номер провадження справи 26/55/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.08.2024 Справа № 908/1754/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали справи

кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю АКВАРЕСУРС-1, (88000 Україна, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Жупанатська, буд. 18) боржник Товариство з обмеженою відповідальністю АВГУСТА, (69106 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5)

Представники сторін:

від заявника ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» Прилєпов О.А (в режимі відеоконференції)

розпорядник майна Сидорчук І.С. (в режимі відеоконференції)

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.07.2024, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/1754/24 про банкрутство ТОВ АВГУСТА; визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника у розмірі 20 448 000,00 грн основного боргу, сплачений судовий збір у розмірі 30 280, 00 грн. та авансована грошова винагорода арбітражному керуючому 72 000,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сидорчука І.С. Попереднє засідання призначено на 22.08.2024 о 10-00.

На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство за № 73605 від 15.07.2024р.

Представники кредитора та боржника своїм правом на участь у судовому розгляді справи 22.08.2024. не скористалися, у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Частиною 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

У передбачений Кодексом строк, до суду з грошовими вимогами до боржника заявилось Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» на суму 13 704 386,34 грн.

Відповідно до поданих до заяви документів, вбачається що заборгованість ТОВ «АВГУСТА» за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №1890-02024 від 21.10.2020р. за період з листопада 2020р. по грудень 2023 складає 13 704 386,34 грн., з яких:

- пеня за несвоєчасну оплату послуг - 1 710 591,68 грн.

- штраф за несвоєчасну оплату послуг - 9 699 762,70 грн.

- інфляційні втрати - 1 907 452,01 грн.

- 3% річних -386 579,95 грн.

Суд розглянув матеріали справи та зазначає про таке. Між ПрАТ «НЕК «Укренерго» та товариством з обмеженою відповідальністю «Августа» (далі - боржник, ТОВ «Августа) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.10.2020 р. № 1890-02024 (далі - договір), редакція якого змінювалась відповідно до додаткових угод від 21.09.2021р. та 09.01.2023р.

У всіх редакціях договору в розділі «порядок розрахунків» визначено розрахунковий період - 1 календарний місяць та передбачена поетапна попередня оплата:

- платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 9, у кожен з наступних періодів:

- платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

- платіж - з 11 д о 15 числа розрахункового місяця;

- платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

- платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця;

Також у всіх редакціях договору № 1890-02024 визначена можливість ПрАТ «НЕК «Укренерго» у випадку порушення Користувачам, термінів - розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Також за прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Щодо вимог кредитора про стягнення штрафу у розмірі 9 699 762,70 грн.

Як вже зазначалось вище пунктом 6.7 про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.10.2020 р. № 1890-02024 Договору встановлено, що у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню в розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Разом з тим, як вбачається з доданого до заяви кредитора «Розрахунку заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат згідно з договором від 21.10.2020 № 1890-02024», кредитор просить суд визнати його вимоги щодо стягнення штрафу за період з листопада 2020 року по лютий 2022 року. При цьому із зазначеного розрахунку видно, що у всіх випадках періоди прострочення, за які кредитор нарахував боржнику штраф, складають не більше 30 днів, зокрема, як правило, такі періоди становлять від 1 до 8 днів.

Зазначені обставини вказують на те, що ТОВ «Августа», допускаючи незначне порушення строків розрахунків по планових чи фактичних платежах по Договору не більше, ніж на 8 днів, не могло порушити умови п. 6.7. Договору, яким передбачено стягнення штрафу за прострочення зазначених термінів понад тридцять календарних днів.

З огляду на те, що кредитор помилково застосував до спірних відносин п. 6.7 Договору щодо стягнення штрафу за прострочення виконання боржником грошових зобов`язань по Договору понад 30 днів, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 9 699 762,70 грн. підлягають відхиленню.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 907 452,01 грн.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 виклав правову позицію щодо застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку частини 2 статті 625 ЦК України у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць.

У наведеній постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Як вбачається зі змісту доданого до заяви кредитора розрахунку ПрАТ «НЕК «Укренерго», кредитор допустив низку помилок у нарахуванні інфляційних втрат, що обґрунтовується таким.

За грудень 2020 року кредитор нарахував боржнику 49 981,05 грн інфляційних втрат, виходячи з бази нарахування (боргу) 5553449, 53 грн, тобто суми боргу, який існував більше 15 днів протягом грудня 2020 року. Такий методологічний підхід є вірним і не суперечить висновками Верховного суду.

Однак, у подальшому кредитор, задекларувавши у своєму розрахунку наведену методику нарахування інфляційних втрат, зокрема, вказавши у назві десятої колонки таблиці розрахунку, що ним буде враховуватись для розрахунку інфляційних втрат заборгованість в місяці більше 15 днів, здійснив нарахування по методу, який суперечить наведеним висновкам Верховного Суду, а саме:

1. Кредитор за базу для нарахування інфляційних втрат за січень 2021 року взяв борг у розмірі 8276715, 49 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 3276404,6 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 42 593,26 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 65 004,04 грн.

2. За базу для нарахування інфляційних втрат за лютий 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 7646279, 04 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 2723821,43 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав в дійсності 27 238,21 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 49 224,58 грн.

3. За базу для нарахування інфляційних втрат за березень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 9557848,8 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 6212706,14 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 105 616,00 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 56 867,43 грн.

4. За базу для нарахування інфляційних втрат за квітень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 7720527, 17 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 3451705,59 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 24 161,94 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 29 881,75 грн.

5. За базу для нарахування інфляційних втрат за травень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 10672053, 95 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 3907218, 21 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 50 793,84 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 87 942,86 грн.

6. За базу для нарахування інфляційних втрат за червень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 9365322, 63 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 4954293, 73 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 9 908,59 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 8 822,06 грин.

7. За базу для нарахування інфляційних втрат за липень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 11027572, 25 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 6893080, 11 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 6 893,08 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 4 134,49 грн.

8. За базу для нарахування інфляційних втрат за вересень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 6303663, 50 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 4347792, 24 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 52 173,51 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 23 470,45 грн.

9. За базу для нарахування інфляційних втрат за жовтень 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 8397339, 52 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 5090732, 39 гри. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 45 816,59 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 29 759,47 грн.

10. За базу для нарахування інфляційних втрат за листопад 2021 року кредитор взяв борг у розмірі 8816692, 29 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 4795376, 78 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 38 363,01 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 32 170,53 грн.

11. Базу для нарахування інфляційних втрат за грудень 2021 року кредитор у своєму розрахунку не вказав, як і розмір інфляційних втрат за грудень 2021 року, об`єднавши грудень 2021 та січень 2022 в один розрахунок інфляційних збитків. Проте, за базу для нарахування інфляційних втрат за грудень 2021 року слід брати борг у розмірі 5166154, З грн (такий борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів у цьому місяці). Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 30 996,93 грн. Базу для нарахування інфляційних втрат за січень 2022 року кредитор у своєму розрахунку також не вказав, як і розмір інфляційних втрат за січень 2022 року. Проте, за базу для нарахування інфляційних втрат за січень 2022 року слід брати борг у розмірі 6230996, 75 грн (такий борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів у цьому місяці). Таким чином, за січень 2022 розмір інфляційних втрат склав 81 002,96 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором за грудень 2021 та січень 2022 становить 88 380,24 грн.

12. За базу для нарахування інфляційних втрат за березень 2022 року кредитор взяв борг у розмірі 1126720 1, 34 грн, натомість у цьому місяці борг TОB «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 7409659, 45 грн (враховуючи платіж, здійснений 31.03.2022 у розмірі 11 мли. грн). Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 333 434,68 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 173 589,38 грн.

13. За базу для нарахування інфляційних втрат за квітень 2022 року кредитор взяв борг у розмірі 6787290,29 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 4134834, 42 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 128 179,87 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 82 226,13 грн.

14. За базу для нарахування інфляційних втрат за травень 2022 року кредитор взяв борг у розмірі 5512040,11 грн, натомість у цьому місяці борг ТОВ «Августа» існував більше 15 днів лише у розмірі 4139349, 65 грн. Таким чином, за вказаний місяць розмір інфляційних втрат склав 111 762,44 грн. Розбіжність між нарахованим розміром інфляційних втрат кредитором становить 37 062,64 грн.

Таким чином, кредитор, застосувавши невірну методику нарахування інфляційних затрат, помилково нарахував боржнику за спірний період інфляційні втрати на загальну суму 768 536,05 грн., яка підлягає відхиленню судом.

Крім того, пунктом 1 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 визначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVTD-й)), -та протягом 30 днів з дня його відміни надано настанови ОСП (який виконує функцію адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені підпунктами 1-6 пункту 1.7.2 глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку), та заходи, передбачені пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі. Електропостачальники не набувають статусу "Дефолтний".

Постановою НКРЕКП від 30.04.2020 № 905 пункт 1 постанови від 08.04.2020 № 766 замінено двома новими пунктами 1 та 2 такого змісту: 1. ОСП (який виконує функцію адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників та операторів систем розподілу заходи, передбачені пунктом 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку. Електропостачальники та оператори систем розподілу не набувають статусу "Дефолтний". 2. ОСП (який виконує функцію адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені пунктами 5.7 та 7.4 Типового договору (або пунктами, аналогічними за змістом в укладених сторонами договорах).

Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 № 93 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766" виключено пункт 2 постанови від 08.04.2020 № 766.

Отже, 08.04.2020 НКРЕКП прийнято обов`язкове до виконання учасниками ринку рішення, оформлене постановою № 766, про незастосування ОСП (яким є кредитор) до електропостачальників (яким є боржник) заходів, передбачених, зокрема, пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії (аналогічним за змістом з яким є пункт 6.7 договору про надання послуг), тобто щодо нарахування пені та стягнення штрафу. Встановлені вказаною постановою правила діяли в період з 08.04.2020 до 26.01.2021.

За наведеного, НКРЕКП своєю постановою затвердила Кодекс системи передачі, додатком до якого є Типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії, від змісту якого сторони не можуть відступати, а пізніше своєю постановою заявила про тимчасове (починаючи з 08.04.2020) незастосування окремих положень вказаного типового договору та всіх договорів, укладених на його підставі, зокрема, про нарахування нені та стягнення штрафу, з подальшим поновленням застосування таких положень з 27.01.2021.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду 19 серпня 2022 року у справі №912/1941/21 уточнив висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 911/782/21, та зазначив, що положення, постанови від 08.04.2020 № 766, якими НКРЕКП в межах наданих повноважень, тимчасово припинила застосування умов Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, затвердженого НКРЕКП, в частині нарахування пені та стягнення штрафу за порушення термінів розрахунку за послуги з передачі і відповідно аналогічних умов усіх договорів, укладених на основі такого типового договору, підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії».

За таких обставин, штрафні санкції нараховані кредитором за період з 08.04.2020 по 26.01.2021, тобто коли діяли відповідні положення постанови НКРЕКП від 08.04,2020 № 766, є безпідставними та підлягають відхиленню, а саме пеня на суму - 126 228,80 грн. та штраф у розмірі - 1 283 862,82 грн.

У зв`язку з викладеним судом визнаються грошові вимоги ПрАТ «НЕК «Укренерго» до боржника у розмірі 1 584 362,88 грн. пеня, з шостою чергою задоволення, 1 138 915,96 грн інфляційні втрати, 386 579,95 грн з четвертою чергою задоволення та 6 056,00 грн судового збору з першою чергою задоволення (за подання заяви до суду).

