ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 вересня 2024 року Справа № 903/520/24

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від АТ КБ «Приватбанк»: Шевченко Л.П. довіреність №371-К-Н-О від 09.03.2023

від ОСОБА_1 : Усаченко М.О. ордер серія АС №1103167 від 23.07.2024

керуючий реструктуризацією: Хомич Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву ОСОБА_1 про збільшення грошових вимог по справі №903/520/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_2 про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 ОСОБА_2 подала до суду заяву про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність (а.с.1-96).

29.05.2024 на адресу суду подана заява арбітражним керуючим Хомичом Р.В. про участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.98-100).

Ухвалою господарського суду від 30.05.2024 заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 18.06.2024 о 10:20 год. Визнано особисту явку ОСОБА_2 в судове засідання обов`язковою (а.с.115).

Ухвалою суду від 18.06.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 (а.с.121-124).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 24.06.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.125,128).

Після оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , до суду надійшла заява з грошовими вимогами до боржника від ОСОБА_1 в розмірі 1901322,73 грн., з яких: 662000,00 грн. борг за позикою, 123 754,46 грн. 3 % річних, 616742,05 грн відсотки у розмірі облікової ставки НБУ, 498 826,22 грн. інфляційні збитки (т.3, а.с.7-26).

Ухвалою суду від 24.07.2024 заяву прийнято до розгляду.

03.09.2024 представник ОСОБА_1 сформував в системі «Електронний суд» заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд:

« 1.Визнати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) конкурсним кредитором у справі № 903/520/24 із сумою вимог 7 445 540, 26 грн., з яких: 2 599 600,00 грн. сума боргу за позикою, виданою 22.03.2017 р.; 491 532, 81 грн. - 3 % річних; 2 458 016, 96 грн. - відсотки у розмірі облікової ставки НБУ; 1 896 390,49 грн. - інфляційні збитки.

2. Визнати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) конкурсним кредитором у справі № 903/520/24 із сумою вимог 1 901 322, 73 грн., з яких: 662000,00 грн. боргу за позикою, виданою 28.12.2017 р.; 123 754,46 грн. 3 % річних, 616 742,05 грн. відсотки у розмірі облікової ставки НБУ; 498 826,22 грн. інфляційні збитки».

В обгрунтування заяви про збільшення позовних вимог посилається на те, що 24.07.2024 у даній справі ОСОБА_1 були заявлені грошові вимоги до боржника ОСОБА_2 .

В зв`язку з наявністю ще однієї розписки де боржником є ОСОБА_2 вважає за необхідне заявити про збільшення грошових вимог до боржника. Оскільки, 22.03.2017 ОСОБА_1 позичив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 2599600,00 грн. (два мільйони дев`ятсот дев`яносто тисяч шістсот гривень). В цей же день ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й ОСОБА_2 факт укладення договору позики оформили письмовим документом розпискою про отримання позики. Позичальники зобов`язувались повернути ОСОБА_1 позичені кошти в сумі 2599600,00 грн. до 22.03.2018.

28.12.2017 ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 662000,00 грн. (шістсот тисяч гривень). В цей же день ОСОБА_1 та ОСОБА_2 факт укладення договору позики оформили письмовим документом розпискою про отримання позики. Позичальник зобов`язувалась повернути ОСОБА_1 позичені кошти в сумі 662000,00 грн. до 30.04.2018.

Позики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не повернули.

В судовому зсіданні представник заявника просив суд збільшити заявлені кредиторські вимоги.

Керуючий реструктуризації та представниця АТ КБ «Приватбанк» щодо прийняття заяви про збільшення грошових вимог не заперечили, однак щодо задоволення даних вимог представниця АТ КБ «Приватбанк» просила відмовити.

Заслухавши представників кредиторів та арбітражного керуючого, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.3 ст. 46 ГПК до кінця підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд, виходячи зі змісту поданої заяви, а також змісту раніше поданої позовної заяви (оформленої позовної вимоги) та конкретних обставин справи, повинен вважати таку заяву як:

- подання іншого (ще одного) позову чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

До таких висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові № 911/2139/19 від 03.08.2020.

Таким чином, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові №910/18389/20 від 22.07.2021 зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 4.16. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №922/404/19 від 09.07.2020 під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі №925/186/19, від 09.07.2020 у справі №922/404/19).

Вищезазначені правові позиції узгоджуються з практикою Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові №924/1437/15 від 25.06.2020.

Разом із тим, збільшенням розміру позовних вимог є збільшення позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано із пред`явленням додаткових чи нових позовних вимог, про які не йшлося у позовній заяві, в тому числі шляхом доповнення немайнової вимоги майновою.

Така дія, як заявлення додаткових вимог може кваліфікуватися лише як зміна предмета позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Водночас потрібно брати до уваги те, що відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Заяву кредитора про зміну предмета або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Судом встановлено, що при поданні грошової вимоги 24.07.2024 ОСОБА_1 була заявлена сума вимог в розмірі 1 901 322, 73 грн., з яких: 662000,00 грн. боргу за позикою, виданою 28.12.2017, 123 754,46 грн. 3 % річних, 616 742,05 грн. відсотки у розмірі облікової ставки НБУ; 498 826,22 грн. інфляційні збитки.

Як слідує з заяви про збільшення грошових вимог ОСОБА_1 , збільшено грошові вимоги на суму 7445540, 26 грн., з яких: 2 599 600,00 грн сума боргу за позикою, виданою 22.03.2017; 491 532, 81 грн. - 3 % річних; 2 458 016, 96 грн. - відсотки у розмірі облікової ставки НБУ; 1 896 390,49 грн. - інфляційні збитки.

З аналізу вищенаведеної заяви вбачається, що кредитором доповнено до заяви з грошовими вимогами, вимогами, які не були заявлені при поданні первісної заяви, тобто фактично йдеться про подання іншої заяви, що виключає можливість збільшення або зменшення розміру заявлених вимог.

Як вже було зазначено вище, збільшено може бути одну і ту саму вимогу, яка була заявлена в заяві та неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті заяви.

Водночас, суд звертає увагу, що при поданні первісної заяви не було заявлено вимог згідно розписки від 22.03.2017, а отже заявлено нову вимогу, а не збільшено грошовий вираз первісно сформованої заяви.

Разом з цим, судом враховано, що згідно ст.45 КУзПБ, до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Отже, з врахуванням викладено, вказана заява про збільшення позовних вимог надіслана тільки керуючому реструктуризацією Хомичу Р.М. до електронного кабінету. Докази надіслання боржниці відсутні.

З урахуванням зазначеного, суд відмовляє у прийнятті заяви кредитора від 03.09.2024 про збільшення розміру грошових вимог до боржника.

Разом з цим, кредитор не позбавлений зверненню з заявою про визнання грошових вимог за розпискою від 22.03.2017 до господарського суду в загальному порядку на підставі ст.45-46 КУзПБ.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 234-235, 255 ГПК України, ст.45, 46 КУзПБ, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про збільшення грошових вимог до боржника від 03.09.2024 та повернути її заявнику.

Ухвала господарського суду набирає законної негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвали суду можуть бути оскаржені до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 10.09.2024.

Суддя І. О. Гарбар