ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2582/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шандра Сергія Володимировича про стягнення 28578,84 грн заборгованості,

зазначає наступне:

Використовуючи систему Електронний суд Державне підприємство "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (надалі ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шандра Сергія Володимировича (надалі ФОП Шандра С.В., Відповідач) 28578,84 грн заборгованості, з яких 9031,59 грн основного боргу, 542,10 грн 3% річних, 1845,12 грн інфляційних нарахувань, 16527,82 грн пені та 632,21 грн штрафу, у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 16.01.2015 р. договором № 20-О про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг зобов`язань в частині своєчасної та остаточної оплати вартості наданих протягом жовтня 2021 р. червня 2023 р. послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 10.06.2024 р. позовній заяві ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/2582/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2024 р. позовну заяву ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки позовної заяви.

24.06.2024 р. від ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" на виконання приписів ухвали про залишення позовної заяви без руху представлено відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 р. прийнято позовну заяву ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2582/24, ухвалено розглядати справу в поряду спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.07.2024 р.

Відповідно до сформованої автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області довідки 01.07.2024 р. до електронного кабінету ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" доставлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.07.2024 р. відкладено розгляд справи на 03.09.2024 р.

Відповідно до сформованої автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області довідки 25.07.2024 р. до електронного кабінету ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" доставлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.09.2024 р.

Господарським судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України з метою повідомлення ФОП Шандра С.В. про судове провадження та надіслано ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.09.2024 р. на адресу електронної пошти Відповідача, зазначену у позовній заяві.

Відповідно до залишеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписці 20.08.2024 р. ФОП Шандра С.В. отримано ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.09.2024 р., надіслану на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу.

У призначене на 03.09.2024 р. судове засідання представники сторін не з`явились, про засідання повідомлені належним чином, що підтверджується дослідженими довідкою та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Письмового відзиву від ФОП Шандра С.В. до Господарського суду Одеської області як і інших клопотань або заяв не надходило у зв`язку з чим у відповідності до частини 4 статті 13 та частини 9 статті 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

03.09.2024 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

29.04.2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та ФОП Шандра С.В. (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 25/9 (Договір оренди), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме частину холу будівлі кам`яного складу № 11 (27-А), інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК0854, площею 3,00 кв.м, за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 30 (Майно), що обліковується на балансі ДП "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГІВЛЬИЙ ПОРТ"/правонаступником якого є ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" (Балансоутримувач)…

Майно передається в оренду з метою розміщення торговельних автоматів, що відпускають продовольчі товари (пункт 1.2).

Орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю. Компенсація витрат з сплати податку на землю здійснюється Орендарем відповідно до вимог чинного законодавства (пункт 5.11).

Цей Договір укладено строком на 1 (один) рік, який діє з моменту підписання його сторонами (пункт 10.1).

У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу уповноваженому управляти об`єктом оренди, наданих Орендодавцю у встановлений законодавством термін (пункт 10.4).

Договір оренди підписано представниками Орендодавця, Орендаря, Балансоутримувача та скріплено печатками контрагентів.

29.04.2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області як Орендодавцем, ФОП Шандра С.В. як Орендарем та ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" як Балансоутримувачем підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна, за яким Відповідачем отримано визначене умовами Договору оренди майно.

22.05.2015 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області як Орендодавцем та ФОП Шандра С.В. як Орендарем укладено Додаткову угоду до Договору оренди, якою продовжено термін дії останнього до 29.04.2016 р.

16.01.2015 р. між ДП "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГІВЛЬИЙ ПОРТ"/правонаступником якого є ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" (Балансоутримувач) та ФОП Шандра С.В. (Орендар) укладено договір № 20-О про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (Договір), за умовами пункту 1.1 якого Балансоутримувач виконує обслуговування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме: частину холу першого поверху будівлі кам`яного складу № 11, що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 30, (Спеціалізований вантажний комплекс) (Приміщення), загальною площею 3,00 кв.м., а Орендар бере участь у втратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цьому Приміщенні, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Балансоутримувач зобов`язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням Приміщення, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі Орендарю і його співробітникам, згідно з вимогами чинного законодавства (пункт 2.1.1).

Балансоутримувач зобов`язується забезпечити надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами (пункт 2.1.2).

Орендар зобов`язується не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок Балансоутримувача за обслуговування прибудинкової території та утримання Приміщення, згідно з Додатком № 1 (Розрахунок), який є невід`ємною частиною Договору. Розмір вищезгаданих витрат та послуг може бути переглянуто Балансоутримувачем в односторонньому порядку (пункт 2.2.3).

У випадку порушення зобов`язання, яке виникає з даного Договору (порушення Договору), Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором і діючим в Україні законодавством (пункт 4.1).

Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом даного Договору (пункт 4.2).

За несвоєчасні розрахунки за надані послуги Орендар сплачує пеню у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів Орендар сплачує штраф у розмірі 7% від розміру заборгованості (пункт 4.5).

Даний Договір набуває чинності від дня його укладання Сторонами та діє протягом строку дії договору оренди нерухомого майна № 25/9 від 29 квітня 2014 р. Сторони досягти угоди, що умови договору, відповідно до ст. 631 ЦКУ, застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли з 29 квітня 2014 р., тобто з дати укладання договору оренди нерухомого майна № 25/9 від 29 квітня 2014 р. (пункт 6.1).

Чинність цього Договору припиняється внаслідок закінчення строку оренди нерухомого майна № 25/9 від 29 квітня 2014 р. (пункт 6.4).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печаткою ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК".

Додатком до Договору визначено порядок розрахунків спожитих комунальних послуг та витрат на утримання нежитлового приміщення.

31.10.2021 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10781 на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 1079,10 грн, разом із аналогічним рахунком. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень вказані документи надіслано Відповідачу 18.11.2021 р. (Позивач зазначає, що вказаний рахунок частково сплачено, відтак, заявлено до стягнення 58,28 грн).

31.01.2022 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1039 на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 1191,61 грн, разом із аналогічним рахунком. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень та опису вкладення у цінний лист вказані документи надіслано Відповідачу 22.04.2022 р.

28.02.2022 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2255 на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 1088,12 грн, разом із аналогічним рахунком. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень та опису вкладення у цінний лист вказані документи надіслано Відповідачу 22.04.2022 р.

31.03.2022 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2755 на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 1191,61 грн, разом із аналогічним рахунком. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень та опису вкладення у цінний лист вказані документи надіслано Відповідачу 22.04.2022 р.

30.06.2022 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3438 на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 3991,30 грн, разом із аналогічним рахунком (відшкодування протягом квітня-червня 2022 р.). Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень вказані документи надіслано Відповідачу 26.07.2022 р.

31.07.2022 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3762 на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 1338,01 грн, разом із аналогічним рахунком. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень вказані документи надіслано Відповідачу 19.08.2022 р.

04.08.2022 р. ФОП Шандра С.В. складено до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заяву про припинення дії Договору оренди. Відповідно до залишеної відмітки Фондом вказану заяву отримано 05.08.2022 р.

12.08.2022 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" із листом, в якому посилається на звернення ФОП Шандра С.В. 05.08.2022 р. із заявою про припинення Договору оренди.

19.06.2023 р. ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" виставлено ФОП Шандра С.В. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4181Р на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у розмірі 172,66 грн, разом із аналогічним рахунком. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень та опису вкладення у цінний лист вказані документи надіслано Відповідачу 20.07.2023 р. (як зазначає Позивач відповідна суму це вартість відшкодування за серпень 2022 р.).

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ж із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як зазначено, 29.04.2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та ФОП Шандра С.В. (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 25/9 (Договір оренди), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме частину холу будівлі кам`яного складу № 11 (27-А), інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК0854, площею 3,00 кв.м, за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 30 (Майно), що обліковується на балансі ДП "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГІВЛЬИЙ ПОРТ"/правонаступником якого є ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" (Балансоутримувач).

Поряд із цим, 16.01.2015 р. між ДП "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГІВЛЬИЙ ПОРТ"/правонаступником якого є ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" (Балансоутримувач) та ФОП Шандра С.В. (Орендар) укладено договір № 20-О про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (Договір), за умовами пункту 1.1 якого Балансоутримувач виконує обслуговування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме: частину холу першого поверху будівлі кам`яного складу № 11, що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 30, (Спеціалізований вантажний комплекс) (Приміщення), загальною площею 3,00 кв.м.

При цьому ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" та ФОП Шандра С.В. укладаючи Договір погоджено, що останній набуває чинності від дня його укладання та діє протягом строку дії договору оренди нерухомого майна № 25/9 від 29 квітня 2014 р.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 р. № 2269-XII (чинного на час укладення Договору оренди та Договору про відшкодування) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Приписи статті 17 Закону України від 10.04.1992 р. № 2269-XII передбачають, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін (частина 1). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (частина 2).

Згідно ж із статтею 764 ЦК України (в редакції чинній на час укладення Договору оренди), якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна можливість пролонгації укладеного договору оренди у зв`язку із відсутністю заяви однієї із сторін протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору була передбачена частиною 2 статті 17 Закону України № 2269-XII.

03.10.2019 р. прийнято Закон України Про оренду державного та комунального майна № 157-ІХ, в розділі "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року (за виключенням окремих зазначених норм).

При цьому пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 157-IX визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 30, ст. 416 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону.

Ураховуючи опублікування тексту Закону України № 157-ІХ в офіційному друкованому виданні "Голос України" 26.12.2019 р., останній набрав чинності 27.12.2019 р. і введений в дію з 01.02.2020 р., отже, з цієї дати підлягають застосуванню його норми (за винятком норм, наведених у розділі "Прикінцеві та перехідні положення").

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-IX договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

У той же час, приписами пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 р. № 634 передбачено, що договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди.

Якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення майна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання однієї з таких подій, зокрема отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору.

Судом встановлено, що 04.08.2022 р. ФОП Шандра С.В. складено до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заяву про припинення дії Договору оренди. Відповідно до залишеної відмітки Фондом вказану заяву отримано 05.08.2022 р.

Враховуючи вищевикладене, спираючись на представлені до матеріалів справи докази, суд доходить до висновку, що укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ФОП Шандра С.В. Договір оренди припинив свою дію 05.08.2022 р. (з моменту отримання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заяви Відповідача про припинення Договору оренди), а відтак, приймаючи до уваги пункт 6.1 укладеного між ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" та ФОП Шандра С.В. Договору строк дії останнього становив до 05.08.2022 р.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В свою чергу, частина 1 статті 902 ЦК України передбачає, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Приписи статті 903 ЦК України встановлюють, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" та ФОП Шандра С.В. виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір № 20-О від 16.01.2015 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

При цьому ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" як Балансоутримувачем доведено виконання належним чином взятих на себе за умовами укладеного Договору обов`язків та надання ФОП Шандра С.В. послуг з обслуговування та експлуатації державного нерухомого майна, яке було перебувало в оренді Відповідача протягом жовтня 2021 р. серпня 2022 р. (до 05.08.2022 р.), що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення відповідними актами здачі-приймання робіт (надання послуг), зміст яких не ставиться сторонами під сумнів, та проти яких ФОП Шандра С.В. не висловлено жодних заперечень.

В свою чергу ФОП Шандра С.В. як Орендарем в порушення приписів статей 525,526,610,629,901,903 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договору вартість отриманих послуг своєчасно не сплатив, не дивлячись на те, що з урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, умов пункту 2.2.3 Договору строк виконання зобов`язань по оплаті вартості основного боргу розміром 9031,59 грн (сукупна вартість наданих послуг протягом жовтня 2021 р. серпня 2022 р.) настав, адже за умовами пункту 2.2.3 Договору відповідні щомісячні послуги підлягали оплаті не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.

Частиною 3 статті 14 ЦК України встановлено, що виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частинами 1 та 2 статті 614 ЦК вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до положень абзацу 1 частини 1 статті 617 ЦК та статті 218 ГК підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язанням несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язанням виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно частини 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Приписами статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

В статті 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Положеннями Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (стаття 1). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3).

В свою чергу, умовами пункту 4.5 укладеного між сторонами Договору передбачено, що за несвоєчасні розрахунки за надані послуги Орендар сплачує пеню у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів Орендар сплачує штраф у розмірі 7% від розміру заборгованості.

Відтак, враховуючи правову конструкцію статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частини 2 статті 343 ГК України сторони в договорі мають право встановити погоджений розмір пені, розмір якої, у той же час, імперативно обмежено приписами законодавства та не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як визначено у частині 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ознайомившись із представленим ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" розрахунками пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено порушення методології нарахування визначення першим днем періоду прострочення кожний 13 день місяця, наступного за звітним, без урахування того, що 12 днем є вихідний (субота та/або неділя), те, що пункту 4.5 Договору визначено пеню у відсоткову співвідношенні від суми простроченого платежу (1%), попри те, що її розмір не може бути більшим подвійної облікової ставки Національного банку України за відповідний період, відтак, у разі перевищення заявленого розміру пені (1% від суми простроченого платежу за кожен день) розміру подвійної облікової ставки Національного банку України стягнення підлягає саме остання, адже сторони в укладеному договорі не можуть відступати від імперативних положень цивільного законодавства.

Відтак, господарським судом здійснено власне перерахування в межах заявлених Позивачем періодів та сум, та встановлено наявність в нього права на стягнення з ФОП Шандра С.В. 2012,39 грн пені (з яких: 5,58 грн пені, нарахованих на 58,28 грн за період з 13.11.2021 р. по 14.05.2022 р.; 189,68 грн пені, нарахованих на 1191,61 грн за період з 15.02.2022 р. по 14.08.2022 р.; 198,25 грн пені, нарахованих на 1088,12 грн за період з 15.03.2022 р. по 11.09.2022 р.; 248,77 грн пені, нарахованих на 1191,61 грн за період з 13.04.2022 р. по 12.10.2022 р.; 1000,56 грн пені, нарахованих на 3991,30 грн за період з 13.07.2022 р. по 11.01.2023 р.; 335,42 грн пені, нарахованих на 1338,01 грн за період з 13.08.2022 р. по 11.02.2023 р.; 34,13 пені, нарахованих на 172,66 грн за період з 02.07.2023 р. по 31.12.2023 р.), 541,72 грн 3% річних та 1829,50 грн інфляційних нарахувань, з яких: 4,48 грн 3% річних та 21,45 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 58,28 грн за період з 13.11.2021 р. по 05.06.2024 р.; 82,42 грн 3% та 379,76 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 1191,61 грн за період з 15.02.2022 р. по 05.06.2024 р.; 72,76 грн 3% річних та 338,22 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 1088,12 грн за період з 15.03.2022 р. по 05.06.2024 р.; 76,84 грн 3% річних та 303,12 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 1191,61 грн за період з 13.04.2022 р. по 05.06.2024 р.; 227,53 грн 3% річних та 594,93 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 3991,30 грн за період з 13.07.2022 р. по 05.06.2024 р.; 72,87 грн 3% річних та 188,75 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 1338,01 грн за період з 13.08.2022 р. по 05.06.2024 р.; 4,82 грн 3% річних та 3,27 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на 172,66 грн за період з 02.07.2023 р. по 05.06.2024 р.

Так само як і наявне право на стягнення 632,21 грн штрафу за приписами пункту 4.5 Договору (за прострочення понад 20 днів Орендар сплачує штраф у розмірі 7% від розміру заборгованості).

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак, оскільки приписами Закону України Про судовий збір встановлено мінімальний розмір судового збору, який підлягає справленню при зверненні із позовом, на переконання господарського суду, розмір судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, не може бути меншим аніж мінімальний розмір судового збору, встановлений Законом України Про судовий збір з урахуванням приписів частини 3 статті 4.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шандра Сергія Володимировича про стягнення 28578,84 грн заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шандра Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6 КОД ) 9031/дев`ять тисяч тридцять одну/грн 59 коп. основного боргу, 541/п`ятсот сорок одну/грн 72 коп. 3% річних, 1829/одну тисячу вісімсот двадцять дев`ять/грн 50 коп. інфляційних нарахувань, 2012/дві тисячі дванадцять/грн 39 коп. пені, 632/шістсот тридцять дві/грн 21 коп. штрафу та 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволені решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 09 вересня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут