ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. Справа№ 911/294/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Муковоз В.І.;

за участю представників сторін:

від позивача: Гуревич М.Г.;

від відповідача: Стецько М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2024 (повний текст складено 07.05.2024)

у справі № 911/294/23 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер"

про стягнення ринкової вартості частини майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер" про стягнення ринкової вартості частини майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу у зв`язку із виключенням з Товариства не було виплачено ранкову вартість майна товариства, пропорційна частці у його статутному капіталі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.04.2024 у справі № 911/294/23 призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі до надходження висновку експерта.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку, що існує потреба у призначенні експертизи у іншій експертній установі, при цьому не змінюючи самого змісту питань, що ставилися на розгляд експерта, проте з незначною змістовою корекцією викладення самих питань, що спрямована на краще розуміння змісту питань задля уникнення необхідності експерту звертатися до суду з приводу уточнення обсягу запитуваного дослідження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області у справі №911/294/23 від 26.04.2024 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на наступне:

- суд першої інстанції фактично виключив з майнової маси відповідача нерухоме майно з огляду на відсутність його реєстрації за відповідачем;

- на момент виключення позивачки зі складу відповідача, нерухоме майно - адміністративна будівля та адміністративно-виробничий корпус належали на праві власності відповідачу;

- суд не врахував рішення у справі № 911/3448/20 та № 927/775/19 щодо вказаного вище нерухомого майна;

- ухвалою суду від 12.01.2024 за результатами розгляду клопотання експерта суд надав не перелік активів та зобов`язань, що підлягають експертному дослідженню, а зазначив перелік аркушів справи, на яких містяться вихідні дані;

- змінюючи експерту установу, суд першої інстанції фактично вчинив дії, про які просив експерт першої експертної установи про уточнення експертного дослідження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/294/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №911/294/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 27.05.2024 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/294/23.

Ухвалою суду від 15.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2024 у справі № 911/294/23 та призначено до розгляду на 03.09.2024.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до чинного законодавства України суд вирішує спір та встановлює істину на основі всебічного з`ясування всіх суттєвих моментів спірних правовідносин та об`єктивного дослідження фактичних даних, що визначають наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінка в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є вимоги позивача про стягнення ринкової вартості частини майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день виключення позивача зі складу учасників ТОВ НВФ «Водполімер» відповідач мав певне майно, що мало вартісне визначення, у зв`язку з чим відповідач був зобов`язаний сплатити вартість частки такого майна, пропорційно частці позивача у статутному капіталі відповідача.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд постає перед необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Колегія суддів відзначає, що за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 Господарський процесуальний кодекс України). До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.04.2018 у справі №925/1165/14 та постановах Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №920/831/20, від 24.11.2021 у справі № 911/2882/19, від 01.08.2022 у справі № 903/522/21.

Зі змісту ст.ст. 2, 236 ГПК України вбачається, що з метою забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави на суд покладено обов`язок повно і всебічно з`ясувати і дослідити обставини справи в їх сукупності, що мають значення для її вирішення по суті.

При цьому, розглядаючи справу, суд повинен вжити заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.09.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023, суд призначав судову економічну експертизу у справі за клопотанням Ус Олени Петрівни, проведення якої доручено Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення поставлено наступні питання:

- яка дійсна (ринкова) вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805), виходячи з його активів у матеріальній та нематеріальній формі за вирахуванням зобов`язань (вартість чистих активів), що були зареєстровані (обліковувались) за товариством станом на 28.12.2017?

- яка вартість частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі, що визначена виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805) виходячи з його активів у матеріальній та нематеріальній формі за вирахуванням зобов`язань (вартість чистих активів), що були зареєстровані (обліковувались) за товариством станом на 28.12.2017, пропорційно до розміру частки такого учасника станом на 28.12.2017?

11.04.2024 о суду першої інстанції надійшов лист від Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Київського відділення Міністерства юстиції України, в якому повідомлено про неможливість надання висновку експерта.

В обґрунтування неможливості надання висновку експерт вказав, що розрахунок частки майна у разі виходу учасника зі складу засновників підприємства у наданих матеріалах відсутній, крім того у наданій фінансовій звітності - «Спрощеному фінансовому звіті суб`єкта малого підприємництва. 1. Баланс на 31.12.2017» відображені збитки у сумі 40,0 тис грн. Окрім того інформація в наданих документах наведена неоднозначно, тобто передбачає надання правової оцінки господарської діяльності підприємства і встановлення фактичних обставин справи.

А тому, оскільки експертизу не було проведено Київським відділенням Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз, з огляду на важливість і необхідність такої експертизи у справі, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про необхідність призначення експертизи у іншій експертній установі.

Колегія суддів враховує, що ч. 3 ст. 99 ГПК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

З цих підстав доводи апелянта щодо безпідставності зміни експертної установи колегія суддів відхиляє.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, на вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

- яка дійсна (ринкова) вартість сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805), виходячи з його активів у матеріальній та нематеріальній формі за вирахуванням зобов`язань (вартість чистих активів), що були зареєстровані (право власності на які підтверджувалось реєстраційним посвідченням (та/або обліковувались) за Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничою фірмою «Водполімер» (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805), а також з урахуванням вартості 3,37431 % частки корпоративних прав в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд», які належали ТОВ Науково-виробничій фірмі «Водполімер» - станом на 28.12.2017?

- яка вартість частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805), що визначена виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805) виходячи з ринкової вартості всіх активів товариства у матеріальній формі, що були зареєстровані (право власності на які підтверджувалось реєстраційним посвідченням (та/або обліковувались) та нематеріальній формі та з урахуванням вартості 3,37431 % частки корпоративних прав в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд», які належали ТОВ НВФ «Водполімер» та за вирахуванням зобов`язань (вартість чистих активів) Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми «Водполімер» станом на 28.12.2017 пропорційно розміру частки такого учасника (що складала 17 % статутного капіталу) станом на 28.12.2017?

Тобто, вказані питання не звужують коло активів Товариства, яке має бути оцінено експертом, та додатково вказують на необхідність експерту також оцінити вартість 3,37431 % частки корпоративних прав в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд», які належали ТОВ НВФ «Водполімер».

Колегія суддів також наголошує, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 статті 99 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, визначення питань, які ставляться на вирішення експерта належить до дискреційних повноважень суду.

Також, слід врахувати, що згідно з частиною 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Крім того, статтею 104 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Скаржник, посилаючись на виключення судом першої інстанції з переліку об`єктів експертного дослідження активи, які не були зареєстровані (не обліковувались) за товариством, але фактично перебували у його володінні, не надав доказів того, що такі активи не будуть оцінені експертом.

Більше того, в контексті даних доводів колегія суддів враховує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав, що оцінці підлягає все майно, майнові та немайнові права відповідача за вирахуванням зобов`язань (вартість чистих активів).

Також суд першої інстанції зазначив, що об`єкти, право власності на які підлягало державній реєстрації, проте не було зареєстроване відповідачем і на які є відповідні правовстановлюючі документи про набуття його у власність - теж входять до об`єктів оцінки.

А тому, доводи апелянта, що суд першої інстанції фактично виключив з майнової маси відповідача певне нерухоме майно є необґрунтованими.

Колегією суддів також враховано, що в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 (n. 33), та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р. (n. 38) зазначається, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

А тому, приймаючи до увагу ту обставину, що спір у даній справі стосується визначення ринкової вартості частки Товариства, яка підлягає виплаті, зважаючи на те, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а також з огляду на наявність сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом вірно призначено судову економічну експертизу з метою повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору.

Питання зупинення провадження у справі регулюються ст. 228 ГПК України.

Частиною 2 вказаної статті унормовано, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у зв`язку з призначенням судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, оскільки судом обґрунтовано, із посиланням на норми ст.ст. 99, 100, 107 ГПК України, призначено у справі судову експертизу, враховуючи, що для проведення експертного дослідження матеріали справи направляються до експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 288 ГПК України, та зупинив провадження у даній справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин.

У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання експерта, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед ним ряд питань, та визначити відповідну експертну установу на власний розсуд. При цьому, апеляційний суд не вправі втручатися у виключну компетенцію суду першої інстанції та надавати йому якісь вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, призначення експертної установи, тощо, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет їх оцінки (переоцінки) за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, ухваленого по суті спору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду Київської області від 26.04.2024 у справі № 911/294/23.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2024 у справі № 911/294/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2024 у справі № 911/294/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/294/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 09.09.2024

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко