ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

"05" вересня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2354/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

за участю: представника боржника Василюк А.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, ввести процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Багінського А.О.

У своїй заяві та наданих до неї документах ОСОБА_1 зазначає про те, що має прострочені зобов`язання перед 5 банками та 22 мікрофінансовими організаціями на загальну суму 680806,05 грн; фізичною особою-підприємцем не був; не працевлаштований; не має судимості; зареєстрований та фактично проживає разом із матір`ю та повнолітнім братом.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначає про відсутність у нього на праві власності будь-якого майна; надає заяву арбітражного керуючого Багінського А.О. про згоду на участь у справі та додаткову угоду № 1 від 11.04.2024 до угоди (з умовами оплати праці арбітражного керуючого).

Відповідно до ч.3 ст.137 Кодексу з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 15.07.2024 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№ 2354/24 від 08.07.2024) залишено без руху, повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№ 2354/24 від 08.07.2024), постановлено заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду:

- інформацію з банків про відкриті рахунки заявника в установах банків із зазначенням виду рахунку та довідки про залишок особистих коштів на кожному з них;

- витяги з реєстру рухомого та нерухомого майна щодо наявності майна, яке належить на праві власності боржнику та членами родини,

- первинні документи в підтвердження боргу перед ТОВ "ІННОВАЦІЯ КОМПАНІ", АТ "ЮНЕКС БАНК, ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" , ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН", ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПРОЦЕНТ", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", АТ КБ "ПриватБанк",

- довідки про залишок заборгованості від усіх кредиторів, окрім ТОВ "МІСТЕР МАНІ", ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН",ТОВ "ФІТАРГЕТ", ТОВ "ІННОВА ФІНАНС".

26.07.2024, тобто в межах строку, встановленого судом, до суду заявником надано документи та пояснення щодо виявлених судом недоліків.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2354/24 від 08.07.2024) та надані у строк, встановлений судом, докази усунення недоліків заяви, суд визнав їх достатніми для прийняття заяви (вх. № 2354/24 від 08.07.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Водночас, суд зауважує на тому, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Проте, Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя.

Згідно з п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом. Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією. Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Заявником надано пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого Багінського А.О. для призначення керуючим реструктуризацією у справі, а також подано заяву зазначеного арбітражного керуючого про участь у справі, у зв`язку з чим запит до автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справі не здійснюється.

Ухвалою суду від 30.07.2024 р. прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду, підготовче засідання по справі призначено на 15.08.2024 р., заявнику - ОСОБА_1 до дати підготовчого засідання запропоновано надати суду всі докази, які підтверджують наявність вказаної кредиторської заборгованості, у тому числі первинні документи (кредитні договори), вимоги про погашення боргу тощо; додаткові докази, які свідчать про її неплатоспроможність (за наявності).

Оскільки дата підготовчого засідання, призначеного на 15.08.2024, припадає на час перебування судді Лавренюк Т.А. у щорічній відпустці, ухвалою суду від 05.08.2024 р. підготовче засідання суду у даній справі було призначено на іншу дату, а саме: на 05.09.2024 р. 13:20.

До суду від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення (вх. № 19778 від 06.08.2024).

В судовому засіданні представник заявника стисло виклав обставини та підстави звернення до суду та просив відкрити провадження у справі.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, проаналізувавши матеріали справи, у тому числі, долучені до заяви документи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч.1 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Згідно із ч.3 ст.ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх трьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20.

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Частиною 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачений перелік документів, які мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч.1,3,4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України). Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що склад і розмір грошових зобов`язань, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Згідно із ч.2 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналогічний порядок проведення та мета підготовчого засідання визначені положеннями ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, яка регулює питання відкриття провадження у справі про банкрутство юридичних осіб.

Зокрема, частиною 1 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питання наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

У наданому конкретизованому списку кредиторів ОСОБА_1 зазначає про те, що станом на дату подання заяви він має поточну заборгованість перед:

1) ТОВ "Містер Мані" за договором позики № 1147720 від 25.03.2024 у розмірі 5004,00 грн основного боргу,

2) ТОВ "Інновація компані" за договором позики № 57931 від 20.03.2024 у розмірі 14103,00 грн основного боргу та за договором позики № 54001 від 04.02.2024 у розмірі 1500 грн основного боргу,

3) ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" за договором позики №8090663 від 29.02.2024 у розмірі 13125,00 грн основного боргу,

4) АТ "Юнекс Банк" за кредитним договором № 81.1336.0324.1 від 29.02.2024 у розмірі 7595,03 грн основного боргу,

5) ТОВ "Споживчий центр" за кредитним договором від 20.02.2024 у розмірі 23760,00 грн основного боргу,

6) ТОВ "Клай Інвест" за договором позики від 19.02.2024 у розмірі 17077,20 грн,

7) ТОВ "Смартівей Юкрейн" за кредитним договором № від 19.02.2024 у розмірі 5836,90 грн,

8) ТОВ "Аванс Кредит" за договором позики № 1550165 від 19.02.2024 у розмірі 24000,00 грн. поточної заборгованості,

9) ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" за договором позики №500514 від 18.02.2024 у розмірі12250,00 грн заборгованості, за договором позики № 1469692 від 04.02.2024 в сумі 22650,00 гн. заборгованості, за договором позики № 1461811 від 02.02.2024 нна суму 30982,50 грн.

