ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"04" вересня 2024 р. Справа № 916/3859/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, у справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

до відповідача-1: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

до відповідача-2: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційного запису.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення від 25 червня 2024 року позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріста-Агро», що оформлене протоколом № 2/06-24 та скасувати внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи.) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Аріста-Агро» (), проведену державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенко А.А. 26.06.2024 року, номер запису 97.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (вх. № 2-1407/24 від 02.09.2024) було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявники просять суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- Заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань будь-які записи, у тому числі ті, що стосуються реєстрації змін до статуту товариства (у тому числі викладення статуту в новій редакції), інформації про осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи та інше щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріста-Агро» (, місцезнаходження: 67654, Одеська обл., Одеський р-н, село Маяки, вул. Богачова, буд.86. Товариство);

- Зборони ТОВ «Аріста-Агро» та його посадовим особам, членам виконавчих органів, представникам товариства виконувати рішення зборів ТОВ «Аріста-Агро» від 26 червня 2024 року;

- Зупинити дію рішення зборів ТОВ «Аріста-Агро» від 26 червня 2024 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявники зазначають, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальність АРІСТА-АГРО з часткою в статутному капіталі в розмірі 20% та одночасно є директором Товариства. Іншими учасниками Товариства є: ОСОБА_2 , належить 20% частки статутного капіталу; ОСОБА_5 належить 60,00% частки статутного капіталу. 19 липня 2024 року позивачам стало відомо з витягу з ЄДРПОУ про зміну складу учасників ТОВ АРІСТА-АГРО. 25.06.2024 було проведено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Загальні збори учасників ТОВ АРІСТА-АГРО, які оформлені протоколом №2/06-24 від 25.06.2024 без участі позивачів (учасників) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на яких було прийнято рішення, зокрема, про відсторонення від службових обов`язків директора товариства ОСОБА_1 з 25.06.2024. Позивачі зазначають, що загальні збори 25.06.2024 були скликані та проведені в порушення вимог Закону та Статуту Товариства, оскільки відповідачами умисно було вчинено дії з метою унеможливлення участі позивачів у проведенні загальних зборів, прийнятті участі у голосуванні та прийнятті оскаржуваних рішень.

Заявники також вказують, що зміна відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про ТОВ АРІСТА-АГРО, а також проведення інших реєстраційних дій унеможливить виконання рішення у даній справі та призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, тому ефективним заходом забезпечення позову буде заборона суб`єктам державної реєстрації вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю АРІСТА-АГРО пов`язані зі зміною директора Товариства. Застосування заявленого заходу забезпечення позову обумовлено необхідністю збереження існуючого на сьогоднішній день складу уповноважених осіб ТОВ АРІСТА-АГРО та уникнення невідновлювальних негативних наслідків для господарської діяльності Товариства. Крім того, такий захід забезпечення позову гарантуватиме виконання рішення суду у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог, та унеможливить порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів заявників.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявники вказують що 25 червня 2024 року відбулись загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріста-Агро», на яких, зокрема, було прийнято рішення про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків директора ОСОБА_6 , відповідно до Протоколу № 2/06-24 загальних зборів учасників ТОВ «АРІСТА-АГРО», який надано до позовної заяви в додатках.

Суд звертає увагу, що надана заявником копія Протоколу № 2/06-24 загальних зборів учасників ТОВ «АРІСТА-АГРО» не засвідчена належним чином, а тому з урахуванням приписів ст. 91 ГПК України Протокол № 2/06-24 не є допустимим доказом у справі, тобто не створює жодних юридичних наслідків. Інші копії доказів, які додані до позовної заяви також не засвідчені належним чином. До заяви про забезпечення позову, в якості додатків позивачі надали лише квитанцію про сплату судового збору.

Отже, проаналізувавши надані заявниками до заяви про забезпечення позову докази, суд дійшов висновку, що заявниками не надано належних доказів в підтвердження того, що 25 червня 2024 року відбулись загальні збори ТОВ «АРІСТА-АГРО» та на яких були прийняті відповідні рішення.

Отже, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає, оскільки не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на належні докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, які заявники просять суд застосувати, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких заявники звернулись до суду. При цьому, припущення заявників, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення виконання рішення суду, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими позивачі пов`язують та обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні заяви (вх. суду № 2-1407/24 від 02.09.2024) про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Суддя Нікітенко С.В.