РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2024Справа № 910/7226/24

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику справу

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

(01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код: 40538421)

до Житлово-будівельного кооперативу "СУДНОБУДІВНИК-6"

(04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 11;

ідентифікаційний код: 22871926)

про стягнення 980 058,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу "СУДНОБУДІВНИК-6" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору №230032 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.09.2018 в загальному розмірі 980 058,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №910/6390/24, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримано відповідачем 20.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався наданим їм законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Таким чином, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП "Київтеплоенерго".

18 вересня 2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»/Постачальник Позивач) та Житлово-будівельним кооперативом «СУДНОБУДІВНИК-6» (далі - ЖБК «СУДНОБУДІВНИК-6»/Споживач/Відповідач) укладено Договір №230032 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір).

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2019 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його дії не буде письмово заявлено однією із Сторін про його припинення (п. п. 4.1., 4.4. Договору).

Згідно п. 1.1. Договору, Позивач зобов`язується виробити та поставити теплову енергію Відповідачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а Відповідач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

При виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установ і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2.1. Договору, Позивач зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із Відповідачем (Додатки З, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими Відповідачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку 1, до будинку за адресою: м. Київ, проси. Оболонський, будинок 11.

Згідно п. 2.3.1. Договору, Відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку 2.

Відповідач зобов`язується забезпечувати своєчасне надходження коштів на рахунок Позивача (п. 2.3.5. Договору).

Сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього Договору (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Проте, порушуючи умови Договору, Відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого станом на 01.10.2023 утворилась заборгованість у розмірі 1 010 025,85 грн.

30.10.2023 між КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та ЖБК «СУДНОБУДІВНИК-6» було укладено Угоду №Р-230032/2023/10 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.09.2018 №230032 (далі - Угода про реструктуризацію).

Відповідно до умов Угоди про реструктуризацію Відповідач визнає та підтверджує заборгованість перед КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за Договором станом на 01.10.2023 загальною сумою 1 010 025,85 грн. та зобов`язується сплатити заборгованість протягом листопада 2023 - квітня 2024 щомісячними сплатами згідно додатку до 25 числа кожного місяця.

Таким чином, звертаючись до суду із позовом, Позивач вказує, що Відповідач умови Угоди про реструктуризацію вчасно не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2024 складається із заборгованості за Угодою про реструктуризацію у розмірі 805 025,85 грн.

Позовні вимоги за даним позовом стосуються стягнення заборгованості в частині невиконання Відповідачем умов Угоди про реструктуризацію.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного сторонами договору позивач поставив теплову енергію на загальну суму 805 025,85 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків за теплову енергію, відомостями обліку споживання теплової енергії за вказаний період.

Проте, відповідач свій обов`язок зі сплати вартості поставленої теплоенергії виконав неналежним чином, обумовлені договором платежі здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість у сумі 805 025,85 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідач суду не надав, доводів позивача не спростував, позовні вимоги в частині стягнення 805 025,85 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 20 930,67 грн. та 3 % річних в сумі 10 388,14 грн. за період з 26.11.2023 по 30.04.2024, суд враховує, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення індексу інфляції та 3% річних судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 20 930,67 грн. та 3 % річних в сумі 10 388,14 грн. підлягають задоволенню, тобто, у сумах, заявлених позивачем.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8 Угоди про реструктуризацію, угода втрачає чинність у разі порушення Відповідачем умов оплаті заборгованості, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, а Споживач зобов`язується оплатити. Також Споживач зобов`язаний оплатити КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» штраф за невиконання Угоди про реструктуризацію у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за цією угодою.

Відповідно до п. 3.3. Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені і штрафу та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 103 462,36 грн. - пені та 40 251,29 грн. - штрафу.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, доводи позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідачем не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача чи сплати наявної суми заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги КП "Київтеплоенерго" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "СУДНОБУДІВНИК-6" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 11; ідентифікаційний код: 22871926) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. Франка Івана, 5, ідентифікаційний код 40538421) заборгованість у розмірі 805 025,85 грн., 3% річних у розмірі 10 388,14 грн., інфляційні втрати у розмірі 20 930,67 грн., пені у розмірі 103 462,36 грн., штрафу у розмірі 40 251,29 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 14 700,88 грн.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов