УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

cправа № 912/335/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т. М. (головуючої), Жайворонок Т. Є., Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранторг» (далі - ТОВ «Гранторг», скаржник)

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.04.2024

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранторг»

до Приватного підприємства «Сервісінвест»

про стягнення 42 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Гранторг» 27.08.2024 через «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить, зокрема, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.04.2024 у справі № 912/335/24 скасувати та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити, стягнути з Приватного підприємства «Сервісінвест» (далі - ПП «Сервісінвест») на користь ТОВ «Гранторг» 42 000, 00 грн безпідставно набутих коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 для розгляду касаційної скарги у справі № 912/335/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. - головуючої, Жайворонок Т. Є., Колос І. Б.

Водночас до Верховного Суду від Приватного підприємства «Сервісінвест» (далі - ПП «Сервісінвест») 28.08.2024 через «Електронний суд» надійшла заява про заперечення проти відкриття касаційного провадження (далі - Заява), відповідно до яких просить відмовити ТОВ «Гранторг» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою щодо оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.04.2024 у справі № 912/335/24.

Заява мотивована тим, що: касаційна скарга ТОВ «Гранторг» зводиться до переоцінки доказів у справі № 912/335/24 судом касаційної інстанції і її доводи зводяться до звичайної незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій; не зрозуміло, що саме має на увазі скаржник зазначаючи про неможливість спростувати обставини, встановлених оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; не зрозуміло в чому винятковість значення даної справи для скаржника де спір стосуються всього лише 42000 грн і де має місце прострочення кредитора, тобто скаржника.

Ураховуючи предмет позову, доводи касаційної скарги, беручи до уваги приписи частини третьої статті 287 ГПК України, обґрунтовуючи наявність випадків передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України ТОВ «Гранторг» у касаційній скарзі з посиланням на підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України зазначає, що:

в січні 2023 позивач звертався до Господарського суду Кіровоградської області із позовною заявою про розірвання Договору № 29 на розробку проектної документації від 29.06.2021 та стягнення з відповідача збитків у сумі сплаченого авансу 42 000, 00 грн. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.04.2023 у справі № 912/119/23, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2023, в задоволенні позову ТОВ «Гранторг» про розірвання договору та стягнення збитків відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані наступним: з огляду на те, що замовником (позивачем) завдання на проєктування не передано підряднику (відповідачу), у підрядника не виникло обов`язку приступати до виконання робіт. Позивачем не виконано пункт 1.3 договору № 29 від 21.06.2021 щодо передання відповідачеві необхідних даних для виконання проєктних робіт. У зв`язку із чим, суди дійшли до висновку, що обставини несвоєчасного виконання підрядником обов`язків за договором не підтверджуються наявними матеріалами справи, а тому, у замовника не виникло право відмови від договору підряду та відшкодування збитків, передбачене частиною другою статті 849 ЦК України. Суд апеляційної інстанції зазначив, що з урахуванням недоведення позивачем факту істотного порушення договору з боку відповідача, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовна вимога про розірвання договору № 29 від 29.06.2021 не підлягає задоволенню.

Рішення судів як першої, так і апеляційної інстанції у справі № 912/119/23 містять посилання на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18 про те, що оскільки положення частин другої, четвертої статті 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій, законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини другої статті 849 ЦК у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може «виправдовуватись» безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі її частини четвертої. Обставини наявності або відсутності порушення умов договору підряду зі сторони підрядника мають безпосереднє значення для правильного вирішення судами спорів про визнання недійсною відмови замовника від договору підряду в порядку частини другої статті 849 ЦК України та підлягають з`ясуванню судами у вирішенні таких спорів. Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.

В лютому 2024 року позивач звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з цим позовом про стягнення з відповідача 42 000, 00 грн безпідставно набутих коштів. Позовна заява мотивована односторонньою відмовою позивача, на підставі частини четвертої статті 849 ЦК України, від договору № 29 на розробку проектної документації, укладеного 29.06.2021 сторонами у цій справі. Місцевим господарським судом в задоволенні позову відмовлено. Судом апеляційної інстанції, в обґрунтування залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови у цій справі викладено текст рішення у справі № 912/119/23, зазначено про преюдиціальність фактів, установлених судовим рішенням, зазначено про те, що застосування способу захисту прав замовника у вигляді повернення підрядником передоплати як безпідставно набутого майна у порядку статті 1212 ЦК України є можливим у випадку реалізації замовником безумовного права на відмову від договору у порядку частини четвертої статті 849 ЦК України, тобто за відсутності прострочення з боку підрядника.

У постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19, від 27.10.2021 у справі № 910/16684/19, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16, від 22.02.2022 у справі № 906/762/20, від 28.11.2023 у справі № 906/1081/22 містяться сталі правові висновки про те, що частина 4 статті 849 ЦК України встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без будь-яких причин та умов). В даному випадку, судами прийнято два рішення: про відмову в позові на підставі частини другої статті 849 ЦК України (справа № 912/119/23) та про відмову в позові на підставі частини четвертої статті 849 ЦК України (дана справа № 912/335/24).

Тобто, як зазначає скаржник, фактично, позивача як замовника за договором підряду позбавлено можливості реалізації своїх прав відповідно до статті 849 ЦК України, що має за наслідок відсутність правової визначеності при виконанні договірних зобов`язань за договором підряду.

За таких міркувань не є очевидним, що касаційна скарга стосується питання права, а саме: можливості реалізації замовником безумовного права на відмову від договору підряду, встановленого частиною четвертою статті 849 ЦК України, в разі якщо раніше судовим рішенням було відмовлено в задоволенні позову про розірвання договору на підставі частини другої статті 849 ЦК України, дана справа має виняткове значення для позивач тому що, фактично, позивачем сплачено аванс підряднику (відповідачу), роботи за договором підряду не виконані і при цьому, позивач не має можливості, а ні відмовитися від договору, а ні повернути сплачені кошти внаслідок існування двох рішень суду, підстави прийняття яких є взаємовиключними. Тобто, фактично, Позивача позбавлено права на судовий захист, а, також, безумовного права на відмову від договору, гарантованого законом.

Втім суд критично ставиться, щодо обґрунтувань наявності випадку передбаченого підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, що позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, оскільки носить більш ймовірний характер, ураховуючи, що справа № 912/119/23 та справа № 912/335/24 вже розглянуті судом, а факт існування інших справ не наведено.

Заява ПП «Сервісінвест», Судом відхиляється, оскільки скаржником у касаційній скарзі: зазначено щодо якого питання права вона стосується; наведено справу у якій позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням; зазначено, що дана справа має виняткове значення для позивача так і наведені обґрунтування, які охоплюються підпунктом «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Наведені скаржником і зазначені у касаційній скарзі доводи у контексті оскаржуваних судових рішень зі справи не є очевидно неприйнятними щодо наявності випадків передбаченого підпунктами «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 278 ГПК України, з міркувань скаржника.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Як підставу касаційної скарги, ТОВ «Гранторг» у касаційній скарзі посилання на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає на неправильному застосуванні судами першої та апеляційної інстанцій, які були застосовані під час прийняття оскаржуваних судових рішень та щодо питання застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, є частина четверта статті 849 Цивільного кодексу України.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, з огляду на доводи щодо застосування статті 849 Цивільного кодексу України у контексті обставин, саме цієї справи та за наявності справи № 912/119/23 та цієї справи, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження, ураховуючи дату прийняття оскаржуваної постанови з цієї справи.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що з 04 листопада 2023 року набрав чинності Закон України від 19.10.2023 № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи». Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи № 912/335/24, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 294, 301 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 912/335/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранторг» на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.04.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 27 вересня 2024 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, або через систему «Електронний суд». Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Верховний Суд звертає увагу, що ураховуючи введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

4. Витребувати матеріали справи № 912/335/24 Господарського суду Кіровоградської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранторг» до Приватного підприємства «Сервісінвест» про стягнення 42 000, 00 грн.

5. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Кіровоградської області та Центрального апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя Т. Жайворонок

Суддя І. Колос