10) ТОВ "Мілоан" за договором № 102758770 від 17.02.2024 у розмірі 33865,00 грн поточної заборгованості;

11) ТОВ "ФК Просто кредит" за договором позики № 327507 від 17.02.2024 строком повернення позики до 16.05.2024 , розмір заборгованості з кредитної історії складає 19880,00 грн.,

12) ТОВ "Фінтаргет" за договором позики № 1062666 від 17.02.2024 на суму 25585,00 грн;

13) ТОВ "Іннова Фінанс" за договором позики № 86269 від 17.02.2024 на суму 36750,00 грн;

14) ТОВ "КЛТ Кредит" за договором № 4643 від 04.02.2024 на суму боргу 22625,00 грн;

15) ТОВ "Нові кредити" за договором № 36-2147-1 від 28.01.2024 на суму боргу 15350,78 грн,

16) ТОВ "Укр кредит Фінанс" за договором № 1339-4794 від 28.01.2024 у розмірі 74500,00 грн поточної заборгованості, 30500,00 грн - простроченої заборгованості;

17) ТОВ "Макс Кредит" за договором № 00-9594588 від 26.01.2024 у розмірі 29485,00 грн поточної заборгованості;

18) ТОВ "Сос кредит" за договором № 35696686 від 26.01.2024 у розмірі 11562,75 грн поточної заборгованості;

19) ТОВ "Фінансова компанія Процент" за договором № 6044-2476-2 від 26.01.2024 із поточною заборгованістю в розмірі 21446,00 грн,

20) ТОВ "Маніфою" за договором № 6816233 від 23.01.2024 із поточною заборгованістю в розмірі 17520,00 грн,

21) АТ "Акцент-Банк" за договором 32756339 від 15.09.2023 із загальною заборгованістю 17004,97 грн,

22) АТ "Таскомбанк" за договором № 002/12101309-SP(12106552) від 18.10.2021 із поточною заборгованістю в розмірі 27453,89 грн,

23) АТ "Універсал Банк" за договором № 9700 від 05.02.2020 із поточною заборгованістю в розмірі 58259,41 грн.

24) ТОВ "ФК Гвадіана" за договором № F-00063671 від 18.02.2024 із поточною заборгованістю у розмірі 16476,25 грн

25) АТ КБ "ПриватБанк" за договором № 4611 від 12.06.2020 із поточною заборгованістю в розмірі2648,00 грн, та за договором № 5995 від 13.01.2024 в сумі 14,97 грн.,

26) ТОВ "Таліон Плюс" (правонаступник ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА) за договором № 501044253 від 09.02.2024 із поточною заборгованістю у розмірі 48400,00 грн.

27) ТОВ "СТАР ФАЦНЕНС ГРУП" по договору №451014 від 04.02.24 в сумі 19250,0 грн.

Проте, дослідивши всі надані до заяви документи, судом встановлено, що заявником не надано до суду всіх первинних документів, таких, як договори, довідки кредиторів про заборгованість, в підтвердження зазначених сум боргу.

Отже, відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В підтвердження зазначених вище сум заборгованості, заявником також надана кредитна історія про фінансові зобов`язання боржника в паперовій формі як копія електронного документа, станом на 04.06.20224 р. із роздруківкою витягу кваліфікованного електронного підпису та печатки уповноваженої особи ТОВ "УБКІ".

Суд зауважує, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру. Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням. Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібні висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21.

Тобто, згідно сталої судової практики лише сам звіт ТОВ "Українське бюро кредитних історій" (як і роздруківка із сайту ТОВ "Українське бюро кредитних історій") не вважається належним та достатнім доказом підтвердження розміру заборгованості боржника, підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання.

На підстав викладеного суд приходить до висновку про те, що заявником наведено підстави, передбачені ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надано у повному обсязі до матеріалів справи, тобто не підтверджено, по-перше, всі суми заборгованості станом на день подання заяви належними доказами, а по-друге, не підтверджено підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність. Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснення перевірки обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до поданих декларацій за 2021-2024 роки, він немає будь-яких активів, проте в підтвердження цього надав лише витяг з реєстру нерухомого майна та розписку про відсутність зареєстрованих за ним транспортних засобів, що не є належним доказом зазначеного.

Також, в деклараціях членами сім`ї заявника вказано мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Як зазначає боржник в заяві, члени його сім`ї відмовились надавати інформацію щодо свого майна та інших активів боржнику.

При цьому боржник не обґрунтував об`єктивну неможливість отримання інформації з офіційних джерел щодо наявності у членів її сім`ї, доходу, рухомого та нерухомого майна, витрат тощо.

Отже, боржник у деклараціях про майновий стан за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки зазначив неповну інформацію стосовно активів та майна, доходів і витрат членів її сім`ї. Суд відхиляє посилання боржника на подання ним у деклараціях з поміткою "члени сім`ї інформації не надали", позаяк самі по собі такі обставини не звільняють боржника від встановленого законом обов`язку надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї.

При цьому, посилаючись у декларації про майновий стан на те, що члени сім`ї не надали інформації про доходи, витрати, майно чи зобов`язання згідно з пунктом 9 Приміток до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5, боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у частині п`ятій статті 116 КУзПБ (у редакції, що діяла на момент звернення боржника з відповідною заявою до суду) імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.

Отже, до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність: надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому, у разі необхідності, і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Щодо поданого боржником проекту плану реструктуризації.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника-фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Реструктуризація боргів боржника це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до вимог частини 5 стаття 119 Кодексу України з процедур банкрутства відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

Як визначено частиною 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Частиною 1 статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Отже, виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд вважає, що такий боржник повинен запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань, оскільки метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів фактичного погашення їх вимог в межах процедури.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заявником долучено план реструктуризації боргів, в якому зазначено, що загальна сума заборгованості складає 680 806,05 грн., що доходи, які боржник отримує - 0 грн., доходи , які боржник розраховує отримувати - 15000,00 грн. , розмір суми на власні потреби - 7500,00 грн. та розмір суми, що буде видалятися щомісячно на погашення кредиторської заборгованості - 7500,0 грн. ( 680 806,05 грн. - 7500х60 = 230 806,05 грн.), тобто 230 806,05 грн. підлягають прощенню.

Проте, боржником не надано жодного доказу можливості отримати вказані доходи в розмірі 15000,00 грн.

Більш того, з наданих до заяви документів вбчається, що боржник працював у ТОВ "Бісквіт і Ко" півроку з 13.03.2021 р по 15.09.2021 р., на цей час досі не працює, не зареєстрований у центрі зайнятости та доказів отримання можливої роботи ним також не надано.

Суд вважає за необхідне відзначити, що погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка боржника є недобросовісною, такою, що містить ознаки введення суд в оману щодо можливості погашення боргу шляхом його реструктуризації з невідомих активів, що суду надано нереальний (невиконуваний) проекту плану реструктуризації, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 23.04.2024 незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, разом з тим є особою, яку 30.06.202 Харківською обласною прокуратурою повідіомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 (Хуліганство), ч.1 т.122 КК України (Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження), кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом, відомості про результати розгляду в МВС не надходили.

Окрім вимог до плану реструктуризації, при зверненні із заявою до суду боржник повинен був повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

У своїх поясненнях щодо підстав виникнення заборгованості перед кредиторами заявник зазначає, що він протягом декілька років (к вбачається з кредитної інсторії - з 2017 р., тобто з 18 років) перебуває у кредитних відносинах з банківськими та іншими кредитними установами, отримує грошові кошти для придбання споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних потреб та внаслідок несприятливої економічної ситуації з підстав короновірусної інфекції, а також початком воєнної агресії з боку рф у нього накопичилася певна кількість грошових зобов`язань, які не можуть бути погашені з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна.

З наданих до суду роздруківок банків про рух коштів також вбачається направлення кредитних коштів на задоволення власних потреб.

Суд зазначає, що постійне отримання кредитів та витрачання кредитних коштів на задоволення власних потреб, відсутність роботи та неперебування на обліку в державній службі зайнятості як безробітна особа, не спростовує презумпцію про те, що заявник не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності.

Суд звертається до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, згідно з яким з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини 2, 3 статті 13 ЦК України).

До боржника - фізичної особи Кодексу України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачені частиною 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Про наявність таких підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в Кодексі України з процедур банкрутства нормами вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими доказами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Тобто, доказами, серед інших, є письмові документи, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), які стосуються наявного між сторонами спору або мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, а обов`язок з доказування певних обставин покладається на сторону, яка на них посилається.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав у розумінні ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Також суд зауважує на тому, що згідно з ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 113, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 10.09.2024.

Суддя Лавренюк Т.А.