Справа № 909/413/21 (909/649/22)
УХВАЛА

09.09.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Стефанів Т. В., розглянувши заяву третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 від 02.09.2024 (вх. № 7717/24 від 03.09.2024) про відвід судді у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Агрос-Віста"

до відповідачів

Приватного підприємства "Гарант",

ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 : ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в межах справи № 909/413/21 про банкрутство Приватного підприємства "Гарант",

у с т а н о в и в :

Ухвалою від 20.08.2024 суд постановив прийняти до розгляду та відкрити провадження за заявою представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Зелінського П. Л. б/н від 02.08.2024 (вх. № 6964/24 від 02.08.2024) про перегляд ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 за нововиявленими обставинами у справі № 909/649/22 в межах справи № 909/413/21 про банкрутство Приватного підприємства "Гарант".

03.09.2024 до суду від третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 надійшла заява від 02.09.2024 (вх. № 7717/24) про відвід судді Стефанів Т. В.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на наявність передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України підстав для відводу судді, відповідно до положень якої, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Так, заявник зазначає, що суддя Стефанів Т. В. не може брати участі у розгляді даної справи, так як:

- при розгляді даної справи суддя Стефанів Т. В. не взяла до уваги ключові докази з сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не навела мотивів відхилення аргументів щодо істотних недоліків висновку експерта в частині проведеної оцінки, відхилення аргументів щодо дійсної ринкової вартості нерухомого приміщення, яке є предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу, яка підтверджується висновком Звіту про оцінку нерухомого майна, та відхилення іншого важливого доказу - договору купівлі-продажу майна від 07.09.2018 року, згідно якого ПП "Гарант" придбав у Івано-Франківського ПАТ "Індуктор" в собі ліквідатора - арбітражного керуючого Насадюка В. В. спірне приміщення у даній справі на аукціоні за ціною 800 000 грн., тобто, ще за нижчою ніж продав відповідачу - ОСОБА_2 по оскаржуваному договору;

- при постановленні рішення (ухвали 07.02.2023) суд взяв до уваги та керувався недопустимим доказом, не досліджуючи його в сукупності з іншими доказами - звітом про оцінку майна, аналогічними договорами, даними балансової вартості, ціною майна, за яку його було придбано;

- очевидним є той факт, що суддя Стефанів Т. В. не мала наміру брати до уваги ключові докази ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки, якщо б вона їх взяла до уваги та дослідила належним чином, то в позові слід було відмовити, однак з невідомих причин, суддя Стефанів Т. В. цього робити не бажала;

- рішенням дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 02.07.2024 № 3 притягнуто експерта ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, в якому підтверджено, що Висновок № 039/11-2022 експертного будівельного технічного дослідження від 02.12.2022 щодо ретроспективної оцінки нерухомого майна зроблено із суттєвими порушеннями законодавства України, як щодо форми так і змісту;

- апеляційним судом скасовано рішення судді першої інстанції Стефанів Т. В. у справі № 909/413/21 (909/1074/22) щодо витребувано майна, яку вона також упереджено розглянула, не взяла до уваги практику Верховного Суду, не врахувала докази добросовісності ОСОБА_1 та поклала на останнього надмірний тягар відповідальності на основі власних припущень.

Розглянувши подану заяву про відвід, суд вважає, що правові підстави для її задоволення відсутні з огляду на таке.

Так, згідно положень ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Водночас, обґрунтування заявника зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді Стефанів Т. В. за результатами розгляду справи № 909/413/21 (909/649/22) та №909/413/21 (909/1074/22).

Приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таку, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Згідно з ч. 3 ст. 198 ГПК України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (статті 126, 129 Конституції України).

Зважаючи на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про існування упередженості судді у розгляді відповідної справи та не є підставою для відводу судді Стефанів Т. В. від розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Стефанів Т. В. є необгрунтованою.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заяву про відвід подано раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, вона підлягає передачі для визначення судді, який не входить до складу суду, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці вирішення питання про відвід у даній справі здійснюється поза межами вказаного строку.

Керуючись ст. 32, 35, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

Справу передати для вирішення питання про відвід судді Стефанів Т. В. у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 09.09.2024.

Суддя Т. В. Стефанів