ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"05" вересня 2024 р. Справа № 916/3778/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М, розглянувши заяву Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65074, Одеська обл., місто Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, ) про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиман Маркет" (68002, Одеська обл., місто Чорноморськ, вулиця Олександрійська, будинок 6-А, )

В С Т А Н О В И В:

Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.№3860/24 від 27.08.2024) про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиман Маркет" суми боргу у розмірі 2 590,17 грн, а також витрат по сплаті судового збору.

Заяву обґрунтовано невиконанням ТОВ "Лиман Маркет" умов укладеного між сторонами договору №ТС-120/21 на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 01.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 3 та 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, у підтвердження наданих послуг заявником надано договір №ТС-120/21 на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 01.07.2021, заяву від 30.06.2021 щодо наміру укласти відповідний договір, підписану Коваленко Г.М., та довіреність №11 від 18.06.2021 на Коваленко Г.М., видану ТОВ "Лиман Маркет".

Строк дії договору з 25.06.2021 до 25.06.2022 (п.8.2 договору).

Крім того, стягувачем надано суду розмір плати за договором, відповідно до якого місячний розмір плати становить 379,05 грн, а також розрахунок боргу, у якому зазначено, що станом на 01.01.2021 борг складає 1 544,64 грн, станом на 2022 рік залишок суми боргу становить 1 045,53 грн. Всього 2 590,17 грн.

При цьому, стягувач зазначив, що у 2022 році мала місце часткова оплата у сумі 1 189,50 грн.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Згідно до п.5. ч.2 ст.150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Водночас, як встановлено судом, у наданому Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до заяви розрахунку заборгованості зазначено про наявність частковї оплати у сумі 1 189,50 грн, однак, доказів часткової оплати, а також пояснень щодо зарахування вказаної суми у рахунок заборгованості за 2022 рік до заяви не надано.

Крім того, матеріали заяви не містять доказів наявності правовідносин між сторонами станом на 01.01.2021.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги у сумі 2 590,17 грн з огляду на відсутність в матеріалах відповідної заяви доказів, підтверджуючих наявність між сторонами правовідносин станом на 01.01.2021, тобто, на дату, наведену стягувачем у розрахунку заборгованості, а також відсутність в матеріалах заяви доказів часткової оплати, суд, керуючись нормами п.8 ч.1 ст. 152 ГПК, відмовляє у видачі судового наказу на суму 2 590,17 грн.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 147-153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиман Маркет" заборгованості у розмірі 2 590,17 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Ю.М. Щавинська