ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" серпня 2024 р. Справа№ 910/13001/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 (повний текст підписано 24.06.2024)

у справі №910/13001/23 (суддя Джарти В.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Міністерства юстиції України

2) Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль"

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватного нотаріуса Бобкова Олександра Вікторовича

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство "РОСАВА"

про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" про:

- визнання незаконним та скасування повністю наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022;

- зобов`язання Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" від 14.01.2022 № 14-1-2022-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за № СК-218-22, відповідно до чинного законодавства України;

- зобов`язання Міністерство юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 12.01.2022 запису щодо відомостей про ОСОБА_1 , як чинного керівника Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", оформленого протоколом від 28.12.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 позов ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022.

Зобов`язано Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" від 14.01.2022 №14-1-2022-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за № СК-218-22.

Скасовано реєстраційну дію про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.01.2022 № 035000085 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем щодо Приватного акціонерного товариства "БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (ідентифікаційний код юридичної особи 30664834).

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 8 052,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Міністерство юстиції України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Скрипка І.М. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 заяву суддів Скрипки І.М., Гончарова С.А., Хрипуна О.О. про самовідвід у справі №910/13001/23 задоволено. Матеріали апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" та Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 передано на повторний автоматизований розподіл для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.08.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з задоволенням заяви суддів Скрипки І.М., Гончарова С.А., Хрипуна О.О. про самовідвід від розгляду даної справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024 сформовано колегію суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач), Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3 028 грн.

Згідно з пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22 вказала на те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

З позовних вимог вбачається, що позов містить три вимоги немайнового характеру.

Також слід зазначити, що апеляційна скарга Міністерства юстиції України була подано на адресу Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку, а не з використанням системи «Електронний суд».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для застосування частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено пониження сплати судового збору, оскільки апеляційну скаргу подано 23.07.2024 в паперовій формі через Укрпошту.

Тобто, при зверненні до суду з даною апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений у розмірі 12 078,00 грн та розраховується наступним чином: (2 684*3*150%).

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 4 ст. 258 ГПК України).

Міністерство юстиції України доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не надало, що підтверджується зокрема переліком додатків до цієї апеляційної скарги. За текстом апеляційної скарги не вказує, що є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, судовий збір не сплачено у встановленому розмірі та порядку відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У рішенні Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02)).

Пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (частина перша статті 118 ГПК України).

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вирішуючи питання щодо поважності пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23, з огляду на підстави наведені апелянтом, зазначає наступне.

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що рішення суду ухвалено 17.01.2024, повний текст рішення складено 24.06.2024. Отже останнім днем подання апеляційної скарги є 15.07.2024 (враховуючи вихідні дні).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію рішення від 17.01.2024 Міністерству юстиції України доставлено до електронного кабінету 26.06.2024 о 23:45, доказом чого є довідка про доставку електронного документа, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, днем вручення повного тексту оскаржуваного рішення є 27.06.2024, а тому кінцевим строком на подання апеляційної скарги, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 256 ГПК України, є 17.07.2024.

Натомість, з апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції лише 23.07.2024, що підтверджується трекінг-номером №01 001 0021 1585 наявним на конверті в якому надійшла апеляційна скарга. Тобто, скаржник звернувся з апеляційною скаргою через 26 днів з дня отримання електронного примірника повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, апелянт посилається на надмірне навантаження, пов`язане зокрема з тяжким становищем в енергетичній сфері країни, віяловим відключенням електроенергії, плинністю кадрів, розподіленням виконуваних обов`язків на інших працівників відділу, та в цілому кадровий дефіцит і брак робочої сили, що потребує вжиття відповідних заходів з метою належної організації роботи відділу, оперативного залучення до виконання роботи нових працівників, що також суттєво впливає на невідкладну підготовку та подання до суду відповідних процесуальних документів у визначений процесуальний законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів, розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшла висновку про неповажність причин його пропуску через недоведеність належними доказами підстав, на які посилається апелянт, з огляду на наступне.

Так, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Для вирішення господарським судом питання про поновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені апелянтом підстави в обґрунтування поважності причин пропуску є недоведеними належними доказами та відповідно визнаються неповажними.

Згідно частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 256, 258 ГПК України, а відтак підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні (скаржнику) можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, клопотання/заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням, при цьому, інших підстав для поновлення строку та доказу сплати судового збору у розмірі 12 078,00 грн грн.

При цьому колегія суддів зауважує заявнику на тому, що відповідно до приписів п. 4 ст. 260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними причини, вказані Міністерством юстиції України у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23.

2. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 залишити без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції надавши суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 12 078,00 грн.

4. Всі документи та письмові докази подаються через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 А (І поверх) або через систему "Електронний суд".

5. Роз`яснити апелянту, що при неподанні відповідної заяви у встановлений вище строк або у разі, якщо вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію даної ухвали направити учасникам апеляційного провадження через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до їх електронних кабінетів, а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк