cправа № 905/1137/20
Судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я.
До постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.08.2024 у справі № 905/1137/20
Повністю не погоджуюся із резолютивною частиною та з мотивами, викладеними в зазначеній вище постанові. Керуючись частиною третьою статті 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), викладаю окрему думку, суть якої полягає в такому.
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. У червні 2020 року Фонд звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до ТДВ "Шахта "Білозерська" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.07.2020) про стягнення на користь Державного бюджету України заборгованості з орендної плати в сумі 22 937 114,09 грн, яка виникла протягом січня - травня 2020 року, 693 821,77 грн пені за період з 07.03.2020 по 24.06.2020 та відшкодування понесених судових витрат у сумі 354 464,04 грн.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору оренди № 5/2008 у частині своєчасної та повної сплати орендної плати протягом січня-травня 2020 року, внаслідок чого утворилась заборгованість та наявні підстави для нарахування пені за період з 07.03.2020 по 24.06.2020.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1. Господарський суд Донецької області рішенням від 24.05.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2023, позовні вимоги задовольнив частково; стягнув з ТДВ "Шахта "Білозерська" на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в сумі 22 937 114,09 грн, пеню в сумі 689 832,69 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.
2.2. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
- спір між сторонами полягає в різному розумінні підходу до розрахунку розміру орендної плати після поновлення обов`язку орендаря її сплачувати: 1) орендодавець вважає, що розмір орендної плати з моменту поновлення такого обов`язку повинен бути скоригований з урахуванням індексу інфляції за період з моменту останнього місяця платежу (2014 рік) до дати, з якої обов`язок сплати поновлений (2016 рік); 2) орендар вважає, що березень 2014 року (останній повний місяць платежу, який передує періоду відсутності зобов`язання зі сплати орендної плати) повинен бути базовим для розрахунку розміру орендної плати після поновлення обов`язку її сплати; 3) лише з моменту поновлення обов`язку зі сплати орендної плати при розрахунку її розміру індекс інфляції враховується, але не в сукупності за минулий період, а з наступного місяця після поновлення обов`язку оплати; 4) тобто за період відсутності обов`язку сплати орендної плати її розмір не повинен коригуватись на індекс інфляції, а має залишатись незмінним на рівні, який існував станом на момент зупинення обов`язку її сплати;
- розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін, а в разі законодавчої зміни її розміру нормами чинного законодавства передбачено можливість внесення відповідних змін до умов договору;
- орендна плата за Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 04.10.1995 № 786 (далі - Методика), розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати; на основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати - останній місяць, за який визначено індекс інфляції, яка фіксується у договорі оренди; з урахуванням розміру орендної плати за базовий місяць оренди розраховується розмір орендної плати за перший та наступні місяці оренди;
- Методикою визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць;
- з урахуванням довготривалості орендних правовідносин між сторонами положення Методики та умови Договору оренди, які передбачають коригування розміру орендної плати на індекс інфляції, направлені на забезпечення відповідності розміру орендної плати умовам сьогодення;
- звільнення орендаря протягом певного періоду часу від обов`язку сплати орендної плати на підставі Закону України від 02.09.2014 № 1669-VІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VІІ) жодним чином не стосується розміру такої плати на момент, коли такий обов`язок був поновлений;
- правомірним є підхід орендодавця до розрахунку та помилковою є позиція орендаря, що ґрунтується на довільному тлумаченні Закону № 1669-VІІ, який не містить положень, що змінюють порядок та підхід до розрахунку орендної плати;
- при перевірці розрахунку пені суд встановив, що правильним є інший її розмір.
2.3. Постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 905/1137/20 касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Донецької області від 24.05.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі № 905/1137/20 залишено без змін.
З ухваленим об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судовим рішенням у цій справі не можу погодитися з таких підстав.
Обґрунтування позиції об`єднаної палати у цій справі
3.1. Законом від 17.05.2016 № 1365-VІІ "Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування", який набрав чинності 08.06.2016, статтю 7 Закону № 1669-VІІ викладено у новій редакції: "Скасувати суб`єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону".
3.2. Таким чином, з 08.06.2016 виконання зобов`язання за Договором оренди ТДВ "Шахта "Білозерська" у частині оплати орендної плати за користування державним майном поновлено.
3.3. Спір у цій справі виник у зв`язку з різним розумінням сторонами впливу встановленого Законом № 1669-VІІ тимчасового скасування орендної плати на час після закінчення періоду, на який була надана пільга у виді скасування орендної плати, тобто на майбутнє після відновлення обов`язку орендаря зі сплати орендної плати.
3.4. Відповідно до позиції орендодавця у цій справі орендар одержав тільки пільгу, яка полягала у тимчасовому звільненні від сплати орендної плати. Після закінчення періоду, на який орендна плата була скасована, орендар продовжує сплачувати орендну плату у тому розмірі, в якому він сплачував би її, якби такого періоду скасування не було.
3.5. Позиція орендаря фактично зводиться до того, що він одержує дві пільги. По-перше, він був тимчасово звільнений від сплати орендної плати. По-друге, на майбутнє до закінчення дії договору (тобто до 13.11.2057 включно) він одержує пільгу, яка полягає у сплаті орендної плати у меншому розмірі (внаслідок незастосування індексу інфляції протягом періоду, на який була скасована орендна плата), ніж той, який орендар мав би сплачувати, якби пільгового періоду звільнення від сплати орендної плати не було.
3.6. Різниця у цих підходах може бути наочно проілюстрована порівнянням обов`язків відповідача і гіпотетичного суб`єкта господарювання, який сплачував орендну плату в тому ж розмірі, що і відповідач, але не підпадав під дію статті 7 Закону № 1669-VІІ, а тому не був тимчасово звільнений від сплати орендної плати. За підходу позивача у цій справі після закінчення періоду, на який була скасована орендна плата, відповідач має сплачувати орендну плату в тому ж розмірі, що і інший будь-який гіпотетичний суб`єкт господарювання. Тобто за цього підходу обидва суб`єкти господарювання після закінчення пільгового періоду опиняються в однаковому становищі. За підходу відповідача у цій справі він після закінчення цього періоду сплачує орендну плату в меншому розмірі, тобто опиняється на майбутнє у кращому становищі, ніж гіпотетичний суб`єкт господарювання.
3.7. Об`єднана палата зазначає, що з`ясування змісту положень статті 7 Закону №1669-VII потребує дослідження як граматичного (текстового) значення окремих слів та термінів, що містяться у ній, так і цільового спрямування правового припису у співвідношенні з логічною суттю формулювань законодавчого акта.
3.8. Об`єднана палата бере до уваги, що відповідно до преамбули Закону № 1669-VІІ цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення АТО, та осіб, які проживають у зоні проведення АТО або переселилися з неї під час її проведення.
3.9. Отже, статтею 7 зазначеного Закону законодавець передбачав надання суб`єктам, на які поширюється дія цієї статті, лише тимчасової пільги у вигляді звільнення від сплати орендної плати, і не передбачав надати таким суб`єктам іншої пільги у вигляді зниження розміру орендної плати на майбутнє., що матиме постійний характер. Тому при визначенні розміру орендної плати після закінчення пільгового періоду слід враховувати індекс інфляції за вказаний період, оскільки тимчасове скасування орендної плати не зупиняє інфляційних процесів, які протягом такого періоду об`єктивно відбувалися у державі.
3.10. Таке тлумачення відповідатиме також призначенню природи індексації орендної плати як компенсації орендодавцю втрат від знецінення грошових коштів за відповідний період, що відбувалося в силу об`єктивних процесів протягом спірного періоду.
3.11. Тому Об`єднана палата вважає, що підстави для задоволення касаційної скарги і скасування судових рішень судів попередніх інстанцій відсутні.
4.1. 13.11.2008 Фонд (орендодавець) та ТДВ "Шахта "Білозерська" (орендар) уклали Договір оренди, за умовами пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Відокремленого підрозділу "Шахта "Білозерська" Державного підприємства "Добропіллявугілля", вартість якого становить 309 674 638,59 грн.
4.2. Державне майно цілісного майнового комплексу передається в оренду з метою використання за його цільовим призначенням - видобування кам`яного вугілля (п.1.4 Договору оренди).
4.3. Як визначено у пункті 3.1 Договору оренди орендна плата на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - серпень 2008 року - 1 464 170,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2008 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень, жовтень та листопад 2008 року.
4.4. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.2 Договору оренди).
4.5. В абзаці 1 пункту 4 Методики у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, орендна плата за цією Методикою розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати. На основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати - останній місяць, за який визначено індекс інфляції, яка фіксується у договорі оренди. З урахуванням розміру орендної плати за базовий місяць оренди розраховується розмір орендної плати за перший та наступні місяці оренди.
4.6. Пунктом 13 Методики визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
4.7. Відповідно до положень частини 4 статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
4.8. Указом Президента України від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".
4.9. Відповідно до наказу Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" вся територія Донецької області віднесена до районів проведення з 07.04.2014.
4.10. 15.10.2014 набрав чинності Закон № 1669-VII, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення АТО, та осіб, які проживають у зоні проведення АТО або переселилися з неї під час її проведення.
4.11. Період проведення АТО визначено в статті 1 Закону № 1669-VІІ як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України.
4.12. Територія проведення АТО - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому КМУ переліку, де проводилася АТО, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014.
4.13. У статті 7 Закону №1669-VІІ, який набрав чинності 15.10.2014, встановлено, скасувати на період проведення АТО орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктами господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО.
4.14. Зазначеною нормою для суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, скасовано орендну плату за користування виключно державним та комунальним майном, отже для застосування цієї норми права необхідно враховувати характер спірних правовідносин сторін та їх правове регулювання. Наведений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 26.04.2017 у справі № 905/544/15.
4.15. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, затвердженого розпорядженням КМУ від 30.10.2014 № 1053-р (дію зупинено згідно з розпорядженням КМУ від 05.11.2014 №1079-р): від 02.12.2015 № 1275-р), місто обласного значення Добропілля (Добропільська міська рада): м. Білицьке, смт. Водянське (Білицька міська рада); м. Білозерське, с-ще Бокове (Білозерська міська рада); смт Новодонецьке (Новодонецька селищна рада) віднесено до території, на якій здійснювалася АТО (пп. 9 п. 1).
4.17. Таким чином, положення Закону № 1669-VІІ з 14.04.2014 підлягають застосуванню до відповідача, який здійснював свою діяльність на території проведення АТО.
4.18. Законом від 17.05.2016 № 1365-VІІ "Про внесення змін до Закону "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування", який набрав чинності 08.06.2016, статтю 7 Закону викладено у новій редакції: "Скасувати суб`єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими ч. 4 цього Закону".
4.19. Таким чином, з 08.06.2016 виконання зобов`язання за договором оренди ТДВ "Шахта "Білозерська" у частині оплати орендної плати за користування державним майном поновлено.
4.20. За визначенням, яке дає Академічний тлумачний словник української мови "скасовувати" означає "визнавати, оголошувати що-небудь недійсним, незаконним, анулювати, відміняти".
4.21. Отже, тлумачення поняття "скасувати орендну плату" у контексті застосування положень статті 7 Закону № 1669-VІІ потрібно розуміти так, що цією нормою фактично відмінено (анульовано) як обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати, так і відмінено (анульовано) її нарахування у певний період, визначений Законом.
4.22. Зокрема, скасування вказаною нормою Закону № 1669-VІІ орендної плати, складовою якої є індекс інфляції, в розумінні зобов`язального права є припиненням зобов`язання згідно норм статей 14, 598 ЦК України, відповідно у орендодавця відсутні підстави як для отримання орендної плати у цей період, так і для її нарахування.
4.23. У силу положень статті 8 Конституції України вказане унеможливлює настання для нього (орендодавця) й всіх інших правових наслідків, зокрема, щодо застосування індексів інфляції за цей період при розрахунку орендної плати у подальшому, оскільки база для застосування індексу інфляції у періоді законодавчо скасованої орендної плати, відсутня.
4.24. Тобто, ураховуючи те, що індекс інфляції є невід`ємною складовою при обчисленні розміру орендної плати, а скасування орендної плати статті 7 Закону № 1669-VII фактично анулює об`єкт інфляції, у орендодавця відсутні підстави для нарахування розміру орендної плати з коригуванням на щомісячний індекс інфляції протягом квітня 2014 року - травня 2016 року.
4.25. Така позиція підтверджена, як тлумаченням терміну "скасувати", так і змістом положень статті 7 Закону № 1669-VІІ у поєднанні та співставленні з іншими заходами забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, визначеними у інших положеннях Закону № 1669-VІІ, зокрема, у статті 6 цього Закону, якою передбачено звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, а у статтях 2, 8 Закону № 1669-VІІ передбачено мораторій на нарахування пені.
4.26. Отже, законодавець використовує різні за змістом та правовими наслідки терміни.
4.27. Зважаючи на викладене, після поновлення зобов`язань в червні 2016 року розмір орендної плати за користування державним та комунальним майном повинен відповідати розміру орендної плати останнього повного місяця, в якому діяло зобов`язання з оплати.
4.28. Тобто орендна плата за червень 2016 року за своїм показником має відповідати розміру орендної плати останнього повного місяця, в якому діяло зобов`язання по оплаті - березня 2014 року, та має визначатися без застосування сукупного індексу інфляції за період, у який була скасована орендна плата (з 14.04.2014 по 07.06.2016), що повністю відповідає положенням Закону № 1669-VІІ та Методики.
4.29. Таким чином, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права (стаття 7 Закону № 1669-VII та Методики), викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 27.02.2018 у справі № 922/1063/17.
4.30. Мотивування постанови об`єднаної палати у цій справі тим, що «позиція орендаря фактично зводиться до того, що він одержує дві пільги. По-перше, він був тимчасово звільнений від сплати орендної плати. По-друге, на майбутнє до закінчення дії договору (тобто до 13.11.2057 включно) він одержує пільгу, яка полягає у сплаті орендної плати у меншому розмірі (внаслідок незастосування індексу інфляції протягом періоду, на який була скасована орендна плата), ніж той, який орендар мав би сплачувати, якби пільгового періоду звільнення від сплати орендної плати не було» не відповідає обставинам справи та поясненням сторін, оскільки в даному випадку об`єднана палата обґрунтувала свою постанову позицією орендаря, яку той ніколи не висловлював і не підтримував.
4.31. Нарешті, об`єднана палата, проігнорувавши статтю 8 Конституції України в період повномасштабної військової агресії російської федерації, нехтуючи принципами верховенства права, законності та справедливості узаконює стягнення значної суми (23 млн. грн) з підприємства, яке в момент винесення цієї постанови знаходиться за 37 км від лінії фронту та здійснює діяльність щодо видобутку стратегічної в умовах дефіциту електроенергії сировини - кам`яного вугілля, чим безсумнівно підриває обороноздатність нашої країни.
З огляду на вищенаведене я не погоджуюся з мотивами, викладеними в постанові об`єднаної палати у цій справі, та вважаю, що касаційна скарга повинна була бути задоволена, а судові рішення скасовані.
Суддя Ю. Я. Чумак