ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/858/24
Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс», м. Київ
до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», Київська обл., Обухівський р-н., смт. Козин
про стягнення 152350,30 грн.
секретар судового засідання: Самусь В.С.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.

Рішенням господарського суду Київської області від 20.06.2024 р. позов задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» 109800,00 грн. боргу, 7136,41 грн. 3 % річних, 35413,89 грн. інфляційних втрат та 3028,00 грн. судового збору.

21.06.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» судових витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.06.2024 р. розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 04.07.2024 р.

25.06.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги/заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні заяві про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі, а у випадку, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість вимог заявника, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн. Відповідач посилається на те, що у матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи (докази), якими підтверджується конкретне виконання представником робіт, пов`язаних із виконанням укладеного з позивачем договору про надання правової допомоги, зокрема, підготовки заяв по суті справи (позовних заяв, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень тощо), аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, а також інших дій, пов`язаних з наданням правової допомоги. Відповідач вказує, що позивачем не було надано до матеріалів справи жодного детального опису робіт (наданих послуг), який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. Відповідач вважає, що виокремлення адвокатом таких наданих послуг як «надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань» та «складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру» не підтверджується взагалі жодними документами.

28.06.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі, в якій він просить проводити судове засідання, призначене на 04.07.2024 року за відсутності позивача та його представника.

Представник позивача у судове засідання 04.07.2024 р. не з`явився. Як вже зазначалось, 28.06.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій він просить проводити судове засідання, призначене на 04.07.2024 року, за відсутності позивача та його представника, яка судом задоволена.

Представник відповідача у судове засідання 04.07.2024 р. не з`явився. Відповідач про причини неявки представника у судове засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» про ухвалення додаткового рішення у даній справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням господарського суду Київської області від 20.06.2024 р. позов задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» 109800,00 грн. боргу, 7136,41 грн. 3 % річних, 35413,89 грн. інфляційних втрат та 3028,00 грн. судового збору.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається із суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позову, в розмірі 3028,00 грн та витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Питання щодо розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось при ухваленні рішення за результатами розгляду справи № 911/858/24, зважаючи на неподання позивачем всіх доказів понесення судових витрат станом на час прийняття рішення.

Судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення була сформована позивачем в системі «Електронний суд» 20.06.2024 р. (зареєстрована судом 21.06.2024 р.), отже в строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Технофорс» судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 25/03-3 від 25.03.2024 р. про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Горбачов ЛО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технофорс», рахунок-фактуру № 25/03-24-3 до договору про надання правової допомоги від 25.03.2024 р. на суму 15000,00 грн, платіжну інструкцію № 307 від 26.03.2024 р. на суму 15000,00 грн, акт прийому-передачі послуг від 03.06.2024 р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 10644/10 від 20.06.2022 р. та ордер серії АІ № 1579171 від 25.03.2024 р.

Під час розгляду справи № 911/858/24 інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» представляв адвокат Горбачов Олег Олександрович на підставі ордеру серії АІ № 1579171 від 25.03.2024 р.

Судом встановлено, що Горбачов Олег Олександрович є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 10644/10 від 20.06.2022 р.

25.03.2024 р. між Адвокатським бюро «Горбачов ЛО» (бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технофорс» (клієнт) було укладено договір № 25/03-3 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту щодо захисту його інтересів у господарській справі про стягнення заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товару № 14/01 від 23.03.2021 року, укладеним з Вуглегірською ТЕС ПАТ «Центренерго», а саме:

1.1.1. надання правової інформації, консультацій і роз?яснень з правових питань;

1.1.2. складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

1.1.3.складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

1.1.4. представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, у справах про адміністративні правопорушення, в міжнародних комерційних арбітражах, третейських судах, органах державної виконавчої служби, приватних виконавців, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної податкової служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо.

Згідно з п. 2.1 договору клієнт надає бюро наступні повноваження, зокрема бути представником клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, у тому числі право: пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку бюро, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором.

Пунктами 2.2, 2.2.1 договору встановлено, що безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Горбачов Олег Олександрович (свідоцтво про право на заняття адв. діяльністю № 10644/10, видане 20.06.2022 р. Радою адвокатів Київської області).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, становить 15000,00 грн за надання правової допомоги, визначеної п. 1.1. договору, до моменту ухвалення рішення судом першої інстанції включно.

Згідно з п. 3.2 договору клієнт на підставі виставленого рахунку-фактури протягом 30 календарних днів вносить гонорар на розрахунковий рахунок бюро.

Пунктом 3.4. договору встановлено, що засвідченням факту належного надання послуг за цим договором є акт прийому-передачі послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін. Акт повинен бути наданий клієнту у двох екземплярах не пізніше 2 календарних днів з дати ухвалення рішення судом першої інстанції. У разі відсутності зауважень до послуг клієнт повинен підписати акт протягом 3 календарних днів та повернути один екземпляр акта бюро, або в той же строк надати зауваження до послуг. В такому разі сторони додатково погоджують порядок усунення виявлених недоліків.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом одного календарного року, а саме до « 25» березня 2025 року (п. 4.1 договору).

Бюро виставило позивачу рахунок-фактуру № 25/03-24-3 до договору про надання правової допомоги від 25.03.2024 р. на суму 15000,00 грн із зазначенням призначення платежу: «гонорар за надання правової допомоги згідно договору № 25/03-3 про надання правової допомоги від 25.03.2024 р.».

Позивачем оплачений вказаний рахунок, що підтверджується платіжною інструкцією № 307 від 26.03.2024 р. на суму 15000,00 грн із призначенням платежу: «правові послуги по госп. справі стягнення заборгованості згідно рах. № 25/03-24-3 від 25.03.2024 р. без ПДВ».

03.06.2024 р. Адвокатським бюро «Горбачов ЛО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технофорс» складений акт прийому-передачі послуг про те, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 25/03-3 від 25.03.2023 р. бюро були надані такі послуги: правові послуги по господарській справі про стягнення заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товару № 14/01 від 23.03.2021 року, укладеним з Вуглегірською ТЕС ПАТ «Центренерго», а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання документів правового характеру; складання процесуальних документів; представництво та захист інтересів клієнта в суді.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Таким чином, договір № 25/03-3 від 25.03.2024 р. про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Горбачов ЛО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технофорс», рахунок-фактура № 25/03-24-3 до договору про надання правової допомоги від 25.03.2024 р. на суму 15000,00 грн, платіжна інструкція № 307 від 26.03.2024 р. на суму 15000,00 грн, акт прийому-передачі послуг від 03.06.2024 р., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 10644/10 від 20.06.2022 р. та ордер серії АІ № 1579171 від 25.03.2024 р. є належними доказами понесення витрат на правничу допомогу.

Як вже зазначалось, від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких він, зокрема просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Відповідач посилається на те, що у матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи (докази), якими підтверджується конкретне виконання представником робіт, пов`язаних із виконанням укладеного з позивачем договору про надання правової допомоги, зокрема, підготовки заяв по суті справи (позовних заяв, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень тощо), аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, а також інших дій, пов`язаних з наданням правової допомоги. Відповідач вважає, що виокремлення адвокатом таких наданих послуг як «надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань» та «складання звернень (зав, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру» не підтверджується взагалі жодними документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Неврахування умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

З аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.

Як вже зазначалось, пунктом 3.1 договору сторони встановили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, становить 15000,00 грн за надання правової допомоги, визначеної п. 1.1. договору, до моменту ухвалення рішення судом першої інстанції включно.

Таким чином, сторони договору № 25/03-3 від 25.03.2024 р. про надання правової допомоги визначили фіксовану вартість послуги з правничої допомоги, яка становить 15000,00 грн, та не залежить від конкретного складу дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору та витраченого ним часу.

Щодо заперечень відповідача про те, що позивачем не було надано до матеріалів справи жодного детального опису робіт (наданих послуг), який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, судом встановлено наступне.

Частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Вказана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.

Судом встановлено, що акт прийому-передачі послуг від 03.06.2024 р. складений між сторонами на підтвердження того, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 25/03-3 від 25.03.2023 р. бюро були надані такі послуги: правові послуги по господарській справі про стягнення заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товару № 14/01 від 23.03.2021 року, укладеним з Вуглегірською ТЕС ПАТ «Центренерго», а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання документів правового характеру; складання процесуальних документів; представництво та захист інтересів клієнта в суді.

Таким чином за фактом надання правничої допомоги сторони склали акт прийому-передачі послуг та узгодили її вартість, яка не виходить за межі ціни договору.

За своїм змістом акт прийому-передачі послуг від 03.06.2024 р. фактично є детальним описом робіт (наданих послуг).

Суд зазначає, що оскільки сторони договору про надання правової допомоги № 25/03-3 від 25.03.2023 р. встановили фіксований розмір гонорару, то навіть у випадку надання бюро позивачу тільки одного виду послуги, визначеного в пункті 1.1 договору, позивач мав сплатити за неї бюро фіксовану суму 15000,00 грн.

Відповідач, у випадку якщо суд дійде висновку про обґрунтованість вимог заявника, просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що ціна позову у справі № 911/858/24 становила 152350,30 грн. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 15000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, тобто 9,8 % від ціни позову.

Суд зазначає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є неспівмірним із ціною позову.

Отже відповідачем не доведено неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу, яку надано адвокатом Горбачовим Олегом Олександровичем Товариству з обмеженою відповідальністю «Технофорс», покладаються судом на Публічне акціонерне товариство «Центренерго» у сумі 15000,00 грн, та підлягають стягненню на користь позивача у вказаній сумі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» судових витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, то суд зазначає, що рішенням господарського суду Київської області від 20.06.2024 р. вже стягнуто з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. судового збору, а тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/858/24 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорс» (01021, місто Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 28/2, н/п № 43, код 36560388) 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

2. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 05.09.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева