ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. Справа№ 910/244/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 (повний текст складено 01.05.2024)

у справі № 910/244/24 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання"

про стягнення 176 035,17 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ «Оператор ГТС», Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання" (далі - ТОВ "703 Металообробний завод котельного обладнання", Завод) 83 229,12 грн пені та 92806,05 грн штрафу.

На обґрунтування заявлених вимог Товариство посилається на неналежне виконання Заводом зобов`язання за договором № підряду від 18.04.2022.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 позовні вимоги ТОВ «Оператор ГТС України» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ « 703 Металообробний завод котельного обладнання» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 59 386,42 грн пені, 92 806,05 грн штрафу, а також 2 320,47 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2024, ТОВ "Оператор ГТС України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Товариство не погоджується з висновками суду в оскаржуваному рішенні (в частині відмови у задоволенні позовних вимог у сумі 23 842,70 грн), вважає вказане в частині рішення необґрунтованим та незаконним, оскільки воно ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, фактичним обставинам справи; а також таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що на виконання п. 4.1 Договору направив Заводу, який того ж дня отримав, лист №7306ВИХ-22-355 від 01.06.2022 з дозволом на початок виконання робіт (що підтверджується заявою відповідача за №72 від 01.06.2022, а також його листами №132 від 13.09.2022 та №263 від 22.12.2022).

Апелянт не погоджується з висновками суду, що строк на виконання робіт за договором розпочався із 13.06.2022 та тривав до 12.05.2023, оскільки згідно з актом готовності об`єкта до експлуатації від 30.05.2023 відповідач приступив до виконання робіт безпосередньо з 13.06.2022.

Позицію суду щодо ненадання позивачем доказів направлення 01.06.2022 на адресу відповідача письмового повідомлення про початок виконання робіт та доказів того, що відповідач отримав саме 01.06.2022 від позивача письмове повідомлення про початок виконання робіт скаржник вважає безпідставною та такою, що не заслуговує на увагу.

Апелянт у своїх доводах посилається на зміст листів Заводу №7306ВВИХ-22-355 від 01.06.2022, №132 від 13.09.2022 і №263 від 22.12.2022 та вважає, що листування сторін є підтвердженням того, що Завод отримав письмовий дозвіл на початок виконання робіт не пізніше 01.06.2022.

Позиції учасників справи щодо апеляційної скарги Товариства.

Відзив на апеляційну скаргу Товариства від Заводу не надійшов.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги Товариства по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/244/24 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 до надходження матеріалів справи №910/244/24.

06.06.2024 матеріали справи № 910/244/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Оператор ГТС України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі №910/244/24. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Заводу та узагальнення її доводів.

Також не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2024, ТОВ "703 Металообробний завод котельного обладнання" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з нього на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 59 386,42 грн пені, 92 806,05 грн штрафу, а також 2 320,47 грн витрат зі сплати судового збору та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог в частині стягнення з ТОВ « 703 Металообробний завод котельного обладнання» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 59 386,42 грн пені, 92 806,05 грн штрафу, а також 2 320,47 грн витрат зі сплати судового збору відмовити.

Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та незаконним, що полягає у неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильності оцінки доказів; ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Завод не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо непродовження строків виконання робіт за договором. На думку скаржника, відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України позивач як особа, яка одержала пропозицію укласти додаткову угоду в межах строку для відповіді листом №ТОВВИХ-23-5806 від 08.05.2023, вчинила дію - погодив продовження терміну виконання робіт не пізніше 30.05.2023, що у свою чергу засвідчує його бажання внести зміни до договору в частині продовження терміну виконання робіт. Тобто, позивач визнав, що роботи мають бути виконані не пізніше строку дії договору, а саме не пізніше 30.05.2023, що підтверджується листом позивача №ТОВВИХ-23-5806 від 08.05.2023.

Також апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що оформлення виконаних ним робіт актами прихованих робіт не свідчить про їх прийняття позивачем. Відповідач вважає, що актом готовності об`єкта до експлуатації від 30.05.2023 вирішено вважати закінченим будівництво об`єкта «Реконструкція теплових мереж на компресорній станції «Красилів» магістрального газопроводу «Київ-Захід Україна» в Хмельницькому районі Хмельницької області. Таким чином акт готовності об`єкта до експлуатації від 30.05.2023 засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Реконструкція теплових мереж на компресорній станції «Красилів» магістрального газопроводу «Київ-Захід Україна» в Хмельницькому районі Хмельницької області проектній документації та підтверджує, що роботи були виконані протягом строку, який був погоджений сторонами.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлений Графіком виконання робіт строк роботи відповідно до проектної документації, держаних будівельних норм та іншої нормативної документації. Обставини оформлення робіт актами прихованих робіт підтверджують своєчасність їх виконання, тобто раніше ніж відбулося фактичне оформлення актів №12-1 та №12-2.

Позиції учасників справи щодо апеляційної скарги Заводу.

Товариство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів Заводу заперечує та наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Завод надав відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відзиву на апеляційну скаргу та наводить свої доводи на підтвердження власної позиції у спорі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги Заводу по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (кладу суду) від 27.05.2024 апеляційну скаргу передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/244/24 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Заводу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 до надходження матеріалів справи №910/244/24.

06.06.2024 матеріали справи №910/244/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 апеляційну скаргу Заводу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі №910/244/24 залишено без руху. Надано Заводу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання заяви/клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску. Роз`яснено Заводу, що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 поновлено Заводу пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі №910/244/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заводу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі №910/244/24. Постановлено здійснювати розгляд апеляційних скарг Товариства та Заводу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі №910/244/24 в одному апеляційному провадженні. Розгляд апеляційних скарг здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

18.04.2022 Товариство (замовник) та Завод (підрядник) уклали договір підряду № (капітальне будівництво) (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи відповідно до умов цього Договору, в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів і Проектної документації по об`єкту «Реконструкція теплових мереж на компресорній станції «Красилів» магістрального газопроводу «Київ-Захід України» в Хмельницькому районі Хмельницької області» (Будівельні роботи та поточний ремонт 45000000-7), а Замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору об`єми робіт, терміни та етапність виконання, характеристики та технічні вимоги до виконання робіт визначаються на підставі затвердженої Проектної документації.

Відповідно до п. 4.1 договору підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт. Письмове повідомлення про початок виконання робіт замовник надсилає на адресу підрядника, вказану в розділі 14 цього договору.

Замовник надає підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), що оформлюється відповідним актом (п. 4.9.2 договору).

Згідно з п. 4.11.10 договору роботи вважаються прийнятими замовником у повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

За умовами п. 8.3 договору у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш як на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних робіт.

Відповідно до п. 13.6 договору всі зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору.

30.12.2022 сторони уклали додаткову угоду №1, в якій виклали п. 13.1 договору в новій редакції та встановили строк дії договору до 30.05.2023 включно.

Цією додатковою угодою сторони також дійшли згоди додаток №2 до договору «Графік виконання робіт по об`єкту» викласти в редакції Додатку №1 до цієї Додаткової угоди. Згідно з Додатком №1 «Графік виконання робіт по об`єкту» термін виконання всіх робіт за договором з дати отримання письмового повідомлення про початок виконання робіт становить 333 календарних дні.

У листі №7306ВИХ від 01.06.2022 Товариство повідомило, що надає Заводу допуск на початок виконання робіт та повідомило про необхідність оформлення заяви про допуск.

Цього ж дня, 01.06.2022, Завод звернувся до Товариства із заявою на оформлення допуску на виконання робіт за договором у період з 06.06.2022 по 31.10.2022.

Листом №7306ВИХ-22-383 від 08.06.2022 Товариство надало Заводу дозвіл на початок робіт та погодження допуску працівників для проведення робіт з 09.06.2022.

Дозвіл №47 на виконання робіт в охоронній зоні об`єкта магістрального газопроводу затверджений Товариством 13.06.2022.

Дозвіл отримав керівник робіт (Завод) 13.06.2022.

30.05.2023 сторони оформили Акт приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 923 481,36 грн.

Надалі, згідно з актом від 24.10.2023 №13к сума акта від 30.05.2023 була зменшена до 841 717,58 грн.

16.06.2023 сторони оформили Акт приймання виконаних будівельних робіт №12-1 на загальну суму 1 173 000,72 грн та Акт вартості устаткування №12-2 на загальну суму 152 799,96 грн.

Листами №154 від 11.04.2023, №159 від 17.04.2023, від 10.05.2023 №174 Завод повідомив Товариство, що у зв`язку з несприятливими умовами (щоденні опади) виконати проведення благоустрою неможливо, та просив продовжити термін виконання робіт з наведення благоустрою території до 31.05.2023 та дію договору до 30.06.2023 згідно з проектом додаткової угоди.

У відповіді від 08.05.2023 Товариство зазначило, що термін виконання робіт згідно з календарним графіком закінчився 30.04.2023 і підстави для укладення додаткової угоди відсутні.

Листом №174 від 10.05.2023 Завод повідомив Товариство, що станом на 09.05.2023 триває процес підписання додаткової угоди №2 на коригування договірної ціни для оплати додаткових робіт.

Відповідно до умов додаткової угоди від 30.05.2023 №2 до договору внесені зміни до п. 3.1 договору щодо ціни договору, яка становить 18120404,21 грн. із ПДВ.

30.05.2023 сторони підписали Акт готовності об`єкта до експлуатації, в якому зазначено, що будівельні роботи виконані в строк із 13.06.2022 до 30.05.2023.

03.10.2023 Товариство звернулось до Заводу з претензією №3 (вих. №ТОВВИХ-23-13712 ВІД 29.09.2023), у якій, посилаючись на порушення Заводом зобов`язання за договором в частині строків виконання робіт, вимагало сплатити 178 324,56 грн штрафних санкцій.

Завод листом №401 від 24.11.2023 зазначив, що підрядні роботи виконані в установлений строк, проте надані відповідачем на перевірку акти 30.04.2023 фактично підписані позивачем лише 16.06.2023.

Також до матеріалів справи долучено загальний журнал робіт, де зазначений перелік актів прихованих робіт №1 «Улаштування теплових камер №1-№9 від 16.06.2022 - 22.08.2022; перелік актів прихованих робіт №2 «Прокладання теплових мереж в залізобетонних лотках від котельні до ТК1, ТК2 та до відгалуження на будівлю мехмайстерні, від ТК3 до ТК4, ТК5, ТК6, ТК7, від ТК4 та ТК7 до компресорного цеху №2 та дизельної електростанції, від ТК3 до будівлі регенерації мастил, від ТК2 до ТК8, від будівлі КВПіА до ТК9 від 12.08.2022 - 30.01.2023»; перелік актів прихованих робіт №3 «Улаштування дренажних колодців №1 - №9 від 24.12.2022 - 24.01.2023; перелік актів прихованих робіт №9 «Прокладання теплових мереж в залізобетонних лотках від ТК9 до відгалуження на акумуляторну , від їдальні до ТК10 та від ТК10 до відгалуження на будівлю гаражу служби М та ГВ від 04.12.2022 - 07.02.2023»; перелік актів прихованих робіт №10 «Улаштування теплової камери ТК-10 від 19.12.2022 - 17.01.2023»; перелік актів прихованих робіт №12 «Монтаж трубопроводів в теплових камерах від 26.04.2023 - 28.04.2023» та виконавча документація.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За визначенням ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 6, 627, 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 ГПК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, яка кореспондуються зі ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Укладений сторонами спору договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Щодо початку виконання робіт колегія суддів зазначає таке.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доводам Товариства з цього приводу, з якою погоджується апеляційний суд.

Так, у листі №7306ВИХ від 01.06.2022 Товариство повідомило, що надає Заводу допуск на початок виконання робіт, та про необхідність оформлення заяви про допуск.

Цього ж дня, 01.06.2022, Завод звернувся до Товариства із заявою на оформлення допуску на виконання робіт за договором у період з 06.06.2022 до 31.10.2022 включно.

Листом №7306ВИХ-22-383 від 08.06.2022 Товариство надало Заводу дозвіл на початок робіт та погодження допуску працівників для проведення робіт з 09.06.2022.

Дозвіл на виконання робіт в охоронній зоні об`єкта магістрального газопроводу №47 свідчить, що його було видано заводу 13.06.2022.

За умовами п. 4.1 договору підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт протягом 5 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт. Письмове повідомлення про початок виконання робіт замовник надсилає на адресу підрядника, вказану в розділі 14 цього договору.

01.06.2022 Завод звернувся до Товариство із заявою на оформлення допуску на виконання робіт за договором у період з 06.06.2022 до 31.10.2022 включно.

Листом №7306ВИХ-22-383 від 08.06.2022 Товариство повідомило Завод, що надає дозвіл на початок робіт та погоджує допуск працівників для проведення робіт з 09.06.2022.

Дозвіл №47 на виконання робіт в охоронній зоні об`єкта магістрального газопроводу затверджений Товариством 13.06.2022.

Дозвіл отримав керівник робіт (Завод) 13.06.2022.

Докази направлення Заводу оформленого дозволу на виконання робіт раніше, ніж підписаний сторонами дозвіл від 13.06.2022 № 47, у матеріали справи не надано.

Враховуючи умови п. 4.1 договору та отримання Заводом письмового дозволу 13.06.2022, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги Товариства критично та зазначає, що вони (доводи апеляційної скарги) не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання Товариства у апеляційній скарзі на листування сторін також не спростовує висновків суду щодо дати видачі Товариством Заводу дозволу як офіційного документа та є свідченням того, що сторони договору вчиняли дії, спрямовані на його (дозволу) видачу/отримання.

Колегія суддів також відзначає суперечливість позиції Товариства у цьому питанні. Зокрема, у листі №7306ВИХ від 01.06.2022 Товариство повідомило, що надає допуск на початок виконання робіт, та про необхідність оформлення заяви про допуск; у листі №7306ВИХ-22-383 від 08.06.2022 - повідомило, що надає дозвіл на початок робіт та погоджує допуск працівників для проведення робіт з 09.06.2022; затверджений Товариством документ (дозвіл №47) - видано саме 13.06.2022.

Щодо строку виконання робіт колегія суддів зазначає таке.

Завод вважає, що підрядні роботи виконані в установлений строк, проте надані відповідачем на перевірку акти 30.04.2023 фактично підписані позивачем лише 16.06.2023.

Однак в Акті готовності об`єкта до експлуатації від 30.05.2023, підписаному представниками обох сторін, зазначено, що будівельні роботи виконані відповідачем у строк із 13.06.2022 до 30.05.2023.

За умовами п. 4.1 договору строк на виконання робіт розпочинається протягом 5 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт, що має бути надісланий на адресу підрядника.

А отже, оскільки згідно з актом готовності об`єкта до експлуатації від 30.05.2023 Завод приступив до виконання робіт безпосередньо з 13.06.2022, строк на виконання робіт за договором розпочався з 13.06.2022 та тривав до 12.05.2023.

30.12.2022 сторони уклали додаткову угоду №1, в якій виклали п. 13.1 договору в новій редакції та встановили строк дії договору до 30.05.2023 включно, а також виклали в новій редакції додаток №2 до договору «Графік виконання робіт по об`єкту», за яким термін виконання всіх робіт згідно договору з дати отримання письмового повідомлення про початок виконання робіт становить 333 календарних дня.

Завод звертався до Товариства з листами № 154 від 11.04.2023, №159 від 17.04.2023, від 10.05.2023 №174 щодо продовження терміну виконання робіт з наведення благоустрою території до 31.05.2023 та дію договору до 30.06.2023 згідно з проектом додаткової угоди.

Щодо доводів Заводу, наведених у апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що такі доводи ґрунтуються на власному розумінні Заводом ситуації, що склалась.

Так, матеріали справи свідчать, що сторони не дійшли згоди щодо внесення змін до договору в частині продовження терміну виконання робіт до 31.05.2023; доказів внесення змін до договору в судовому порядку також не надано.

Умовами п. 4.11.10 договору сторони погодили, що роботи вважаються прийнятими замовником у повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

Щодо доводів Заводу про те, що зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт від 16.06.2023 №12-1 на загальну суму 1 173 000,72 грн та акті вартості устаткування від 16.06.2023 №12-2 на загальну суму 152 799,96 грн роботи фактично виконані ним раніше згідно з актами прихованих робіт, вказаними в Загальному журналі робіт, суд першої інстанції доцільно зазначив, що оформлення Заводом виконаних робіт актами прихованих робіт не свідчить про прийняття їх Товариством у розумінні п. 4.11.10 договору та ст. 882 ЦК України.

За таких підстав вимоги Товариства про стягнення з Заводу штрафних санкцій є обґрунтованими.

У п. 8.3 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 календарних днів Підрядник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних робіт.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений судом першої інстанції розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що з Заводу на користь Товариства підлягає стягненню 14 309,20 грн пені, нарахованої за період прострочення виконання робіт із 13.05.2023 до 29.05.2023 на суму 841 717,58 грн та 45 077,22 грн пені, нарахованої за період прострочення з 13.05.2023 до 15.06.2023 на суму 1 325 800,68 грн, а також 92 806,05 грн штрафу 7% від вартості невиконаних робіт.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційних скарг витрати за їх подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі № 910/244/24 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "703 Металообробний завод котельного обладнання" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі № 910/244/24 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 у справі № 910/244/24 залишити без змін.

4. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційних скарг, покласти на скаржників.

5. Справу №910/244/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак