ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

10.09.2024 Справа № 905/1178/24

Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб»

до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» заборгованості за поставлений товар у розмірі 329979,30 грн, з яких:

-184320,00 грн за Договором №133Т про закупівлю товару від 29.05.2019;

-145659,30 грн за Договором №132Т про закупівлю товару від 29.05.2019.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем 29.05.2019 було укладено Договір №133Т та Договір №132Т. Позивач свої зобов?язання за договорами виконав у повному обсязі, здійснив поставку товару за Договором №133Т на суму 184320,00 грн та за Договором №132Т на суму 1908384,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, оскільки не провів розрахунок за поставлену продукцію за Договором №133Т, а також не в повному обсязі розрахувався за Договором №132Т, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за вказаними договорами.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 162,164,172 Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів, предметом спору в даній справі є стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором №133Т про закупівлю товару від 29.05.2019 та Договором №132Т про закупівлю товару від 29.05.2019.

Частиною першою статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. При цьому однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги; (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім цього, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті (об`єднанні вимоги підлягають розгляду в порядку різного судочинства, щодо об`єднаних вимог законом визначена виключна підсудність різним судам).

За спеціальним правилом, викладеним у п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу)

У той же час аналіз п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у системному співвідношенні з приписами частини шостої статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, наявність підстав для роз`єднання позовних вимог за правилами ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України та розгляду кожної з вимог окремо унеможливлює повернення судом позовної заяви.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.08.2023 у справі №910/212800/21.

Враховуючи, що суд не встановив обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, наведених в частинах четвертій, п`ятій статті 173 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що заявлені вимоги є однорідними, суд на підставі статті 176 Господарського процесуального кодексу України приймає позов до розгляду та відкриває провадження в справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, врахувавши предмет та підстави позовних вимог, ціну позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін справи тощо, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Одночасно суд зазначає, що фактично позивачем заявлено вимоги майнового характеру, які ґрунтуються на укладених між сторонами двох окремих договорах про закупівлю товару. До кожного із договорів надані окремі додатки до них, видаткові та податкові накладні, претензії, платіжні інструкції. Виходячи з умов договорів, сторонами погоджені різні предмети договорів.

Суд вважає, що розгляд в одному провадженні вимог щодо стягнення заборгованості за двома різними договорами суттєво ускладнить вирішення спору та не сприятиме виконанню завдання господарського судочинства щодо своєчасного вирішення спору судом, оскільки обставини, що підлягають встановленню за кожною окремою вимогою та складають предмет доказування у справі за кожним з договорів, є самостійними, не пов`язані між собою та не залежать одна від іншої.

Згідно з ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, суд, з метою виконання завдання господарського судочинства, вважає за необхідне роз`єднати позовні вимоги за кожним договором про закупівлю товарів.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне роз`єднати позовні вимоги у справі № 905/1178/24 шляхом виділення в два окремих самостійних провадження:

- позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 184320,00 грн за Договором № 133Т від 29.05.2019 розглядати в межах справи № 905/1178/24;

- позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 145659,30 грн за Договором №132Т від 29.05.2019 виділити в самостійне провадження.

Керуючись статтями 12, 173, 174, 176, 232-235, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/1178/24.

2. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Роз`єднати позовні вимоги у справі №905/1178/24 шляхом виділення в два окремих самостійних провадження:

- позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 184320,00 грн за Договором № 133Т від 29.05.2019 розглядати в межах справи №905/1178/24;

- позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 145659,30 грн за Договором №132Т від 29.05.2019 виділити в самостійне провадження.

4. Продовжити здійснювати розгляд справи №905/1178/24 в порядку спрощеного позовного провадження справи без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

5. Встановити строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

6. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

7. Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

8. Встановити строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

9. Звернути увагу сторін на приписи ч. 5 ст. 165, ч. 3 ст. 166, ч. 3 ст. 167 Господарського процесуально кодексу України, згідно з якими копія відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив з доданими документами повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам одночасно з надісланням (наданням) до суду.

10. Повідомити сторін, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, у відповідності до розпорядження голови суду, доступ до приміщення суду тимчасово обмежений, запроваджено роботу суду у віддаленому режимі.

Заяви, клопотання тощо, можуть бути подані засобами електронного зв`язку через особистий кабінет в системі "Електронний суд". У разі неможливості надсилання документів в електронному вигляді - звичайною поштою на офіційну адресу суду.

11. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 6 ст. 6 та ч. 6, 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до ч. 6 ст. 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Суд роз`яснює учасникам справи їх обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в системі «Електронний суд» та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

12. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя М.В. Хабарова