РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2024Справа № 910/3454/20

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Ковачової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/3454/20

За позовом Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; )

До Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" (03039, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 37; )

За участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (04128, м. Київ, вул. Берковецька, буд. 6-К)

2. Київська міська державна адміністрація (03680, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 31, корпус 2)

За участі Військового прокурора Київського гарнізону

про звільнення частини самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення безпідставно збережених коштів 123 370,00 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Гайдамаченко В. Г. - адвокат, довіреність №б/н від 01.06.2023;

Від відповідача: ОСОБА_2, - самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ;

Від відповідача: Дереза Т. П, - адвокат, довіреність №б/н від 09.10.2023;

Від третьої особи-1: Песиголовець Я. О., адвокат довіреність від 08.05.2023

Від третьої особи-2: не прибув;

Прокурор: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" (далі - відповідач) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, а саме звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення безпідставно збережених коштів. У зв`язку з цим позивач просить:

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки (кадастровий номер :82:085:0001, цільове призначення - промисловості, комерційного використання і громадського призначення) поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві постійного користування належить Державному підприємству "ІНФОРМАЦІЯ_1", шляхом здійснення демонтажу паркану та самовільно встановлених будівель та споруд, а також приведення загаданої вище частини земельної ділянки в належний для цільового використання стан;

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" відшкодувати Державному підприємству "ІНФОРМАЦІЯ_1" суму безпідставно збережених коштів у розмірі 123 370,00 грн.

16.03.2020 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 03.07.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

26.03.2020 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

31.03.2020 суд ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання у справі на 12.05.2020 та залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державний концерн "Укроборонпром" та Київську міську державну адміністрацію.

21.04.2020 до суду від Військової прокуратури Київського гарнізону надійшла заява про вступ у справу.

29.04.2020 до суду від відповідача надійшов відзив разом з клопотанням про долучення доказів.

05.05.2020 до суду від ДК «Укроборонпром» надійшли письмові пояснення.

12.05.2020 до суду від позивача та від ДК «Укроборонпром» надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні 12.05.2020 суд на місці ухвалив відкласти підготовче судове засідання на 16.06.2020.

15.05.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

21.05.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15.06.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів.

16.06.2020 до суду від Київської міської державної адміністрації надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

16.06.2020 суд ухвалою-викликом повідомив учасників справи про те, що судове засідання призначене на 16.06.2020 не відбулось, наступне підготовче судове засідання призначено на 04.08.2020.

21.07.2020 до суду від Київської міської державної адміністрації надійшли письмові пояснення у справі.

28.07.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів.

04.08.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 04.08.2020 суд задовольнив частково клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" про витребування доказів, витребував від Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1": (1) витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :82:085:0001, місце розташування якої м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3, площею 4,1617 га за період з 2012 по 2019 роки; (2) докази, які підтверджують, що земельна ділянка з кодом 82085002 кварталу 82085, площею 1417,27 кв. м. по АДРЕСА_1, якою користується ОСББ "Либідь-3", є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:085:0001 по Саперно-Слобідському проїзду, 3, в м. Києві, яка перебуває у користуванні ДП "ІНФОРМАЦІЯ_1", та відклав підготовче засідання по справі на 08.09.2020.

Також у судовому засіданні 04.08.2020 за ініціативою суду поставлено на обговорення питання про необхідність призначення судово-технічної земельної експертизи, запропоновано учасникам справи подати питання, які вони вважають варто поставити на вирішення експерту.

26.08.2020 до суду від Військової прокуратури Київського гарнізону надійшли пояснення.

03.09.2020, 07.09.2020 та 08.09.2020 до суду від ДК «Укроборонпром» надійшли письмові пропозиції щодо питань, які необхідно поставити на вирішення судово-технічної земельної експертизи та клопотання про приєднання доказів.

07.09.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 08.09.2020 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 13.10.2020.

13.10.2020 до суду від відповідача надійшла заява із питаннями, які необхідно поставити на вирішення експертизи.

У судовому засіданні 13.10.2020 суд ухвалою: призначив у справі № 910/3454/20 за ініціативою суду комплексну судову експертизу (будівельно-технічну та земельно-технічну), проведення якої доручив експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6); провадження у справі № 910/3454/20 зупинив до надання висновків комплексної судової експертизи (будівельно-технічної та земельно - технічної) призначеної у справі. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

Чи розташовані в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600) будинок АДРЕСА_1 та/або інші будівлі і споруди, що належать (обслуговуються) Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1)?

Якщо так, визначити фізичні характеристики земельної ділянки (конфігурацію, площу, проміри), яку використовує на момент проведення судової експертизи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1), в межах земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600).

Надати графічну схему такої земельної ділянки по відношенню до земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600).

Встановити, які саме будівлі і споруди, якого року будівництва (їх фактичне розташування в межах земельної ділянки за кадастровим № :82:085:0001, вид та площу), що належать (обслуговуються) Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1) розташовані на земельній ділянці, яку фактично використовує на момент проведення судової експертизи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1), в межах земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600)?

Надати схематичне зображення фактичного розташування будівель та споруд, в тому числі парканів, огорож тощо по відношенню до земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600).

Яка площа (розмір) земельної ділянки необхідна для обслуговування будинку АДРЕСА_1, у відповідності до державних будівельних норм та інших нормативно - правових актів з питань планування і забудови територій?

Яку площу земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600) фактично використовувало Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1) для обслуговування будинку АДРЕСА_1 та інших будівель та споруд в 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 та 2019 роках?

11.01.2021 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.

19.01.2021 суд ухвалою поновив провадження у справі, задовольнив клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів та зупинив провадження у справі.

22.06.2021 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про забезпечення обстеження об`єктів дослідження.

05.07.2021 суд ухвалою поновив провадження у справі, задовольнив клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про забезпечення обстеження об`єктів дослідження та зупинив провадження у справі.

21.07.2021 до суду надійшла заява ДК «Укроборонпром» про процесуальне правонаступництво, в якій останній просив суд залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонд державного майна України замість ДК «Укроборонпром».

09.12.2021 до Господарського суду міста Києва з супровідним листом від 19.11.2021 повернулися матеріали господарської справи №910/3454/20 разом з висновком експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44, складеного за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи призначеної ухвалою від 13.10.2020.

Ухвалою від 14.12.2021 суд поновив провадження у справі №910/3454/20 та призначив підготовче судове засідання на 13.01.2022.

Також ухвалою від 14.12.2021 суд задовольнив заяву ДК «Укроборонпром» про процесуальне правонаступництво та здійснив процесуальне правонаступництво у справі, замінивши третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ДК «Укроборонпром» на його правонаступника Фонд державного майна України.

12.01.2022 від Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшов лист, в якому пропонувалося вирішити питання про вступ Київської міської прокуратури у справу.

У судовому засіданні 13.01.2022 суд на місці ухвалив відкласти підготовче судове засідання до 01.02.2022.

01.02.2022 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18, в якій позивач просив суд:

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що огороджена парканами біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та розташована в межах земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3 кадастровий номер :82:085:0001, шляхом приведення даної земельної ділянки в належний для цільового використання стан, звільнення території від рухомого майна та здійснення демонтажу (знесення) двоповерхової будівлі із газобетонних блоків загальною площею під забудовою 38, 0 кв. м., гаражів 3 шт. (18+19+23 кв. м.), прибудинкової господарської будівлі до гаражу (площею 23 кв. м.) площею 9, 0 кв. м., вбиральні загальною площею під забудовою 6, 0 кв. м., господарської будівлі 12, 0 кв. м., господарської будівлі 6, 0 кв. м, колодязів, прибудинкових сходів до фасаду житлового будинку для доступу до приміщень другого поверху, влаштованого покриття із асфальтобетону, з бетону та тротуарних бетонних плит, мощення із тротуарних плиток, огорожі, яка обладнана воротами (2 шт.) та хвіртками (2 шт.), а також будь-яких інших об`єктів нерухомого та рухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на огородженій парканами території, площею 1395 кв. м. та перебувають за межами одноповерхового житлового будинку.

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" відшкодувати Державному підприємству "ІНФОРМАЦІЯ_1" суму безпідставно збережених коштів у розмірі 114 838, 35 грн.

01.02.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів та клопотання про зупинення провадження у справі, до якого відповідач долучив висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.07.2021 №2765/1733.

У судовому засідання 01.02.2022 суд на місці ухвалив прийняти заяву позивача про зміну предмету позову від 28.01.2022 за вих. №18, відмовити у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та про зупинення провадження у справі. Підготовче судове засідання відклав на 17.03.2022.

03.02.2022 до суду від позивача надійшла дублююча заява про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18.

Судове засідання, призначене на 17.03.2022, не відбулось, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення росії на територію України та введенням указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 № 2212-IX в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та відсутністю можливості забезпечити розгляд справи у відкритому судовому засіданні із забезпеченням безпеки працівників суду та відвідувачів суду.

13.06.2022 суд ухвалою викликом-повідомлення повідомив учасників справи про визначення нової дати судового засідання на 12.07.2022.

07.07.2022 до суду від відповідача надійшов відзив з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18.

У судовому засіданні 12.07.2022 суд на місці ухвалив оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні на 30.08.2022, поновити строк для подання відзиву, встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив до 22.07.2022, встановити третім особам строк для подачі пояснень до 02.08.2022.

27.07.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

29.07.2022 від Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшов лист, в якому пропонувалося вирішити питання про вступ Київської міської прокуратури у справу.

29.08.2022 до суду від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні 30.08.2022 суд на місці ухвалив залишити без розгляду заяву Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про вступ у справу Київської міської прокуратури, закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 18.10.2022.

22.09.2022 до суду від Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшов лист про розгляд справи за відсутності прокуратури.

18.10.2022 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 18.10.2022 суд, заслухавши вступне слово позивача та пояснення третьої особи - Фонду державного майна України, на місці ухвалив за власною ініціативою викликати судового експерта для надання роз`яснень щодо висновку експерта, зокрема відповіді на питання №2.3. та №2.4. висновку від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44, відкласти судове засідання по суті на 08.11.2022. Мотиви прийнятих у судовому засіданні 18.10.2022 рішень викладені судом в ухвалі від 24.10.2022

В судовому засіданні 08.11.2022 суд, заслухавши усні пояснення експертів щодо складеного ними висновку експертів, ухвалив: 1) повернутись до стадії підготовчого провадження; 2) призначити у справі додаткову експертизу; 3) зупинити провадження у справі до отримання висновків додаткової судової експертизи, про що постановив відповідну ухвалу. На вирішення додаткової експертизи поставлено питання:

Яку площу займає житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить (обслуговується) Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1) та розташований в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600)?

Яка площа необхідна для обслуговування будинку АДРЕСА_1, що належить (обслуговується) Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Либідь - 3» (АДРЕСА_1) та розташований в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно - Слобідський проїзд, 3 за кадастровим № :82:085:0001, загальною площею 4, 1617 га, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ідентифікаційний код 24967600)?

07.12.2022 Господарський суд міста Києва супровідним листом вих. № 910/3454/20/5543/2022 направив на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи № 910/3454/20 для проведення експертизи.

13.03.2023 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експертів про надання роз`яснень та додаткових матеріалів, забезпечення об`єктів дослідження.

24.03.2023 суд ухвалою поновив провадження у справі, задовольнив клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання роз`яснень та додаткових матеріалів, забезпечення об`єктів дослідження та зупинив провадження у справі.

06.04.2023 до суду від позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 24.03.2023.

14.04.2023 до суду від Фонду державного майна України надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 24.03.2023.

24.04.2023 до суду від Київської міської державної адміністрації надійшов лист виконання вимог ухвали суду від 24.03.2023.

25.05.2023 до суду супровідним листом повернулись матеріали справи №910/3454/20 разом з висновком експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44, складеного за результатами проведення додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

05.06.2023 суд ухвалою поновив провадження у справі, підготовче судове засідання у справі призначив на 11.07.2023.

У судовому засіданні 11.07.2023 суд на місці ухвалив: (1) закрити підготовче провадження у справі та розпочати розгляд справи по суті, (2) відкласти судове засідання по суті справи на 12.09.2023.

30.08.2023 до суду від Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшов лист в якому пропонувалося вирішити питання про вступ Київської міської прокуратури у справу.

11.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання з процесуальних питань.

12.09.2023 до суду від Київської міської державної адміністрації надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

12.09.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 12.09.2023 суд на місці ухвалив: (1) відмовити у задоволенні клопотання КМДА про відкладення розгляду справи, (2) відмовити у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, (3) відкласти судове засідання по суті на 10.10.2023.

21.09.2023 до суду від Фонду державного майна України надійшла заява про процесуальне правонаступництво, в якій останній просив суд залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» () як особу, що набула у власність цілісний майновий комплекс, який раніше належав державі.

У судовому засіданні 10.10.2023 суд на місці ухвалив: (1) задовольнити клопотання Фонду державного майна України про заміну правонаступником на ТОВ «Епіцентр К», (2) замінити третю особу, а саме Фонду державного майна України на ТОВ «Епіцентр К», (3) витребувати від ТОВ «Епіцентр К», належним чином завірену копію договору купівлі-продажу №1365 від 07.04.2023, (4) відкласти судове засідання по суті на 14.11.2023.

Судове засідання по суті, яке було призначене на 14.11.2023 не відбулося, у зв`язку з оголошенням о 14:37 год. в місті Києві повітряної тривоги, через що справа була знята з розгляду, відповідне оголошення опубліковано на офіційному веб-сайті Господарського суду міста Києва.

15.11.2023 суд ухвалою-викликом повідомив учасників справи про визначення нової дати судового засідання по суті на 16.01.2024.

У судовому засіданні 16.01.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 26.03.2024.

26.03.2024 до суду від ТОВ «Епіцентр К» надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2023.

У судовому засіданні 26.03.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 04.04.2024.

У судовому засіданні 04.04.2024 суд на місці ухвалив: (1) визнати висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.07.2021 №2765/1733 неналежним доказом у справі, (2) оголосити перерву в судовому засіданні по суті до 16.05.2024.

06.05.2024 до суду від Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшов лист про розгляд справи за відсутності прокуратури.

15.05.2024 до суду від Київської міської державної адміністрації надійшов лист про розгляд справи за відсутності третьої особи.

У судове засідання 16.05.2024 прибули представники сторін, а також ТОВ «Епіцентр К». Заслухавши виступ у судових дебатах представників сторін та третьої особи, Господарський суд міста Києва -,

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Рішенням Київської міської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок» від 03.04.2001 №250/1227 (том 2, а.с. 5-30):

- надано Державному підприємству Міністерства оборони України «ІНФОРМАЦІЯ_1» земельну ділянку в постійне користування площею 2,22 га для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної бази у АДРЕСА_1 за рахунок земель міської забудови;

- вирішено оформити державному підприємству Міністерства оборони України «ІНФОРМАЦІЯ_1» право постійного користування земельною ділянкою площею 2,0 га для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної бази АДРЕСА_1 за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 14.03.1950 №451 «Про відвід земельної ділянки Військовій частині № НОМЕР_1 під будівництво Головної матеріальної бази, яка існує з 1944 року і має забудови на даній дільниці».

На підставі Державного акту на право постійного користування земель І-КВ №008200 від 20.02.2002 ДП «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснює постійне користування земельною ділянкою загальною площею 4,1617 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3 (кадастровий номер: :82:085:0001).

Згідно Інформаційних довідок №206937438 від 15.04.2020 (том 1, а.с. 120-121), №212469453 від 15.06.2020 (том 1, а.с. 31-32) цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером: :82:085:0001 - промисловості, комерційного використання і громадського призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної бази.

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності від 23.04.2020 (том 1, а.с. 186) цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером: :82:085:0001 - 11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Згідно даних земельного кадастру, земельна ділянка за кадастровим номером: :82:085:0001 перебуває в державній власності, власником є держава в особі Київської міської державної адміністрації.

Державне підприємство "ІНФОРМАЦІЯ_1" стверджує, що на території земельної ділянки знаходяться будівлі та споруди площею 1395 кв. м., які використовуються ОСББ "Либідь-3", а зокрема, житловий будинок на 3 (три) квартири, який раніше перебував на балансі колишньої військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та використовувався для тимчасового проживання військовослужбовців.

Таким чином, на думку позивача, земельна ділянка площею 0,1395 га самовільно використовується ОСББ «Либідь-3» без належних документів, що посвідчують право власності або користування згідно вимог статті 125, 126 Земельного кодексу України, про що 25.06.2020 було складено акт обстеження земельної ділянки №20-0392-01 (том 4, а.с. 81).

Отже, позивач доводить, що відповідач протиправно, самовільно, без отримання відповідних рішень, дозволів та погоджень здійснив заняття частини земельної ділянки шляхом встановлення огорожі, незаконного зведення будівель та споруд, тобто здійснив самочинне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці.

У зв`язку з вище зазначеним, позивач у порядку ч. 4 ст. 376 ЦК України звернувся до суду з позовом про знесення (демонтаж) об`єктів самочинного будівництва та про стягнення у порядку статті 1212 ЦК України безпідставно збережених коштів земельного податку за фактичне користування земельною ділянкою за період з 2015 по 2021 рік.

2. Предмет позову.

Предметом позову (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18) є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про:

- зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що огороджена парканами біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та розташована в межах земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3 кадастровий номер :82:085:0001, шляхом приведення даної земельної ділянки в належний для цільового використання стан, звільнення території від рухомого майна та здійснення демонтажу (знесення) двоповерхової будівлі із газобетонних блоків загальною площею під забудовою 38, 0 кв. м., гаражів 3 шт. (18+19+23 кв. м.), прибудинкової господарської будівлі до гаражу (площею 23 кв. м.) площею 9, 0 кв. м., вбиральні загальною площею під забудовою 6, 0 кв. м., господарської будівлі 12, 0 кв. м., господарської будівлі 6, 0 кв. м, колодязів, прибудинкових сходів до фасаду житлового будинку для доступу до приміщень другого поверху, влаштованого покриття із асфальтобетону, з бетону та тротуарних бетонних плит, мощення із тротуарних плиток, огорожі, яка обладнана воротами (2 шт.) та хвіртками (2 шт.), а також будь-яких інших об`єктів нерухомого та рухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на огородженій парканами території, площею 1395 кв. м. та перебувають за межами одноповерхового житлового будинку;

- зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" відшкодувати Державному підприємству "ІНФОРМАЦІЯ_1" суму безпідставно збережених коштів у розмірі 114 838, 35 грн.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог, пояснення третіх осіб та позиція прокуратури.

Позивач у справі (ДП «ІНФОРМАЦІЯ_1») з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18) просить позовні вимоги задовольнити, з огляду на наступне:

(1) на земельній ділянці (кадастровий номер :82:085:0001) за адресою АДРЕСА_2 , який раніше перебував на балансі колишньої військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та використовувався для тимчасового проживання військовослужбовців;

(2) після приватизації квартир у 2004-2005 роках відповідач самовільно захопив частину земельної ділянки належної на праві постійного користування позивачеві площею 0,1395 га шляхом огородження, самочинного будівництва (монтажу) допоміжних будівель та споруд, облаштування замощення для розміщення транспортних засобів, будівельних матеріалів та іншого майна;

(3) ще у 2011 році відповідачем використовувалась земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 1417, 27 кв. м., з яких під забудовою будинку знаходилось лише 204, 23 кв. м.

(4) наразі, з 0,1395 га державної землі, яку відповідач самовільно використовує для задоволення власних потреб під забудовою житлового будинку по АДРЕСА_1 , разом з незаконними прибудовами, перебуває лише 260 кв. м.;

(5) земельна ділянка орієнтовною площею 0, 14 га використовувалась відповідачем без документів, що посвідчують право власності або користування згідно вимог статті 125, 126 Земельного кодексу України, про що працівниками Департаменту земельних ресурсів складено Акт обстеження земельної ділянки №20-0392-01 від 25.06.2020;

(6) КМДА будь-якого рішення про передачу спірної ділянки площею 0,1395 га у власність чи користування відповідачу не приймала, земельну ділянку відповідачу не передавала;

(7) таким чином, відповідач протиправно, самовільно, без отримання відповідних рішень дозволів та погоджень у розумінні статті 212 Земельного кодексу України здійснив заняття частини земельної ділянки позивача;

(8) відповідач здійснив самочинне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці без жодних правових підстав та документів, всупереч волі власника та користувача земельної ділянки, порушуючи права позивача та держави, а тому зобов`язаний в силу статті 376 ЦК України самостійно за власний рахунок знести (демонтувати) об`єкти самочинного будівництва;

(9) крім того, сума безпідставно збережених відповідачем коштів земельного податку, що нарахований позивачем за фактичне використання відповідачем частини земельної ділянки площею 0,1395 га протягом 2015-2021 років становить 114 838, 35 грн.

Третя особа-1 (ТОВ «Епіцентр К») власних письмових пояснень по суті спору до суду не подала, проте, суд враховуючи ч. 2 ст. 52 ГПК України зазначає, що Фонд державного майна України (третя особа, яку було замінено правонаступником - ТОВ «Епіцентр К» ухвалою суду від 10.10.2023) подав до суду письмові пояснення щодо суті спору з урахуванням заяви про зміну предмета спору, в яких погодився з доводами позивача та просив позовні вимоги задовольнити.

Третя особа-2 (КМДА) у своїх письмових пояснення по суті спору зазначила, що будь-якого іншого рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність чи користування (оренду), окрім рішення від 03.04.2001 №250/1227, не приймалось та земельна ділянка відповідачу не передавалась, у зв`язку з чим, третя особа погодилась з доводами позивача та просила позов задовольнити.

Прокуратура у справі зазначила, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а прибудинкова територія ОСББ «Либідь-3» має бути виключно в межах, що необхідні для задоволення потреб співвласників і не має суперечити інтересам державного підприємства.

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач (ОСББ «Либідь-3») проти задоволення позовних вимог з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18 заперечує з наступних підстав:

(1) згідно Акту прийому-передачі будівель, споруд і території військової частини від 24.06.1998 року житловий будинок відповідача за адресою АДРЕСА_1 військовою частиною НОМЕР_2 на баланс позивача ДП «ІНФОРМАЦІЯ_1» не передавався;

(2) згідно рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №451 від 14.03.1950 військовій частині №12661 передано земельну ділянку під будівництво Головної матеріальної бази площею 2,0 га, і в площу цієї земельної ділянки не входила земельна ділянка, на якій розміщено житловий будинок відповідача, побудований у 1947 році, що підтверджується планом земельної ділянки від 1952 року;

(3) усі квартири житлового будинку відповідача за адресою АДРЕСА_1 були приватизовані у встановленому законом порядку та згодом власники квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 в період з 2005 по 2015 роки здійснили над своїми квартирами надбудову другого поверху. Право власності із збільшеною площею в житловому будинку, зареєстровано за власниками цих квартир, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.08.2019;

(4) на прибудинковій ділянці по АДРЕСА_1 також розміщені 2 металеві гаражі, 4 сараї, альтанка вбиральня та ворота з хвіртками до 1990 року спорудження, які також спільно використовуються власниками квартир житлового будинку, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 15.07.2021. Таким чином, переміщення вказаних об`єктів, розташованих на земельній ділянці є неможливим, оскільки, вони будуть знецінені та втратять своє призначення;

(5) вище перелічені об`єкти не є самочинними, оскільки збудовані до передання земельної ділянки у постійне користування позивачеві, а чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року;

(6) відповідач користувався спірною земельною ділянкою площею 0,1395 га ще до передачі земельної ділянки площею 4,1617 га в постійне користування позивачу у 2002 році та вчиняв дії щодо отримання земельної ділянки у постійне користування.

Зокрема, листом позивача від 29.09.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стегостенко Н. Б., зареєстровано в реєстрі під №1718, надано згоду (дозвіл) на вилучення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,13 га на якій розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 із загальної площі, на яку позивач має державний акт на постійне користування на користь ОСББ «Либідь-3» з метою вирішення питання подальшої передачі її ОСББ для експлуатації та обслуговування даного будинку.

Надалі, за дорученням заступника голови КМДА №39373 від 13.09.2011 Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) опрацьований наданий Міністерством оборони України проект протокольного рішення Кабінету Міністрів України щодо погодження добровільної відмови Міністерства оборони України від права постійного користування частиною земельної ділянки площею 0,1417 га, та листом від 19.09.2011 Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) запропонувало Міністерству оборони України доповнити проект протокольного рішення абзацом про зобов`язання позивача виконати роботи по розробці технічної документації із землеустрою. Проте, позивач не забезпечив виконання робіт по розробці технічної документації;

(7) листом №525 від 17.09.2019 позивач звертався до відповідача щодо фінансової участі останнього у відновленні водопровідних мереж спільного користування, що додаткового підтверджує обізнаність позивача про користування відповідачем земельною ділянкою по АДРЕСА_1;

(8) висновок експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 не може бути належним доказом у справі, оскільки експертиза проведена не у повному обсязі;

(9) у ОСББ «Либідь-3» відсутні правові підстави та обов`язки зі сплати за користування частиною земельної ділянки у вигляді земельного податку.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З огляду на визначений позивачем предмет спору, спір у справі виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю з боку відповідача правопорушення, до яких можливе застосування приписів статті 212 ЗК України (звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки), статті 376 ЦК України (демонтаж самочинного будівництва) та статті 1212 ЦК України (повернення безпідставно збережених коштів земельного податку).

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 ГПК України та статтей 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: (1) наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу; (2) порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача (відповідачів); (3) належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту.

Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги заявлені щодо звільнення частини самовільно зайнятої земельної ділянки за кадастровим №:82:085:0001 площею 1395 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3 та перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі рішення Київської міської ради від 03.04.2001 № 250/1227 (том 2, а.с. 5-30), що підтверджується Державним актом І-КВ №008200 від 20.02.2002 (том 1, а.с. 10-14) шляхом демонтажу споруд, які на ній розміщені, а також про стягнення суми безпідставно збережених коштів земельного податку.

5.1. Щодо звільнення частини самовільно зайнятої земельної ділянки та демонтажу самочинного будівництва.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Одним із способів захисту порушеного права є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними (ч. 1 ст. 212 ЗК України).

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (ч. 2 ст. 212 ЗК України).

Отже, особа, яка використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки/землекористувача), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 у даній справі була призначена судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза з метою встановлення фактичного перебування об`єктів, які позивач просить демонтувати в межах спірної земельної ділянки.

На виконання ухвали суду від 13.10.2020 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2022, суд, керуючись ч. 2 ст. 99 та ч. 1 ст. 107 ГПК України з власної ініціативи призначив у справі додаткову комплексну судову експертизу (будівельно-технічну та земельно-технічну) з метою проведення додаткових досліджень, які не були проведені під час первинного дослідження.

На виконання ухвали суду від 08.11.2020 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Оцінюючи надані суду висновки експертів, суд прийшов до висновку про прийняття висновку експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 в комплексі з висновком експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44 в якості належних та допустимих доказів у справі, що складені з дотриманням норм ГПК України.

Зокрема, висновком експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 встановлено, що в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд 3, за кадастровим №:82:085:0001, загальною площею 4,1617 га, що перебуває у постійному користування ДП «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташовані будівлі і споруди, що належать (обслуговуються) ОСББ «Либідь-3». За результатами проведених топографічно-геодезичних робіт судовими експертами було визначено фізичні характеристики території (конфігурацію, площу, проміри), яку використовує на момент проведення судової експертизи ОСББ «Либідь-3» в межах земельної ділянки №:82:085:0001. Так, судовими експертами встановлено, що площа земельної ділянки, яка використовується ОСББ «Либідь-3» становить 0,1395 га.

Зокрема, у дослідницькій частині висновку експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 встановлено, що на території по АДРЕСА_1, площею 0,1395 га, якою фактично користуються власники забудов ОСББ «Либідь-3» розташовані:

- житловий будинок з прибудовами, загальною площею в плані під забудовою 260 кв. м.;

- двоповерхова на будівля із газобетонах блоків загальною площею в плані під забудовою 38, 0 кв. м.;

- гаражі, 3 шт., загальною площею в плані під забудовою 60 (18+19+23) кв. м.;

- прибудована господарська будівля до гаражу (23 кв. м.) площею 9, 0 кв. м.;

- зблоковані вбиральні загальною площею в плані під забудовою 6, 0 кв. м.;

- господарська будівля 12, 0 кв. м.;

- господарська будівля 6, 0 кв. м.;

Крім цього, на даній території:

- знаходяться колодязі;

- прибудовані сходи до фасаду житлового будинку для доступу до приміщень другого поверху;

- виконаний благоустрій території - влаштоване покриття із асфальтобетону, з бетону та з тротуарних бетонних плит, мощення із тротуарних плиток.

По периметру земельної ділянки установлена огорожа, яка обладнання воротами (2 шт.) та хвіртками (2 шт.).

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, Верховним Судом у постанові від 19.06.2019 у справі № 910/4055/18 та у постанові від 11.06.2024 у справі №910/12441/18 зазначено, що у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття.

Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").

Таким чином, на переконання суду, при вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи в силу закону права на отримання земельної ділянки у власність чи у користування.

Історично склалося, що на території України, під час існування УРСР та дії на цій території законодавства УРСР, у відповідності до Конституції УРСР земля могла перебувати виключно у державній власності, а отже земельні ділянки не потребували будь-якого додаткового визнання та оформлення правостановлюючих документів.

Після набуття незалежності в 1991 році державою України, такий принцип "слідування землі за нерухомим майном", було закріплено і в законах та законодавчих актах України. З огляду на історію розвитку законодавства України, зокрема і зазначений вище принцип, на теперішній час існують непоодинокі спори щодо визначення правового статусу землі, зокрема, підстав набуття права постійного користування земельною ділянкою одними суб`єктами, та правового статусу об`єктів, які на ній розташовані, і які перебувають у власності інших суб`єктів.

Наразі, чинні на момент розгляду справи редакції статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачають автоматичний перехід права на земельну ділянку при набутті права власності на будівлі або споруди, що на ній розташовані.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (див. постанови від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37-38), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).

Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №263/6022/16-ц (пункт 42), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі №923/196/20 (пункт 34)).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Отже, стаття 328 ЦК України встановлює презумпцію правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Голосіївської районної в м. Києві Ради від 26.06.2003 №16/04, житловий будинок АДРЕСА_1 (який також знаходиться в межах земельної ділянки №:82:085:0001) прийнято до комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва.

Житловий будинок АДРЕСА_1 складається з трьох квартир, які належать на праві власності фізичним особам - співвласниками багатоквартирного будинку, які у порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» у відповідних редакціях, приватизували належні їм квартири, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності на житло, які не визнавались недійсними/не скасовувались у судовому порядку. Зокрема, власниками:

- квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 та члени його сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.10.2005 (том 1, а.с. 92). Згідно вказаного свідоцтва, орган приватизації - Відділ приватизації житла Голосіївської РДА посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_5 дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію житлового фонду" (у свідоцтві відображена саме така назва закону, а не «про приватизацію державного житлового фонду»). Загальна площа квартири становить 53, 7 кв. м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 25.10.2005 №30485.

- квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_2 та члени його сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13.12.2004 та про що внесено запис у реєстрову книгу №9742 від 21.01.2005 (том 1, а.с. 93). Згідно вказаного свідоцтва, орган приватизації - Державна адміністрацію Голосіївського району посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію житлового фонду" (у свідоцтві відображена саме така назва закону, а не «про приватизацію державного житлового фонду»). Загальна площа квартири становить 39, 5 кв. м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 13.12.2004 №29601.

- квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 та члени його сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21.06.2005 та про що внесено запис у реєстрову книгу №9742 від 29.06.2005 (том 1, а.с. 94). Згідно вказаного свідоцтва, орган приватизації - Відділ приватизації житла Голосіївської РДА посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію житлового фонду" (у свідоцтві відображена саме така назва закону, а не «про приватизацію державного житлового фонду»). Загальна площа квартири становить 63, 0 кв. м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 13.12.2004 №29601.

Як стверджує, ОСББ «Либідь-3» згодом власники квартир АДРЕСА_3 та 3 в період з 2005 по 09.04.2015 року здійснили над своїми квартирами надбудову другого поверху будинку, внаслідок чого збільшилась загальна площа цих квартир та 01.08.2019 проведено реєстрацію права власності на збільшені площі квартир, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.08.2019, де підставами для державної реєстрації зазначено свідоцтва про право власності серії та номер 9742. (том 1, а.с. 95, 96).

Висновками експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 в комплексі з висновком експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44 по суті встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться в межах земельної ділянки №:82:085:0001.

Як вбачається з прохальної частини позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28.01.2022 №18), позовні вимоги заявлені у порядку статті 376 ЦК України щодо демонтажу самочинного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці за кадастровим №:82:085:0001 площею 1395 кв. м., тобто в тому числі і щодо житлового будинку АДРЕСА_1 (попри те, що такий будинок відсутній у прохальній частині серед переліку споруд, які підлягають демонтажу).

При цьому, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає у вказаного житлового будинку АДРЕСА_1 ознак самочинного будівництва.

В разі якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4 ст. 376 ЦК України).

Правовий аналіз ч. 4 ст. 376 ЦК України дозволяє виділити наступні ознаки самочинного будівництва:

- об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва;

- створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом. Тому, при вирішенні спору, що виникає у зв`язку з будівництвом на земельній ділянці об`єкта нерухомості, повинно досліджуватися питання наявності дозвільної документації на будівництво спірних об`єктів і документів про виділення земельної ділянки. Вказаний висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17, у постанові від 11.06.2024 у справі №910/12441/18.

На переконання суду, для констатації об`єкта, як самочинного, перш за все, слід встановити, коли саме здійснювалося будівництво нерухомого майна та об`єктів благоустрою та чи вживались відповідачами дії щодо оформлення законного права користування чи права постійного користування на земельну ділянку, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна.

Так, згідно рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №451 від 14.03.1950 Військовій частині НОМЕР_1 відведено земельну ділянку у 1950 році під будівництво головної матеріальної бази.

Згідно додатків до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №451 від 14.03.1950 (том 3, а.с. 137), а саме плану земельної ділянки, на земельній ділянці по Саперно-Слобідському проїзду станом на 1950 рік вже знаходились: штаб, склади, гаражі, комори тощо у кількості 35 об`єктів.

Згідно висновку експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 та висновку експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44 експерти зазначили, що визначити рік побудови будівель та споруд розташованих на території по АДРЕСА_1 на час проведення дослідження, через відсутність розробленої експертної методики не видається за можливе.

Проте, згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 15.07.2021 (том 3, а.с. 139-144), а зокрема, характеристики житлового будинку (том 3, а.с. 143), роком спорудження житлового будинку визначено 1947 рік.

В матеріалах справи міститься також довідка №104/01 від 30.04.2010 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» м. Києва (том 1, а.с. 79) в якій значиться про те, що згідно з даними КП Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на житло, житловий будинок АДРЕСА_1 було побудовано та введено в експлуатацію у 1947 році. Також матеріали справи містять оціночний акт №1 складений військовою частиною (том 1 , а. с. 98), в якій відображено рік побудови житлового будинку 1947 рік.

Натомість, згідно Акту прийому-передачі за 1998 (том 3, а.с. 134) до управління ДП «ІНФОРМАЦІЯ_1» не було передано на баланс житловий будинок АДРЕСА_1 або іншу споруду, яку можна було б ідентифікувати як житловий будинок, що наразі використовується (обслуговується0 відповідачем.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. При цьому, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, а також постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

В свою чергу, позивач, не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що житловий будинок АДРЕСА_1 був збудований відповідачем у період після 2002 року.

Також суд враховує, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань 06.05.2010 власниками квартир з метою сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна за адресою: АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Либідь-3».

Таким чином, суд, з урахуванням принципу вірогідності доказів, прийшов до висновку, що будинок АДРЕСА_1 був збудований у післявоєнний (Другої світової війни) період (приблизно у 1947 році) на базі військової частини як приміщення, що використовувалось для проживання в ньому військовослужбовців та їх сімей (що власне не заперечується і самим позивачем), які в подальшому після набуття Україною незалежності, у передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» порядку приватизували приміщення та фактично перетворили будинок на багатоквартирний будинок створивши в ньому ОСББ у травні 2010 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що члени ОСББ (відповідача) правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а не ч. 3 ст. 376 ЦК України (набуття права власності на об`єкти самочинного будівництва за рішенням суду) набули у період 2004-2005 років у власність квартири у житловому будинку АДРЕСА_1.

Статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, як в редакціях станом на момент приватизації квартир у 2004-2005 роках, так і в чинній на момент розгляду справи - передбачають(ли) автоматичний перехід права на земельну ділянку при набутті права власності на будівлі або споруди, що на ній розташовані.

Разом з тим, ч. 1 ст. 42 ЗК України у чинній редакції передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Отже, з огляду на вище наведені приписи законодавства, наразі, саме ОСББ «Либідь-3» має право на отримання в постійне користування земельної ділянки державної власності під багатоквартирним будинком (житловим будинком АДРЕСА_1), що знаходиться в його управлінні.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач - ОСББ «Либідь-3» вчиняв дії щодо отримання в постійне користування земельної ділянки під житловим будинком, проте не завершив процедуру оформлення земельної ділянки в користування. Зокрема, вказане підтверджується листом-згодою ДП «ІНФОРМАЦІЯ_1» на вилучення земельної ділянки на якій розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 на користь ОСББ «Либідь-3 (том 3, а.с. 145), листом Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про припинення права користування земельною ділянкою (том 3, а.с. 146).

Суд також враховує, що користування будинком неможливе без використання земельної ділянки, достатньої для розміщення й обслуговування будинку. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

На сторінці 15 висновку експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44 експерти зазначили, що Положеннями ДБН Б. 2.2-12-2019 «Планування та забудова територій» передбачено:

« 6.1.40 При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25.

Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м.»

Таким чином, експерти встановили, що площа, яка необхідна для обслуговування житлового будинку та господарських будівель згідно розрахунку передбаченого п. 6.1.40 ДБН Б.2.2-12-2019 становить 276, 47 кв. м.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вимог ОСББ «Либідь-3» про звільнення земельної ділянки площею 276, 47 кв. м. яка знаходиться під житловим будинком площею 260 кв. м. з прибудованими та необхідна для його обслуговування із 1395 кв. м. заявлених, є необґрунтованими.

Щодо інших об`єктів, які, як встановлено висновками експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 та від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44, знаходяться, в межах земельної ділянки №:82:085:0001 та які перебувають у користуванні відповідача, а саме:

- двоповерхова на будівля із газобетонах блоків загальною площею в плані під забудовою 38, 0 кв. м.;

- гаражі, 3 шт., загальною площею в плані під забудовою 60 (18+19+23) кв. м.;

- прибудована господарська будівля до гаражу (23 кв. м.) площею 9, 0 кв. м.;

- зблоковані вбиральні загальною площею в плані під забудовою 6, 0 кв. м.;

- господарська будівля 12, 0 кв. м.;

- господарська будівля 6, 0 кв. м.

- колодязі;

- виконаний благоустрій території - влаштоване покриття із асфальтобетону, з бетону та з тротуарних бетонних плит, мощення із тротуарних плиток, суд зазначає наступне:

Відповідач стверджує, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Проте, вищеперелічені об`єкти, не є в розумінні чинного Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.07.2018 року № 158 - індивідуальними (садибними) житловими будинками, садовими або дачними будинками, оскільки на чому наполягає і сам відповідач його будинок відноситься до багатоквартирних будинків, в зв`язку з чим і було створено ОСББ.

Суд відхиляє доводи відповідача, що у матеріалах справи містяться докази на підтвердження побудови вище перелічених об`єктів до 1992 року.

Так, дійсно, у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 від 15.07.2021 міститься рік побудови об`єктів (1975, 1990 роки), проте, суд не може чітко встановити чи стосуються відображені у технічному паспорті на житловий будинок споруди об`єктів, які просить демонтувати позивач, оскільки, з відображених у висновках експертів від 19.11.2021 №29821/20-41/29822/20-44 та висновку експертів від 12.05.2023 №31953/22-41/31954/22-44 матеріалах фотофіксацій споруд, не можливо з більшою вірогідністю встановити, що такі об`єкти були споруджені на земельні ділянці позивача до 1992 року або до 2002 року (тобто до отримання ділянки у постійне користування позивачем). Жодних інших план-схем чи інших доказів на підтвердження спорудження об`єктів на земельній ділянці задовго до отримання її у постійне користування позивачем матеріали справи не містять.

З огляду на вище зазначене, з огляду на відсутність в матеріалах справи жодної дозвільної документації на будівництво спірних об`єктів і документів про виділення земельної ділянки під такими спорудами, вище перелічені об`єкти у їх обсязі, що знаходяться поза межами житлового будинку АДРЕСА_1 площею 260 кв. м. та земельної ділянки, що необхідна для його обслуговування площею 276, 47 кв. м., з більшою вірогідністю були розміщені та збудовані відповідачем самочинно, без жодної належної документації та на земельній ділянці, яка самовільно зайнята відповідачем, а відтак, такі об`єкти підлягають демонтажу у порядку ч. 4 ст. 360 ЦК України.

5.1. Щодо вимоги про повернення суми безпідставно збережених коштів земельного податку.

Згідно із частинами 1- 4 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За положеннями частини дев`ятої статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Крім того, відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. У відповідності до статей 125 та 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно зі статтею 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з підпунктом 269.1.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування, є платниками земельного податку.

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу) (підпункт 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже, обов`язок сплати земельного податку як власників, так і землекористувачів земельних ділянок виникає з дня виникнення права власності або права користування. За змістом вищезгаданих статей 125 та 126 Земельного кодексу України таким днем є день державної реєстрації такого права у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно, до моменту державної реєстрації речового права на землю не виникає обов`язку зі сплати земельного податку.

Проте, як підтверджено матеріалами справи та самими сторонами, земельна ділянка площею 1395 кв. м. (або ж площею 276, 37 кв. м., яка знаходиться під житловим будинком та необхідна для його обслуговування та за яку відповідач, як управитель будинку сплачував би земельний податок) не є сформованою (тобто така земельна ділянка не є об`єктом цивільних прав), а право постійного користування ОСББ "Либідь-3" на вказану ділянку не зареєстровано.

З вказаного також слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1395 кв. м. з метою визначення суми земельного податку не може бути проведена.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення земельного податку є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

При цьому, ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачає належний та ефективний спосіб захисту постійного користувача внаслідок наявних порушень його прав, а зокрема - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Натомість, звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення 114 838, 35 грн безпідставно збережених коштів земельного податку за земельною ділянкою 1395 кв. м. за період користування з 2015-2021 років у порядку статті 1212 ЦК України, позивач замість відповідних органів стягнення земельного податку прагне стягнути з відповідача земельний податок за несформовану земельну ділянку. При цьому, з позовом про стягнення збитків у порядку ч. 2 ст. 152 ЗК України позивач не звертається.

В даному випадку суд не може застосувати принцип "Jura novit curia " (суд знає закон) щодо визначення замість позивача правильного способу захисту порушеного права, який визначений конкретною нормою права, тобто статтею 152 ЦК України, оскільки, це порушує принцип змагальності сторін, визначений у статті 13 ГПК України.

З огляду на вище зазначене, суд задовольняє позовні вимоги частково.

6. Розподіл судових витрат.

Згідно заяви про зміну предмета позову від 28.01.2022 за вих. №18 позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4204, 00 грн та витрат на проведення експертизи №29821/20-41/29822/20-44 згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2021у сумі 61453, 44 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно наявних в матеріалах справи Виписок про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 28.02.2020, сума судового збору, що сплачена позивачем становить 2102, 00 грн за вимоги немайнового характеру та 2102, 00 грн за вимоги майнового характеру.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд керуючись статтею 129 ГПК України покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 4 ст. 127 ГПК України).

В матеріалах справи наявний підписаний між позивачем та експертною установою Договір №2-03/21 на проведення експертизи від 09.03.2021, Додаткова угода №1 до Договору, Акт здачі-приймання висновку експертів №29821/20-41/29822/20-44 від 19.11.2021 на суму 61 453, 44 грн, а також безпосередньо сам висновок експертів №29821/20-41/29822/20-44 від 19.11.2021.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено розмір витрат на проведення експертизи. Відтак, з огляду на те, що висновок експертів №29821/20-41/29822/20-44 від 19.11.2021 є належним доказом у справі, а позовні вимоги задоволені частково, суд покладає судові витрати позивача на проведення експертизи у розмірі 61453, 44 грн на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, 29.08.2022 до суду від позивача надійшла заява про те, що докази на підтвердження понесення судових витрат (витрати на проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу) будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України після ухвалення судового рішення.

Відтак, питання щодо розподілу решти витрат позивача будуть вирішені судом, у випадку подання відповідних доказів в порядку статті 244 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" задовольнити частково.

1.1. Позовні вимоги Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" в частині зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що огороджена парканами біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та розташована в межах земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3 кадастровий номер :82:085:0001, шляхом приведення даної земельної ділянки в належний для цільового використання стан, звільнення території від рухомого майна та здійснення демонтажу (знесення) двоповерхової будівлі із газобетонних блоків загальною площею під забудовою 38, 0 кв. м., гаражів 3 шт. (18+19+23 кв. м.), прибудинкової господарської будівлі до гаражу (площею 23 кв. м.) площею 9, 0 кв. м., вбиральні загальною площею під забудовою 6, 0 кв. м., господарської будівлі 12, 0 кв. м., господарської будівлі 6, 0 кв. м, колодязів, прибудинкових сходів до фасаду житлового будинку для доступу до приміщень другого поверху, влаштованого покриття із асфальтобетону, з бетону та тротуарних бетонних плит, мощення із тротуарних плиток, огорожі, яка обладнана воротами (2 шт.) та хвіртками (2 шт.), а також будь-яких інших об`єктів нерухомого та рухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на огородженій парканами території, площею 1395 кв. м. та перебувають за межами одноповерхового житлового будинку - задовольнити частково.

1.2. Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею , що огороджена парканами біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та розташована в межах земельної ділянки за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3 кадастровий номер :82:085:0001, шляхом приведення даної земельної ділянки в належний для цільового використання стан, звільнення території від рухомого майна та здійснення демонтажу (знесення) двоповерхової будівлі із газобетонних блоків загальною площею під забудовою 38, 0 кв. м., гаражів 3 шт. (18+19+23 кв. м.), прибудинкової господарської будівлі до гаражу (площею 23 кв. м.) площею 9, 0 кв. м., вбиральні загальною площею під забудовою 6, 0 кв. м., господарської будівлі 12, 0 кв. м., господарської будівлі 6, 0 кв. м, колодязів, влаштованого покриття із асфальтобетону, з бетону та тротуарних бетонних плит, мощення із тротуарних плиток, огорожі, яка обладнана воротами (2 шт.) та хвіртками (2 шт.), а також будь-яких інших об`єктів нерухомого та рухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на огородженій парканами території та перебувають за межами одноповерхового житлового будинку площею 260 кв. м. та за межами земельної ділянки площею 276, 47 кв. м., що необхідна для обслуговування житлового будинку.

1.3. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" в частині зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" відшкодувати Державному підприємству "ІНФОРМАЦІЯ_1" суму безпідставно збережених коштів у розмірі 114 838, 35 грн - відмовити.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Либідь-3" (03039, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 37; ) на користь Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - судового збору та 30 726 (тридцять тисяч сімсот двадцять шість) грн 72 коп. - витрат на проведення експертизи.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.09.2024.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких