номер провадження справи 4/124/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 Справа № 910/6123/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Наталя Григорівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А), представник позивача адвокат Гусєв Павло Володимирович, (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 10, офіс 2)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131В)

про стягнення 73269,16 грн.

01.07.2024 до господарського суду Запорізької області згідно ухвали господарського суду міста Києва від 27.05.2024 у справі № 9910/6123/24 надійшла позовна вих. № 66633/ІНС від 17.05.2024 (вх. № 2025/08-07/24 від 01.07.2024) Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»,», м. Запоріжжя про стягнення 73269,16 грн. збитків в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику.

Пунктом першим прохальної частин позовної заяви позивач просить суд визнати справу малозначною та розгляд справи здійснювати без виклику сторін.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 справу №910/6123/24 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6123/24 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/124/24, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк, на який введено в Україні режим воєнного стану, продовжений до 11.11.2024.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, мотивовані посиланням на приписи ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК Кодексу, ст. ст. 27 Закону України «Про страхування», на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача 73269,16 грн. збитків в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 08.07.2024 у справі № 908/386/24 відповідачу запропоновано у строк до 24.07.2024, але не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, а також у строк до 20.08.2024 подати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Позивачу цією ж ухвалою суду запропоновано у строк до 07.08.2024 подати суду відповідь на відзив на позовну заяву.

Відповідачем на підставі ст., ст. 165, 251 ГПК України через підсистему Електронний суд ЄСІТС подано Відзив на позовну заяву за вих. №б/н від 23.07.2024 (вх. №14868/08-08/24) від 24.07.2024, відповіднодо якого відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю. Так, зокрема відповідач зазначає, що Акт технічного стану квартири АДРЕСА_1 є недопустимим доказом залиття приміщення, оскільки він складении? не за формою зазначеною в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територіи?, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 року № 76. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не доведено тои?? факт, що саме діяння ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕИ? ЗАПОРІЖЖЯ» підпадають під вимоги чинного законодавства, які є необхідними для покладення на нього відповідальності, також відсутніи? причинно-наслідковии? зв`язок між протиправним діянням та заподіянням збитків також відсутні докази вини та допустимі докази, як Акт залиття, експертнии? висновок, зведении? кошторис, складении? будівельною організацією. На підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

29.07.2024 через підсистему «Електронний суд» Акціонерним товариством «Страхова компанія «КРАЇНА» подано відповідь на відзив на позовну заяву б/н від 29.07.2024 (вх. № 15095/08-08/24 від 29.07.2024).У відповіді на відзив позивач зауважив, що для підтвердження факту залиття квартири позивачем надано документ складении? працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людеи? Запоріжжя» на якому міститься підписи уповноважених представників відповідача. Крім того, зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу для спростування вини неналежного утримання маи?на внаслідок якого сталося затоплення маи?на застрахованого у позивача, що вказує на и?ого бездіяльність щодо утримання маи?на.

Відповідачем через підсистему Електронний суд ЄСІТС подано заперечення на відповідь на відзив за вих. №б/н від 02.08.2024 (вх. №15514/08-08/24) від 05.08.2024 в яких відповідач підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 07.08.2024 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.09.2024.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

11.10.2021 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» (Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами № YA/256051 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, вказаним у Договорі, саме - квартири за адресою: АДРЕСА_2 (далі Договір № YA/256051).

У відповідності до умов Договору № YA/256051 страхування Позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

Згідно п. 5.5 Договору № YA/256051 встановлено франшизу у розмірі 500,00 грн.

02.11.2021 відбулося пошкодження застрахованого майна (страховий випадок) внаслідок його залиття, у зв?язку з аварійною ситуацією, від виникнення отвору(свиша) на прямолінійній ділянці металевого трубопроводу опалення 76мм на технічному поверсі над кв. АДРЕСА_1 .

На підтвердження факту страхового випадку ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» складено та підписано Акт Технічного стану квартири АДРЕСА_1 , (наразі Перша ливарна), який затверджений та підписанийтехнічним директором ТОВ«Місто для людей Запоріжжя» Сороченко Д.В.

Зазначений Акт має підписи менеджера по домоуправлінню ТОВ «Місго для людей Запоріжжя» - Стегайлова Ю.М. та менеджера по домоуправлінню ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»- Крат І.М.

Зазначеним Актом встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 затоплено у зв?язку з аварійною ситуацією, від виникнення отвору(свиша) на прямолінійній ділянці металевого трубопроводу опалення 76мм на технічному поверсі над кв. 31.

04.11.2021представником Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» за участю страхувальника - ОСОБА_1 складено та підписано акти огляду місця події/пошкодженого майна.

10.12.2021 Страхувальник звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами № YA/256051 від 11.10.2021.

Згідно Звіту № 256051від 08.12.2021з визначення розміру матеріального збитку завданого об?єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ільченко Д. В., розмір матеріального збитку для оздоблення становить 54 904,80 грн. з врахуванням ПДВ, для рухомого майна - 18 864,36 грн., що разом складає 73769,16 грн.

Страховим актом № 15/66633/2.1.10.,2.1.9 від 05.01.2022 позивач визначив до виплати страхувальнику страхове відшкодування в сумі 73269,16 грн. (73769,16 грн. 500 грн. франшиза).

Платіжним дорученням № 310 від 12.01.2022 позивач перерахував на рахунок Дударенко Д.В. (Страхувальника) 73269,16 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (Управитель, відповідач у справі) та співвласниками багатоквартирного будинку м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, (наразі Перша ливарна) буд. 29 (Замовник), укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №06/09/17-877 (далі Договір №06/09/17-877).

Відповідно до п.1 Договору №06/09/17-877, управитель зобов?язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об?єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об?єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації

забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об?єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов?язані зуправлінням об?єктом, уразі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Згідно з п.2 Договору №06/09/17-877, загальні відомості про об?єкт зазначаються в додатку 1 до цього договору, який є його невід?ємною частиною.

Пунктом 8 Договору №06/09/17-877 сторони обумовили, що управитель зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію та утримання об?єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир та приміщень такого об??єкта; вживати в установлений законодавством строк заходів до ліквідації аварійних ситуацій та усунення порушень якості послуг; проводити огляд основних конструктивних елементів будинків і споруд об?єкта, за результатами якого складати відповідні акти та забезпечувати проведення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів згідно із стандартами, нормативами, нормами, порядками, правилами, вимогами щодо строків та регламентами.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення виплат з настанням страхової події, у відповідності до Договору добровільного комплексного страхування майна та відповідальностіперед третіми особами № YA/256051від 11.10.2021, в порядку статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування».

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та управителя багатоквартирного будинку визначені у статті 8 Закону «Про житлово-комунальні послуги».

Так зокрема, згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: 1)забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; 2) від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків; 3) вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку; 4) інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; 5) у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг; 6) укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг; 7) за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; 8) у разі прийняття відповідного рішення співвласниками багатоквартирного будинку приймати на банківський рахунок, відкритий для розрахунків за окремим багатоквартирним будинком для цієї мети, внески на проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, орендну плату і плату за сервітути та забезпечувати проведення відповідних розрахунків, а також на запит будь-якого співвласника багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, надавати інформацію про рух коштів на відповідному рахунку; 9) вести окремий облік доходів і витрат за кожним багатоквартирним будинком, що перебуває в його управлінні, та забезпечувати співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до такої інформації щодо їхнього будинку у порядку, визначеному договором; 10) щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження; 11) направляти протягом п`яти робочих днів відповідним виконавцям отримані скарги споживачів щодо надання комунальних послуг, якщо вирішення таких скарг стосується обов`язків виконавців послуг (робіт); 12) у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, здійснювати облік обсягу відповідних спожитих комунальних послуг та їх оплати, у тому числі стосовно кожного співвласника; здійснювати розподіл між співвласниками обсягу спожитої комунальної послуги відповідно до законодавства; 13) у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, відкривати поточний рахунок із спеціальним режимом використання за кожною комунальною послугою для проведення розрахунків згідно з колективним договором про надання комунальних послуг у загальному порядку, визначеному Національним банком України для відкриття поточних рахунків. За згодою сторін договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком також може бути передбачено інші права та обов`язки управителя багатоквартирного будинку.

Судом встановлено, що обслуговування по утриманню будинку по вул. Червоногвардійська, (наразі Перша ливарна) буд. 29 в м. Запоріжжя проводиться ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».

Відповідач підтверджує, що правовідносини з управління багатоквартирним будинком по вул. Червоногвардійська, (наразі Перша ливарна) буд. 29 в м. Запоріжжя врегульовані договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №06/09/17-877від 06.09.2016.

Відповідач також не заперечує, що згідно умов даного договору ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» взяло на себе зобов`язання надавати з управління багатоквартирним будинком.

З наведеного слідує, що ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» взяло на себе зобов`язання з поточного ремонту будинку, в тому числі забезпечення функціонування та підтримку в робочому безаварійному стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи системи водовідведення (каналізації).

Наказом Державного комітету України з питань Житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 затверджено «Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі Правила).

За приписами «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 (далі - Правила) Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

До цих послуг віднесено: проведення загальних та профілактичних оглядів; огляд труб, згонів, відводів, переходів, трійників, хрестовин, місць проходження крізь стіни та перегородки (пункт 3 «Переліку складових послуги з управління багатоквартирним будинком таперіодичність надання» конкурсної документації), яке відбувається 2 рази на рік (додаток № 3 «Періодичність надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання. водовідведення централізованого опалення» до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 25.12.2013 року за ресстр. № 603.

Пунктом 2 Правил передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Планові огляди житловихбудинків розподіляютьсяна загальні та профілактичні.

Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей іприйняття рішень щодо хї усунения, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період.

Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік навесні та восени (весняний та осінній) огляди та здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ат представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. Уразі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти експерти проектних інститутів та спеціалізованихорганізацій.

Згідно з підпунктом 2.3.6 пункту 2.3 Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена Правилами. Зазначений акт має містити опис того, що трапилося і наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); причину залиття/аварії (зокрема, несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи, незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу трубопроводів); висновки і рекомендації комісії, у тому числі про те, хто заподіяв шкоду. Вказаний акт підписується членами комісії, а також мешканцями квартир, які з ним ознайомлені.

Як вбачається з відзиву Відповідач заперечує з тих підстав, що Акт технічного стану квартири АДРЕСА_1 є недопустимим доказом залиття приміщення, оскільки він складении? не за формою зазначеніи? в 76 правилах, зокрема в акті не зазначені ПІБ власника квартири, дати складання акту та дати залиття квартири, а також немає підписів власників квартири про ознаи?омлення та не міститься даних про присутність власника при складанні даного акту. Відповідно вважає, що покладати відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, що призвели до завдання шкоди третім особам на відповідача - не має підстав.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що 04.11.2021 (дата залиття 02.11.2021) комісією у складі менеджера по домоуправлінню ТОВ «Місго для людей Запоріжжя» - Стегайлова Ю.М. та менеджера по домоуправлінню ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»- Крат І.М.проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 , (наразі Перша ливарна) на предмет залиття та за результатом такого обстеження встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 затоплено у зв?язку з аварійною ситуацією, від виникнення отвору(свиша) на прямоліційній ділянці металевого трубоцроводу опалення 76ммна технічному поверсі надкв. 31. При візуальному огляді також встановлено, що на вказаній ділянці трубопроводу зварні і будь які зєднання відсутні 04.11.2021р. Аварійною службою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» виконано зварювальні роботи металевої ділянки трубопроводу опалення 0,76 мм і ліквідована аварійна ситуація. Після виконаних робіт був заповнений трубопровід теплоносієм.

Про результати даного обстеження було складено відповідний Акт технічного стану квартири АДРЕСА_1 , підписаний усіма членами комісії та затверджений і підписаний технічним директором ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» Сороченко Д.В.

Отже, Актом технічного стану квартири АДРЕСА_3 » фактично підтвердила перелік пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 .

Суд також зазначає, що огляд місця події та квартири без повідомлення власників квартири не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за спричинення шкоди застрахованому майну та для звільнення відповідача від обов`язку сплатити суму збитків позивачу.

Виходячи з принципів розумності та справедливості і не допускаючи проявів надмірного формалізму, суд відхиляє зазначені доводи відповідача.

Також, судом береться до уваги, що 04.11.2021представником Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» за участю страхувальника - ОСОБА_1 складено та підписано акти огляду місця події/пошкодженого майна.

Щодо тверджень представника відповідача, що Звіт про незалежну оцінку № 256051 від 08.12.2011 року та висновок про вартість заподіяноі? шкоди також складении? всупереч чинному законодавству, суд зауважує, що звіт виконано належним оцінювачем, який має спеціальні знання та навики та виконує свою роботу об`єктивно, незалежно від думки сторони, яка здійснила замовлення оцінки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідачем не надано жодного доказу для спростування вини неналежного утримання маи?на внаслідок якого сталося затоплення застрахованого маи?на.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам відповідача оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Ч. 1,2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Судом встановлено, АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» виплатило суму страхового відшкодування за договором № YA/256051від 11.10.2021 на користь страхувальника в розмірі 73269,16грн., відтак має право на компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування на підставі статті 993 ЦК та статті 27 Закону №85/96-ВР з осіб, відповідальних за завдані збитки.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови , що дії останньої були неправомірними , між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balanceofprobabilities) або «перевага доказів» (preponderanceoftheevidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clearandconvincingevidence); «поза розумним сумнівом» (beyondreasonabledoubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - «вірогідності доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «BruallaGomezdeLaTorre v. Spain» від 19.12.97 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування» поза розумним сумнівом («beyondreasonabledoubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві, як такі, що побудовані на концепції негативного доказу, яка суперечить принципу змагальності, не містить доказів на спростування відповідних тверджень позивача про належне забезпечення функціонування та підтримку в робочому безаварійному стані елементів внутрішньобудинкових систем будинку.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.,ст. 46, 129, 191, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»,м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131В, ідентифікаційний код юридичної особи 41279924) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», (04176, м. Київ, вул. Електриків,буд. 29А, ідентифікаційний код юридичної особи 20842474) 73269 (сімдесят три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 16 коп.страхового відшкодування та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 04» вересня 2024 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.