ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 вересня 2024 року Справа № 903/768/24

Суддя господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТП» від 04.09.2024 про забезпечення позову (без виклику сторін),

в с т а н о в и л а:

04.09.2024 через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТП» звернулося із позовною заявою від 02 вересня 2024 року до ОСОБА_1 про відшкодування збитків на суму 1 185 711,39 грн., завданих пошкодженням вантажу під час перевезення за заявкою №NОV11492 від 15 листопада 2023 року на підставі договору перевезення вантажів №ФТП/1571 від 06 вересня 2023 року.

Разом з позовною заявою 04.09.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла й заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТП» від 04.09.2024 про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження легкового автомобіля НАVАL Н6, 2021 року випуску, чорного кольору, тип кузову універсал; шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с. Острожець, вул. Центральна, буд. 79 (кадастровий номер: :02:001:1062).

На обґрунтування заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТП» посилається на наступні обставини:

- у зв`язку з тим, що відповідач, знаючи про свій обов`язок з відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями свого працівника (водія), не бажаючи вести переговори для врегулювання спору (зокрема, відповідач надала письмову відповідь на відповідну претензію-вимогу про відшкодування збитків, зазначивши, що вона «не має підстав для її задоволення», відмовився від виконання зобов`язання з відшкодування збитків у претензійному порядку), а також, враховуючи той факт, що 03 червня 2024 року ОСОБА_1 припинила статус фізичної особи-підприємця (після виникнення свого зобов`язання з відшкодування завданих позивачу збитків), є ризик, пов`язаний з неможливістю виконання рішення суду. Фактом, що також свідчать про намір відповідача ухилитися від зобов`язання з відшкодування збитків є те, що 16 листопада 2023 року відповідач намагалася продати через сервіс автомобільної інтернет-торгівлі «АUТО.RІА» вантажний автомобіль VOLVO FН13 2013 року випуску, бежевого кольору, д.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Звертає увагу на те, що саме цей автомобіль використовувався для транспортування вантажу, який був пошкоджений при перевезенні за заявкою №NОV11492 від 15.11.2023 та відносно якого наявний спір сторін щодо відшкодування збитків.

Заявник зазначає про те, що у власності відповідача, згідно з інформацією, що міститься у вільному доступі, зокрема, за даними інформаційно-аналітичного (моніторингового) сервісу «Опендатабот», є легковий автомобіль НАVАL Н6, 2021 року випуску чорного кольору, тип кузову універсал (державний номер та VIN-код автомобіля невідомий) та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с. Острожець, вул. Центральна, буд. 79 (кадастровий номер: :02:001:1062), що на думку позивача, свідчить про відчуження наявного під час виникнення зобов`язання з відшкодування завданих збитків транспортного засобу VOLVO FН13. Заявник вбачає у цьому умисне уникнення (активні дії) відповідача від подальшого несення відповідальності за завдані збитки

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження легкового автомобіля НАVАL Н6, 2021 року випуску, чорного кольору, тип кузову універсал; шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :02:001:1062), призведе до неможливості виконання рішення суду і неможливості компенсації заподіяної шкоди позивачу.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТП» від 04.09.2024 про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За приписами п. 2 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21, тощо.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТП» подало до суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 збитків на суму 1 185 711,39 грн., завданих пошкодженням вантажу під час перевезення, тобто з вимогою майнового характеру.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено у відповідності до вимог ст.ст. 73, 74 ГПК України, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його порушених прав (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся з позовом до суду.

Рішення суду у справі у разі задоволення позову, полягатиме у виконанні його шляхом стягнення з відповідача грошових коштів.

Проте, доказів, які б свідчили про витрачання ОСОБА_1 коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення нею договорів поруки чи застави за наявності невиконаного зобов`язання, ТзОВ «ФТП» суду не подало.

Наведені як підстава для вжиття заходів для забезпечення позову обставини про те, що ОСОБА_1 добровільно не виконала вимоги ТзОВ «ФТП» про відшкодування збитків , припинення ОСОБА_1 03.06.2024 статусу фізичної особи підприємця, самі по собі не свідчать про необхідність забезпечення позову.

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати легковий автомобіль НАVАL Н6, 2021 року випуску, чорного кольору, тип кузову універсал, земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :02:001:1062), посилаючись на їх можливе відчуження відповідачем.

Проте, жодних доказів, які б свідчили про намір ОСОБА_1 відчужити вказане майно, ТзОВ «ФТП» не подало.

Разом з цим, відсутні й докази, які б свідчили про те, що у ОСОБА_1 не існує на праві власності або іншому речовому праві іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення у випадку задоволення позову та відсутності у неї грошових коштів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20 викладено правові висновки про те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заява про забезпечення позову мотивована припущеннями про можливе ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Однак, самі припущення про можливість ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову без приєднання відповідних доказів та надання обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову), ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову на підставі ст. 137 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 77, 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТП» від 04.09.2024 про забезпечення позову відмовити.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 06.09.2024.

Суддя І. О. Якушева