ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

03 вересня 2024 року м.Харків Справа № 913/378/24
Провадження №18/913/378/24
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у відповідних відносинах
про стягнення 319117,72 грн
Суддя Корнієнко В.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.
Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 суд, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. «Інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
В даному випадку порушенням інтересів держави є бюджетна сфера; пряме порушення економічних інтересів держави внаслідок учинення правочину всупереч правовим нормам, чим завдано шкоду бюджету.

Пред`являючи позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах прокурором вказано позивача - Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.
Пред`являючи позов в інтересах держави в особі Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, прокурор виходить з наступного:
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території.
У ст. 143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування затверджують програми соціально-економічного розвитку і контролюють їх виконання, затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання.
Завданням органу місцевого самоврядування, зокрема міської ради, є забезпечення раціонального використання манна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18, від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).
Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту «а» ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження зі складання схвалення та подання на розгляд відповідної ради прогнозу місцевого бюджету, складання проекту місцевого бюджету, подання його на затвердження відповідної ради, забезпечення виконання бюджету; щоквартальне подання раді письмових звітів про хід і результати виконання бюджету; підготовка і подання відповідно до районних, обласних рад необхідних фінансових показників і пропозицій щодо складання проектів районних і обласних бюджетів; здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.
Згідно з підпунктом 1 пункту «а» ч. 1 ст. 29 вказаного Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження з управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 33 вказаного Закону до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження з підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку.
Орендодавцем земельної ділянки згідно Договору оренди землі від 31.03.2017 є Лисичанська міська рада Луганської області.
У даному спорі на час звернення до суду з цією позовною заявою, відбулась заміна уповноваженого органу у зв`язку із наступним.
Так, Указом Президента України «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» № 62/2021 від 19.02.2021 на виконання Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» утворено Лисичанську міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області, про що міститься запис у ЄДРПОУ (код 44044068), реорганізовано військово-цивільну адміністрацію міста Лисичанськ Луганської області шляхом приєднання до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» у разі утворення військово-цивільної адміністрації населених пунктів повноваження відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів припиняються з дня призначення керівника такої військово-цивільної адміністрації. Повноваження виконавчих органів зазначених рад, апаратів цих рад та їх виконавчих комітетів, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у таких органах та апаратах, припиняються з дня, наступного за днем прийняття рішення зазначеним керівником військово-цивільної адміністрації населених пунктів про можливість цієї військово-цивільної адміністрації здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Таким чином, у зв`язку із утворенням Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області відбувся перехід повноважень уповноваженого у даних правовідносинах органу місцевого самоврядування (Лисичанської міської ради) до вказаної військово-цивільної адміністрації.
У подальшому, у зв`язку із початком військової агресії на території України, запровадженням режиму воєнного стану, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про утворення військової адміністрації» № 406/2022 від 11.06.2022, утворено Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.
Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування. У зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.
Тобто, у зв`язку із утворенням Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області відбувся перехід повноважень уповноважених у даних правовідносинах органів (Лисичанської міської ради та Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації) остаточно до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.
Відповідно до п. 26 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», до повноважень військових адміністрацій населених пунктів на відповідній території віднесені повноваження із вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік).
Таким чином, на час звернення прокурора до суду з цією позовною заявою саме Лисичанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області є уповноваженим органом у спірних відносинах, яка і залучається прокурором до участі у справі у якості Позивача.
Згідно з абз. абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Лисичанською окружною прокуратурою Луганської області на виконання вимог, установлених абз. 4 ч. 4 ст. 23 указаного Закону, листом від 15.03.2024 № 50-598вих-24 повідомлено Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області про існування порушення інтересів держави у вигляді заборгованості з орендної плати в сумі 118116,72 грн, чим порушуються інтереси громади, а саме в дохідній частини місцевого бюджету.
Листом від 22.04.2024 Лисичанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області надала відповідь на лист прокурора.
Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
За таких обставин суд дійшов висновку, про наявність у цьому випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, що встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.
Статтею 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1). наказного провадження; 2). позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно з ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до приписів ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, а також будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Прокурор звернувся до суду з позовом, ціна якого становить 319117,72 грн тобто, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України є малозначною справою.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
З урахуванням ціни позову, обсяг та характер доказів у справі, суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 80 ГПК).
Керуючись ст. 120, 176, 177, 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Підтвердити підстави представництва заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у відповідних відносинах в особі позивача Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області з заявленими позовними вимогами.
2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 913/378/24.
3. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.
4. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію відзиву надіслати учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду, докази надсилання подати суду.
5. Встановити позивачу строк для подання: письмових пояснень в яких вказати, чи підтримується позов прокурора чи ні з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі; відповіді на відзив відповідача - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву, копію письмових пояснень та відповіді на відзив надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
6. Встановити відповідачу строк для подання письмових заперечень щодо наведених прокурором та позивачем у відповіді на відзив пояснень - не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, копію заперечень надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
7. Встановити прокурору строк для подання відповіді на відзив відповідача не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву, копію відповіді надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
8. Повідомити учасників справи, що у разі неподання ними в строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа буде розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 03.09.2024 та оскарженню не підлягає.
Суддя Владислав КОРНІЄНКО