; зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди, і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України відповідач повинен був негайно повернути позивачу об`єкт оренди, чого останнім зроблено не було.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов`язання, не звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 622 ЦК України).

Разом з тим, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ст. 785 ЦК України).

Відтак, оскільки орендарем ТзОВ «Будматпроект» не виконано п. 10.11 договору оренди нерухомого державного майна № 116 від 20.09.2017 із внесеними змінами від 03.11.2017 та таке не повернуто РВ ФДМ за актом приймання - передачі, суд вважає обґрунтованим нарахування відповідно до п. 10.12 вищевказаного договору оренди відповідачу неустойки у розмірі подвійної орендної плати в сумі 5 171 487,47 грн за період 01.03.2023 по 05.02.2024.

Прокурор в порядку частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», 09.11.2023 звернувся до Регіонального відділення з листом, в якому зазначив, що в процесі розгляду Господарським судом Львівської області справи № 914/1800/23 за позовом обласної прокуратури в інтересах держави в особі РВ ФДМУ до ТОВ «Науково дослідний інститут «Будматпроект» про стягнення неустойки та зобов`язання вчинення дій встановлено, що 20.09.2017 між Регіональним відділенням, правонаступником якого є РВ ФДМУ та ТОВ «Науково-дослідний інститут «Будматпроект» укладено договір оренди нерухомого державного майна № 116 (нежитлову будівлю «А-3», загальною площею 3 052,0 м2, за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10, що перебуває на балансі ДП Львівський науково дослідний проектний інститут «Львів»). Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 у справі № 914/3083/20, яке набрало законної сили, вищевказаний договір оренди розірвано.

Державне майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10 не повернуто орендодавцю.

Прокурор надав можливість Регіональному відділенню самостійно відреагувати на виявлене порушення та з`ясувати наявність неустойки за договором оренди від 20.09.2017.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (постанова Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (пункти 38-40)).

Отже, бездіяльністю компетентного органу щодо захисту прав та інтересів держави чи територіальної громади є невжиття ним заходів для такого захисту протягом розумного строку після того, як йому стало або повинно було стати відомо про можливе порушення зазначених прав або інтересів, а не про лист прокурора.

Питання про те, який строк вважати розумним, суд має вирішувати у кожному випадку з огляду на конкретну конфліктну ситуацію.

В даному випадку Регіональним відділенням жодних дій щодо звернення до суду здійснено не було, незважаючи на звернення з цього приводу Львівської обласної прокуратури від 09.11.2023 за № 15/4-54вих-23.

Відтак, позивач, достовірно знаючи про допущені порушення відповідачем, володіючи достатнім обсягом повноважень для належного захисту інтересів держави, не вжив необхідних та достатніх заходів реагування.

Вказані обставини свідчать про нездійснення уповноваженим органом своїх обов`язків у сфері контролю за повнотою та своєчасністю сплати орендної плати за оренду державного майна та як наслідок, неналежний захист інтересів держави, що підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду.

З огляду на те, що РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях не вжито заходів щодо захисту інтересів держави щодо стягнення неустойки, у тому числі шляхом звернення до суду, інтереси держави є порушеними та такими що підлягають захисту в судовому порядку, наявні підстави для здійснення органами прокуратури захисту в суді інтересів держави в особі даного органу.

В даному випадку прокурор не виступає альтернативним суб`єктом звернення до суду, оскільки згаданий суб`єкт владних повноважень хоча і має повноваження захистити інтереси держави, але не звернувся до суду з позовною заявою про захист порушених прав.

Отже, участь прокурора у даній справі є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян.

Водночас, на запит прокуратури від 09.11.2023 за №15/4-54 вих-23 щодо вжиття Регіональним відділенням заходів з приводу заборгованості з орендних платежів, вказано про причини не звернення з позовом до суду у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору (лист № 10-11-05152 від 15.11.2023).

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратурою на адресу Регіонального відділення направлено повідомлення про намір вжиття заходів представницького характеру в межах повноважень, наданих ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» (лист від 19.01.2024).

Саме з врахуванням сукупності зазначених обставин слід констатувати, що прокурор належно виконав передбачений частиною четвертою статті 23 Закону № 1697-VII обов`язок щодо повідомлення компетентного органу про намір звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури.

Керуючись статтями 4, 13, 41, 45, 53, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 236 - 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково дослідний інститут «Будматпроект» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, ідентифікаційний код юридичної особи - 40804492) до державного бюджету України на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, (м. Львів, вул. Коперника, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 42899921) 5 171 487,47 грн неустойки.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково дослідний інститут «Будматпроект» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, ідентифікаційний код юридичної особи - 40804492) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19, , UA 0000774 у ДКСУ у м. Києві) 77 572,32 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Горецька З.В.