ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/649/24

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

Запозовом Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод», м. Полтава

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», Київська обл., Обухівський р-н., смт. Козин

про стягнення 173 901 грн. 18 коп.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго», Київська обл., Обухівський р-н., смт. Козин

до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод», м. Полтава

про стягнення 1 239 420 грн. 67 коп.

Представники сторін:

позивача (за первісним позовом) не з`явився;

відповідача (за первісним позовом) Кулибаба В.О.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення заборгованості у розмірі 173 901,18 грн., з яких: 157 372,80 грн. основного боргу, 13 462,96 грн. пені, 1 329,91 грн. 3 % річних, 1 735,51 грн. інфляційних втрат.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав грошові зобов`язання по договору про закупівлю (поставку) товарів № 131/19 від 18.09.2023р.

Відповідачем по первісному позову через систему «Електронний суд» поданий відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, оскільки згідно письмової заявки на поставку, відповідач замовив у позивача запасні частини до турбін на загальну суму 774 000,00 грн.

Відповідно до п. 5 Додатку №1 до договору строк поставки становить протягом 90 днів з моменту отримання письмової заявки покупця, з можливістю дострокової поставки у період з дати укладання договору по 31.12.2023 р.

Оскільки позивач поставив відповідачу запчастини на суму 157 372,80 грн. (замість 774 000,00 грн.), відповідач вважає, що останній не виконав належним чином умови договору, а тому обов`язок відповідача по сплаті за отриману продукцію не настав.

Також ПАТ «Центренерго» подана зустрічна позовна заява про стягнення з ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» 1 196 256,77 грн. пені та 43 163,90 грн. штрафу.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилається на 9.2. договору, відповідно до умов якого у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 % вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості; і крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов`язань за цим договором.

Постачальник повинен був виконати свій обов`язок по поставці продукції в 90 денний строк, як це передбачено умовами договору, тобто до 28.12.2023 р.

Позивачем по первісному позову подана відповідь на відзив, в якому він акцентує увагу на тому, що предметом його позовної заяви є стягнення боргу за поставлений товар, якій був отриманий відповідачем без зауважень, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі та в яких зазначається, що даний акт є підставою для проведення розрахунків за поставлену продукцію, а тому вважає свої вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають судом задоволенню.

Відповідачем по первісному позову через систему «Електронний суд» подані заперечення на відповідь на відзив, в яких посилається на ч. 3 ст. 538 ЦК України, де зазначено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином ПАТ «Центренерго» вважає несвоєчасну поставку продукції за договором поставки істотним порушенням умов даного договору, що є підставою для призупинення своїх зобов`язань по оплаті, адже внаслідок несвоєчасної поставки товару, останній не зміг своєчасно провести ремонт своїх турбін.

Відповідачем по зустрічному позову поданий відзив, в якому посилається на п. 3 Додатку № 1 до Договору, відповідно до умов якого позивач повинен був здійснити 30 % передоплату від суми письмової заявки, але свого обов`язку не виконав, натомість відповідач навіть без наявності передоплати здійснив часткове відвантаження продукції.

Відповідач вважає несвоєчасну оплату за продукцію істотним порушеннями умов договору з боку позивача, що відповідно до ст. 538 ЦК України є підставою для призупинення своїх зобов`язань. Відповідач не відмовлявся від виконання своїх зобов`язань, а лише призупинив виконання у зв`язку з невиконанням саме позивачем свого обов`язку по оплаті продукції.

Також відповідач вважає, що обставини, які склалася є об`єктивними та не залежать від винних дій (бездіяльності) відповідача, а вказані позовні вимоги та розміри пені й штрафу є безпідставними та необґрунтованими.

Окрім того відповідач наголошує на тому, що виконає свої обов`язки, навіть направляв графік відвантаження запасних частин по договору. Тобто, зі сторони відповідача здійснені всі дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань по договору, а заявлені позовні вимоги позивача, їхній розмір не співрозмірний із сумою заборгованості, ціною договору чи його прибутковістю, оскільки застосування штрафних санкцій не може мати на меті збагачення кредитора.

Позивачем по зустрічному позову через систему «Електронний суд» подано відповідь на зустрічну позовну заяву, в якому посилається на те, що при укладанні договору сторони узгодили відповідальність за неналежне виконання його умов, а тому розмір штрафних санкцій нарахований позивачем відповідно до умов договору, є обґрунтованим і не є підставою для збагачення кредитора.

Ухвалою суду від 22.05.2024 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті.

На день розгляду справи представник позивача по первісному позову в засідання суду не з`явився, про час та місце був належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив належним чином.

Представник позивача по зустрічному позову в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, первісний позов просив суд залишити без розгляду у зв`язку з неявкою представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

18.09.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) було укладено договір про закупівлю (поставку) товарів № 131/19 відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар (продукцію) згідно умов договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (п. 1.2. договору).

Згідно п.1.3. договору найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатках до договору.

Відповідно до п. 1 додатку № 1 до договору найменування, асортимент, кількість, ціна товарів (продукції) становлять турбіни та мотори (частини турбін), а саме: ролик М-383-46-100 в кількості 12 штук по ціні 3 600,00 грн. за одиницю товару; кільце М-383-46-101 в кількості 12 штук по ціні 510,00 грн. за одиницю товару; втулка М-383-46-102 в кількості 12 штук по ціні 2 980,00 грн. за одиницю товару; вісь М-383-46-103 в кількості 12 штук по ціні 1 200,00 грн. за одиницю товару; кільце М-383-46-114 в кількості 16 штук по ціні 505,00 грн. за одиницю товару; вісь М-383-46-116 в кількості 4 штуки по ціні 1 194,00 грн. за одиницю товару; ролик М-383-46-115 в кількості 8 штук по ціні 3 300,00 грн. за одиницю товару; бандаж трубчатий Ескіз № 113/3009 в кількості 26 штук по ціні 2 000,00 грн. за одиницю товару; втулка М-782-20-70 в кількості 208 штук по ціні 336,00 грн. за одиницю товару; шайба М-383-20-17 в кількості 52 штуки по ціні 178,00 грн. за одиницю товару; шпилька М60х4х560 М-381-01-05 в кількості 24 штук по ціні 9 750,00 грн. за одиницю товару; гайка М60х4 М-385-42-131 в кількості 48 штук по ціні 2 940,00 грн. за одиницю товару.

Пунктом 2 додатку № 1 до договору встановлено, що загальна вартість продукції з ПДВ складає 774 000,00 грн.

Умови розрахунків: 30 % передоплата від вартості партії продукції, зазначеної в заявці, 70 % протягом 30 календарних днів після підписання акту приймання-передачі продукції (п. 3 додатку № 1 до договору).

Строк дії договору з моменту укладання до 31.12.2023 року, а в частині розрахунків до повного виконання (п. 9 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 157 372,80 грн. з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передачі продукції, товаро-транспортними накладними та видатковою накладною № 797 від 24.10.2023 р. на суму 157 372,80 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач за отриманий товар не розрахувався, а тому позивач призупинив поставку іншої партії товару та направив претензією № 12/16-000171 від 19.02.2024 р., в якій вимагав протягом 10 днів перерахувати грошові кошти за отриманий товар.

Листом № 23/901 від 20.02.2024 р. відповідач повідомив про те, що кошти ним будуть сплачені протягом найближчого часу за умови наявності фінансування.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння змінайого умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у ньому, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Разом з тим ч. 4 ст. 202 ГПК України, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник позивача в засідання суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин позов, з огляду на нез`явлення позивача у засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 202 ГПК України залишає позов без розгляду.

Що стосується зустрічного позову, то суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог з огляду на наступне:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» подало зустрічний позов у даній справі, який було прийнято судом, та просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" 1 196 256,77 грн. пені за період з 29.12.2023 р. по 03.04.2024 р. та 7 % штрафу в розмірі 43 163,90 грн.

Як було зазначено вище, між сторонами було укладено договір про закупівлю (поставку) товарів № 131/19 на виконання умов якого покупець 29.09.2023 р. надіслав на електронну пошту продавця письмову заявку № 23/3911 від 28.09.2023 р. на поставку продукції, найменування, асортимент, кількість якої відповідає тому, що було вказано у додатку № до договору.

Відповідно до п. 5. Додатку № 1 до договору строк поставки становить протягом 90 днів з моменту отримання письмової заявки покупця, з можливістю дострокової поставки у період з дати укладення договору по 31.12.2023 р. Обсяги постачання можуть бути зменшені в залежності від реального фінансування видатків покупця.

Таким чином, постачальник повинен був виконати свій обов`язок по постачанню продукції до 28.12.2023 року.

Пунктом 5.3. договору встановлено, що датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» було здійснено поставку продукції на адресу ПАТ «Центрененого» на загальну суму 157 372 грн. 80 коп., що підтверджується актом прийняття-передачі продукції № 797 від 24.10.2023 року.

Таким чином ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» не забезпечено постачання продукції, замовленої на підставі письмової заявки № 23/3911 від 28.09.2023 р. у сумі 616 627,20 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до 9.2. договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотків вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості; і крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов`язань за цим договором.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Право встановити в договорі розмір і порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам ч.ч. 2,4 ст. 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, а також приписами ст. 546 ЦК України та ст. 231 ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Ураховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, відповідачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з поставки товару нараховано 1 196 256,77 грн. пені та 43 163,90 грн. штрафу. відповідно до наданого розрахунку, який відповідає матеріалам справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 226, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення 173 901 грн. 19 коп. залишити без розгляду.

2. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення 1 239 420 грн. 67 коп. задовольнити в повному обсязі.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» (36014, м. Полтава, вул. Зіньківська, 6, код 00110792) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н., смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, код 22927045) 1 196 256 (один мільйон сто дев`яносто шість тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 77 коп. пені, 43 163 (сорок три тисячі сто шістдесят три) грн. 90 коп. штрафу та 14 873 (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 05 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 06.09.2024 року.

Суддя Л.Я. Мальована