ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" вересня 2024 р. Справа № 911/1971/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-продукт» про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокс гард»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-продукт»

про стягнення 184990,00 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс гард» (далі позивач, ТОВ «Фокс гард») звернулося до Господарського суду Київської області через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою від 26.07.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-продукт» (далі відповідач, ТОВ «Круїз-продукт») про стягнення (у редакції заяви від 08.08.2024 про усунення недоліків) 184990,00 грн, з яких: 180000,00 грн основний борг, 4990,00 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг з охорони № 0115/24 від 01.01.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 12.08.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Через підсистему «Електронний суд» 29.08.2024 від ТОВ «Круїз-продукт» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд, зокрема: визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на подання відзиву на позовну заяву; здійснити перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 911/1971/24 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.

Вирішуючи клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні імперативно закріплені нормою статті 251 ГПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалу суду від 12.08.2024 про відкриття провадження у цій справі доставлено в електронний кабінет ТОВ «Круїз-продукт» 12.08.2024 о 18 год. 21 хв. Повідомлення про доставлення копії зазначеної ухвали до електронного кабінету відповідача суд отримав 13.08.2024.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, строк для подання відзиву у цій справі сплинув 28.08.2024.

ТОВ «Круїз-продукт» подало до суду відзив на позовну заяву 28.08.2024, про що свідчить дата формування документа в системі «Електронний суд», а отже відповідач не пропустив строк для подання відзиву на позов у цій справі.

Заявляючи клопотання про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, ТОВ «Круїз-продукт» зазначає, що справа має важливе значення для відповідача та, у разі заперечень з боку позивача на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, на думку відповідача, недоцільно розглядати цю справу у спрощеному позовному провадженні.

Крім того відповідач зазначає, що є необхідність в дослідженні оригіналів доказів, які були долучені до позову, а саме актів надання послуг від 31.01.2024, 29.02.2024 та від 31.05.2024, на яких, за твердженнями відповідача, міститься невідомий підпис від імені директора ТОВ «Круїз-Продукт».

Розглянувши клопотання ТОВ «Круїз-Продукт» про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Положеннями статті 12 ГПК України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною третьою статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є стягнення грошових коштів у загальній сумі 184990,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того ця справа, відповідно до змісту позовних вимог, не належить до категорії справ, визначених у частині четвертій статті 247 ГПК України. Отже справа є малозначною і має розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач не навів жодних обґрунтувань в чому саме полягає складність цієї справи, а також з яких підстав цю справу не можна віднести до категорії справ незначної складності, в той час як справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, а також дотримання судом основних засадам (принципів) господарського судочинства не залежать від порядку позовного провадження у справі.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин першої і другої статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного, так і загального) учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно із приписами статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже відповідач не позбавлений права реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, в порядку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки ця справа є малозначною, яка розглядається тільки в порядку спрощеного позовного провадження, та заявлене клопотання не містить належного обґрунтування щодо необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що відповідне клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Також суд взяв до уваги, що відповідач у відзиві ставить під сумнів справжність підписів від імені директора ТОВ «Круїз-продукт» на долучених до позову копіях актів надання послуг та зазначає про необхідність дослідження оригіналів відповідних актів.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до частин першої-третьої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Керуючись статтями 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-продукт» про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Щоткін