РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2024Справа № 910/8398/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 20 548,68 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 20 548,68 грн. вартості втраченого при здійсненні перевезення вантажу

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням своїх зобов`язань перевізника вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та встановлено строки надання заяв по суті.

Відповідачем 22.07.2024 сформовано в системі «Електронний суд» відзив, яким заперечено вимоги повністю з огляду на відсутність вини та порушень умов договору перевезення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до комерційного акту №450003/17/12 від 10.03.2024, складеного станцією Нижньодніпровськ-Вузол у вагоні №53171047, який рухався за маршрутом станція Покровськ - станція Бурштин відповідно до залізничної накладної №49185986 від 09.03.2024, мають місце поглиблення та недостача 4 750 кг вантажу .

Комерційним актом №482004/12/13 від 08.03.2024, складеного станцією Покровськ, зазначено, що у вагоні №60724432, який рухався за маршрутом станція Курахівська - станція Бурштин відповідно до залізничної накладної №49236607 від 09.03.2024, виявлено сліди ходіння, виїмки над 4-7 люками вагону, відсутність маркування в цих місцях та недостачу 1 400 кг вантажу.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у залізничних накладних, фактичній масі вантажу.

Вантажовідправником за залізничними накладними №49185986 та №49236607 є позивач у даній справі.

Таким чином, саме позивачу було нанесено збитки втратою під час перевезення 6 150 кг вугілля.

За приписами статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до довідок позивача (вантажовідправника) вартість втрачених: 4 750 кг вугілля, що перевозилось у вагоні №53171047, складає 4 292,72 грн. за 1 тону; 1 400 кг вугілля, що перевозилось у вагоні №60724432, складає 4 518,80 грн. за 1 тону.

Таким чином, надані позивачем документи є належними доказами, що підтверджують вартість втраченого товару, що зумовлює відхилення доводів відповідача в частині недоведеності розміру збитків.

Крім того, судом відхилено і доводи відзиву в частині недоведеності позивачем вини відповідача у втраті вантажу. У даному випадку судом має застосовуватись презумпція вини перевізника, що зумовлює процесуальний обов`язок відповідача доводити відсутність своєї вини без відповідного обов`язку позивача доводити її наявність.

Доводи відповідача в частині цілісності вагону та відсутність пошкоджень пломбувань спростовуються відповідними залізничними накладними (вантаж перевозився насипом у відкритому вагоні) та комерційними актами (наявність ознак викрадення вантажів з пошкодженням маркування).

Окремо суд має зазначити, що кількість втраченого вантажу у даному випадку визначена посадовими особами відповідача з застосуванням технічних засобів відповідача, що спростовує його доводи у відповідній недоведеності вимог позову.

Відповідачем при прийнятті вантажів до перевезень, які є предметом даного судового дослідження, не було зроблено жодних письмових зауважень, щодо непридатності вагонів, неналежного завантаження, у тому числі невжиття заходів ущільнювання, тощо.

Відповідно, за відсутності письмових зауважень чи застережень, відповідач прийняв зобов`язання та відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Таким чином, у даному випадку саме відповідач несе відповідальність за втрату, нестачу або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

За позитивно-правовими приписами статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт» підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Статтею 110 Статуту залізниць України визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажу.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (стаття 113 Статуту залізниць України).

За приписами статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Враховуючи наведене, судом встановлено наявність у позивача права на отримання від відповідача грошового відшкодування збитків, які виникли й нього внаслідок втрати частини вантажу під час його перевезення.

Судом перевірено розрахунок позивача відповідної позовної вимоги та встановлено його арифметичну вірність та врахування вимог статті 114 Статуту залізниць України (недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення).

Враховуючи наведене, суд задовольняє позов повністю.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька область, Мар`їнський район, село Вовчанка, вулиця Нагорна 1-А; ідентифікаційний код 33959754) 20 548,68 грн. збитків та 3 028,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Ю.Кирилюк