ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Справа № 925/820/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Овопрайм, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю Світ Ласощів,

м. Черкаси

про стягнення 72 243 грн. 28 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Овопрайм до товариства з обмеженою відповідальністю Світ Ласощів про стягнення 72 243 грн. 28 коп., а саме: 59 052 грн. 00 коп. основного боргу, 10 227 грн. 66 коп. пені, 1 915 грн. 24 коп. інфляційних втрат та 1 048 грн. 38 коп. 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №8-2023 від 20 жовтня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Ухвалу суду від 09 липня 2024 року було направлено відповідачу за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Чигиринська, 11, м. Черкаси, 18006.

Однак вищевказана ухвала повернулася до суду 17 липня 2024 року, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином вважається, що відповідач отримав ухвалу суду від 09 липня 2024 року у справі 15 липня 2024 року (день проставлення відповідної відмітки у поштовому повідомленні).

Сторони в розумні інтервали часу зобов`язані вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, як це, зокрема, вказано в п. 41 та п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України та Олександр Шевченко проти України.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю Овопрайм (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Світ Ласощів (покупець) було укладено договір поставки №8-2023.

Згідно п. 1.1. вищевказаного договору постачальник зобов`язався згідно замовлення покупця та на умовах, передбачених договором, продати, поставити та передати товар покупцю, а покупець зобов`язався прийняти товар постачальника і здійснити своєчасну оплату отриманого від постачальника товару на умовах визначених договором та за цінами згідно накладної (видаткової та / або товарно-транспортної) на товар.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач свій обов`язок щодо постави товару виконав та поставив відповідачу товар на загальну суму 258 552 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №851 від 30 жовтня 2023 року.

Водночас обов`язок щодо оплати поставленого товару відповідач виконав частково, сплативши позивачу 199 500 грн.

У зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 59 052 грн. боргу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.1. договору оплата кожної отриманої партії товару здійснюється покупцем в безготівковій формі протягом 14 календарних днів з моменту (дати) отримання товару (підписання накладної на товар).

Враховуючи приписи п. 3.1. договору, кінцевий термін оплати за поставлений товар 13 листопада 2023 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного виконання на підставі умов договору розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином борг в розмірі 59 052 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1 915 грн. 24 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з листопада 2023 року по травень 2024 року та 1 048 грн. 38 коп. 3% річних, нарахованих за період з 15 листопада 2023 року по 17 червня 2024 року на суму боргу.

Здійснивши перевірку правильності нарахування 3% річних та інфляційних судом встановлено, що розмір інфляційних нараховано позивачем вірно, 3% річних за вищевказаний період складають 1 046 грн. 13 коп.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягає стягненню 1 915 грн. 24 коп. інфляційних втрат та 1 046 грн. 13 коп. 3% річних, а в решті вимог про стягнення річних слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

У відповідності до п. 4.1. договору у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п.3.1 договору), покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, від суми прострочення платежу за кожний день такого прострочення, а також проценти річних від суми (ціни) не виконаного (грошового) зобов`язання в розмірі визначеному законодавством України.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 10 227 грн. 66 коп. пені, нарахованої за період з 15 листопада 2023 року по 17 червня 2024 року на суму боргу.

Проте, позивачем при нарахуванні пені порушено вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому судом враховано, що п. 4.1. договору не містив умови нарахування пені понад строки, що встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Отже, розмір пені нарахований за період з 15 листопада 2023 року по 13 травня 2024 року (шестимісячний строк встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України) на суму боргу 59 052 грн. 00 коп. складає 8 709 грн. 41 коп.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 8 709 грн. 41 коп., а в решті вимог про стягнення пені слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Світ Ласощів, вул. Чигиринська, 11, м. Черкаси, ідентифікаційний код 03771732 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Овопрайм, проспект Лобановського, 36, м. Київ, ідентифікаційний код 43559004 59 052 грн. 00 коп. основного боргу, 8 709 грн. 41 коп. пені, 1 915 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 1 046 грн. 13 коп. 3% річних та 2 964 грн. 11 коп. судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 09 вересня 2024 року.

Суддя А.В.Васянович