Крім того, до суду 20.08.2024 надійшло клопотання Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про зобов`язання розпорядника майна боржника надати документи фінансово-господарської діяльності ТОВ АВГУСТА, за період з 18.08.2020 по 30.06.2024.

У судовому засіданні розпорядник майна боржника зауважив про відсутність у нього документів фінансово-господарської діяльності ТОВ АВГУСТА.

Суд зазначає, що відповідно до повноважень встановлених п. 10 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, з введенням процедури розпорядження майном, розпорядник майна зобов`язаний: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, розпорядник майна здійснює лише функції нагляду за дотриманням посадовими особами боржника вимог діючого законодавства України та не має можливості надати податковому органу будь-які документи фінансово-господарської діяльності та бухгалтерського обліку.

Також, до суду 26.08.2024 надійшов лист Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якому просить суд не затверджувати реєстр вимог кредиторів боржника та продовжити строк процедури розпорядження майно боржника до провдення документальної позапланової перевірки ТОВ «АВГУСТА».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).

На час відкриття провадження у даній справі про банкрутство набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків, зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Суд розглянув зазначений лист та прийшов до висновку, що в силу приписів наведених норм ПК Украі?ни, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків неправомірно та безпідставно заявлені вимоги викладені у листі.

Суд зазначає, що податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу (висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №904/1693/19 від 15.12.2020 р.)

Відносно посилання Центрального міжрегіонального управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків відносно наявності ознаки штучного (фіктивного) ТОВ «АВГУСТА», суд звертає увагу на наступне.

Часиною 3 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено обов`язок розпорядника майна проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.

Цей обов`язок розпорядник майна повинен виконати протягом процедури розпорядження майном, яка наразі триває.

Отже, висновок Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками в цій частині є передчасним та не ґрунтується на відповідних доказах.

Щодо вимоги податкового органу не затверджувати реєстр вимог кредиторів та звіт розпорядника майна щодо реєстру вимог кредиторів до закінчення проведення Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків документальної позапланової та планової перевірок та вимоги продовжити строк процедури розпорядження майном у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Отже, завданням попереднього судового засідання є, зокрема, розгляд всіх заяв кредиторів, які заявили свої грошові вимоги до боржника.

Безпосередньо в підсумковому судовому засіданні вирішується питання щодо переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі про банкрутство чи продовження строку процедури розпорядження майном.

Відтак, питання продовження строку процедури розпорядження майном є предметом розгляду підсумкового судового засідання.

Керуючись ст.ст. 2, 45, 46, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 12, 202, 216, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Віднести кредиторські вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю АКВАРЕСУРС-1 у розмірі 20 448 000,00 грн основного боргу до четвертої черги задоволення, сплачений судовий збір у розмірі 30 280, 00 грн. та авансована грошова винагорода арбітражному керуючому у розмірі 72 000,00 грн до першої черги задоволення.

Визнати кредиторські вимоги до боржника - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у розмірі 1 584 362,88 грн. пеня, з шостою чергою задоволення, 1 138 915,96 грн інфляційні втрати, 386 579,95 грн з четвертою чергою задоволення та 6 056,00 грн судового збору з першою чергою задоволення.

Грошові вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в іншій частині відхилити.

Зобов'язати розпорядника майна боржника провести збори кредиторів відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дата проведення зборів кредиторів та комітету до 10.09.2024.

Підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, призначити на 17.09.2024 о 12-00.

Засідання суду відбудеться в приміщенні Господарського суду Запорізької області за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4.

Розпоряднику майна боржника, за можливості, надати Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків документи фінансово-господарської діяльності ТОВ АВГУСТА, (69106 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5) за період з 18.08.2020 по 30.06.2024.

Копію ухвали надіслати: кредиторам, боржнику, розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення 22.08.2024р. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 04.09.24.

Суддя О.О. Юлдашев