ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. Справа №10/Б-5022/1383/2012

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 б/н від 26.04.2024 (вх.ЗАГС. №01-05/1227/24 від 29.04.2024), ОСОБА_2 (вх. №01-05/1228/24 від 29.04.2024), ОСОБА_3 (вх. №01-05/1229/24 від 29.04.2024), ОСОБА_4 (№01-05/1230/24 від 29.04.2024) та ОСОБА_5 (вх. №01-05/1231/24 від 29.04.2024 )

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2024 (суддя Сидорук А.М., повний текст складено 16.04.2024), постановлену за результатами розгляду заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» - Демчана О.І. про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ Оскар у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишнього керівника, учасників, третіх осіб

у справі №10/Б-5022/1383/2012

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріматко Вест», Тернопільська область, с. Великі Гаї, вул. Підлісна, 27, ід. код 34401968

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар», с. Рожанівка Заліщицького району Тернопільської області, ід. код 32290743

про визнання банкрутом

за участю представників:

ліквідатор: арбітражний керуючий Демчан О.І. (в режимі відеоконференції);

від скаржників та інших учасників: не з`явилися

Учаснику процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2024 у справі №10/Б-5022/1383/2012 задоволено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» - Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТзОВ «Оскар» у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишнього керівника, учасників, третіх осіб (з врахуванням клопотання №02-36/199 від 07.08.2023 про уточнення заяви); покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» у розмірі 653 990,15 грн на ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 653 990,15 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Західного апеляційного господарського суду зі скаргами, в яких просять скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2024 у справі №10/Б-5022/1383/2012 та відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» ОСОБА_6 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТзОВ «Оскар» у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишнього керівника, учасників, третіх осіб.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі справи раніше визначеному складу суду від 29.04.2024 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без руху та встановлено апелянтам строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме для надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та доказів надсилання копії апеляційних скарг усім учасникам справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2024, після усунення недоліків апеляційних скарг, відкрито апеляційне провадження, об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2024 у справі №10/Б-5022/1383/2012, встановлено учасникам справи строк для подання суду відзивів на апеляційні скарги до 14.06.2024, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 19.06.2024.

07.06.2024 ліквідатор у справі арбітражний керуючий Демчан О.І. подав суду відзив на апеляційній скарги, у якому просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 розгляд справи відкладено на 07.08.2024 за клопотанням представника апелянтів.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 розгляд справи відкладено на 28.08.2024 за клопотанням представника апелянтів та витребувано в Господарського суду Тернопільської області матеріали справи №10/Б-5022/1383/2012 в частині, що містить аудиторський висновок щодо фінансового стану ТзОВ «Оскар» станом на 10.08.2012, виконаний Аудиторською фірмою ТзОВ «Форум».

21.08.2024 на адресу суду з Господарського суду Тернопільської області надійшов том 2 справи №10/Б-5022/1383/2012.

В судове засідання 28.08.2024 апелянти явки не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час, та місце розгляду справи (копію ухвали від 07.08.2024 доставлено до електронного кабінету представника апелянтів адвоката Ленька Р.І. 09.08.24 о 17:31; відповідно до ч.7 ст.242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє).

Враховуючи те, що представник апелянтів був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, зважаючи на те, що розгляд справи двічі відкладався за клопотанням представника апелянтів, а явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників справи, що не з`явились в судове засідання.

Ліквідатор боржника арбітражний керуючий Демчан О.І. надав пояснення щодо фактичних обставин спору та доводів, викладених ним у відзиві на апеляційну скаргу, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Після виходу з нарадчої кімнати, апеляційний суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови за результатами розгляду апеляційних скарг.

Після закриття судового засідання (яке відповідно до протоколу мало місце о 10:51:46), 28.08.2024 о 12:08:01 в Автоматизованій системі діловодства суду було зареєстровано клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ленька Р.І. про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні через зайнятість в іншому судовому процесі.

Вказане клопотання надійшло на електронну пошту суду.

Відповідно до ч.9 ст.42 ГПК України якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Відповідно до ч.8 ст.6 ГПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи те, що заявник клопотання є адвокатом та звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд», проте клопотання про відкладення розгляду справи надіслав на електронну пошту суду, а також те, що клопотання про відкладення розгляду справи таке було зареєстроване в Автоматизованій системі діловодства суду після закриття судового засідання у справі, колегія суддів апеляційної інстанції залишає подане клопотання без розгляду.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги, заслухавши пояснення ліквідатора, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №10/Б-5022/1383/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар».

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.07.2012 порушено провадження у справі про визнання банкрутом ТзОВ «Оскар», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.08.2012 визнано грошові вимоги ТзОВ «Агріматко-Вест» щодо боржника в сумі 389 768,33 грн. як безспірні; введено процедуру розпорядження майном ТзОВ «Оскар», призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Варяничка С.В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.10.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою Господарського суду Тернопільської області від 04.01.2013 ТзОВ «Оскар» визнано банкрутом; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Варяничка С.В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 достроково припинено повноваження ліквідатора Варяничка С.В. за його клопотанням, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

05.04.2023 ліквідатор ТзОВ «Оскар» арбітражний керуючий Демчан О.І. звернувся до господарського суду із заявою про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута в розмірі 636 806,65 грн. у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на колишнього керівника, учасників, третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

15.08.2023 ліквідатор подав суду клопотання про уточнення заяви в частині розміру субсидіарної відповідальності, а саме визначив цей розмір в сумі 653 990,15 грн.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що за наслідками ліквідаційної процедури кредиторські вимоги банкрута залишаються частково непогашеними у зв`язку із недостатністю активів у ТзОВ «Оскар», водночас, неплатоспроможність підприємства настала через протиправні дії колишніх керівників та учасників, зокрема, протягом січня-липня 2012 року, перед порушенням справи про банкрутство, боржник відчужив всі об`єкти нерухомості та інші активи, в тому числі були реалізовані біологічні активи (свині), виробничі запаси та сільськогосподарська продукція, необхідні для ведення господарської діяльності.

Відповідачі у поясненнях, поданих суду першої інстанції, заперечували вчинення ними дій, спрямованих на доведення підприємства до банкрутства, та просили господарський суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу, дійшов таких висновків:

- протягом 2010-2022 років посадовими особами ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» вчинялися недобросовісні дії з оскарження договору, за яким ТзОВ «Оскар» набуло нерухоме майно для отримання його у свою власність, а ліквідатор банкрута Демчан О.І. був позбавлений права оформити результати аукціону, передати майно покупцю та отримати кошти для використання у ліквідаційні процедурі;

- боржник достроково припинив право оренди на 65% земельних ділянок, що були зареєстровані за товариством за 9 місяців до порушення справи про банкрутство, при цьому, після 24.01.2013 колишні керівники банкрута не передали ліквідатору документів про оренду земельних ділянок, приховавши ці договори та активи;

- колишні посадові особи ТзОВ «Оскар», достроково припинивши використання земельних ділянок, призвели до умисного зменшення активів боржника у період наявності непогашеної заборгованості перед кредиторами, зокрема, перед ініціюючим кредитором ТзОВ «Агріматко-Вест», вимоги якого підтверджено рішенням суду від 17.02.2010 у справі №15/140-2165;

- ліквідатор ТзОВ «Оскар» Демчан О.І. здійснив всі необхідні заходи в ліквідаційній процедурі відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, а невід`ємним критерієм дотримання принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, з огляду на ч.2 ст.61 КУзПБ, також є вирішення питання покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства;

- особи, до яких заявлено вимогу, не спростували своєї вини у вчиненому правопорушенні у вигляді доведення до банкрутства належними доказами, тому ця вина, виходячи з принципу правової презумпції субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, закріпленого у статті 61 КУзПБ та статті 25 Закону про банкрутство (до 19.01.2013), статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), вважається встановленою;

- під час проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Оскар» встановлено, що в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в періоді, що аналізувався (із січня до липня 2012 р.), наявні ознаки дій з доведення підприємства до банкрутства; за результатами проведеного аналізу встановлено, що значний обсяг активів ТзОВ «Оскар» становила дебіторська заборгованість; керівництво ТзОВ «Оскар» не вело претензійно-позовну роботу, що фактично призвело до втрати боржників, які мали грошові зобов`язання перед ТзОВ «Оскар»;

- невжиття жодних заходів з відновлення платоспроможності призвели до погіршення основних показників фінансово-економічної діяльності підприємства, тобто в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ТзОВ «Товстенська Агропромтехніка» у період, що передував порушенню справи про банкрутство, наявні ознаки дій з доведення до банкрутства;

- відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог ліквідатора, оскільки на час подання ліквідатором заяви про притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута, строк позовної давності за такою вимогою, встановлений ст.257 ЦК України, який має відраховуватися з моменту виявлення недостатності ліквідаційної маси для повного погашення кредиторської заборгованості боржника (завершення усіх заходів ліквідаційної процедури, пов`язаних з встановленням дійсного розміру кредиторських вимог, розшуком та поверненням до ліквідаційної маси майна банкрута), не сплинув.

Узагальнені доводи апелянтів.

Вимоги апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано тим, що оскаржену ухвалу постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, на підтвердження чого апелянти покликаються на такі доводи:

- суд не надав оцінки жодному доводу та доказам, наданим учасниками справи у запереченнях на заяву ліквідатора, не спростував цих доказів, а зміст ухвали зводиться до перенесення доводів ліквідатора із його заяви в оскаржувану ухвалу, що свідчить про односторонній, необ`єктивний та неповний розгляд справи;

- суд врахував недопустимий та недостовірний доказ, а саме «аудиторський звіт», наданий ліквідатором ТОВ «Оскар» Демчаном О.І., у якому вказано, що перелічені в ньому процедури не є аудиторською перевіркою або оглядом проведеним відповідно до Міжнародних стандартів аудиту;

- наданий ліквідатором аудиторський висновок не відповідає вимогам Міжнародних стандартів супутніх послуг (МССП 4400), зокрема, в ньому застосовано неналежну назву звіту про фактичні результати «аудиторський звіт», яка вводить в оману, оскільки дає підстави сприймати такий звіт як результат аудиторської перевірки або огляду, чим він, насправді, не є, а також вводить в оману користувачів щодо рівня впевненості стосовно перевіреної та підготовленої інформації;

- у звіті аудиторів недотримано вимоги щодо структури та змісту звіту про фактичні результати в частині необхідності наведення мети виконання узгоджених процедур, конкретної фінансової або нефінансової інформації, до якої застосовуються узгоджені процедури; окрім того, у звіті аудиторів стверджується, що надання звіту обмежене тими сторонами, які узгодили виконання процедур, і звіт стосується лише елементів, рахунків, статей або фінансової та нефінансової інформації, та не поширюється на фінансову звітність суб`єкта господарювання у цілому; (на вказані порушення суб`єктами аудиторської діяльності міжнародного стандарту супутніх послуг 4400 «Завдання з виконання узгоджених процедур стосовно фінансової інформації» звертає увагу Орган суспільного нагляду за аудиторською діяльністю та Комітет з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України у Інформаційному повідомленні щодо актуальних питань застосування суб`єктами аудиторської діяльності міжнародного стандарту супутніх послуг 4400 «Завдання з виконання узгоджених процедур стосовно фінансової інформації» від 24.03.2020 (https://www.apob.org.ua/?p=1804) (копія веб-сторінки із зазначеним Інформаційним повідомленням є у матеріалах справи);

- згідно з п.п. 4-6 Міжнародних стандартів супутніх послуг (МССП 4400) ціллю завдання з узгоджених процедур є виконання тих аудиторських процедур, які були узгоджені аудитором, суб`єктом господарювання і будь-якими відповідними третіми сторонами, а також надання звіту про фактичні результати; оскільки аудитор лише надає звіт про фактичні результати узгоджених процедур, упевненість не висловлюється, натомість, користувачі звіту самі оцінюють процедури та результати, наведені аудитором у звіті, і на основі роботи аудитора роблять свої власні висновки; звіт надається лише тим сторонам, які дали свою згоду на проведення процедур;

- процедури, про які складений звіт аудиторів, проведені на замовлення кредитора ТзОВ «Агріматко-Вест» за укладеним з ТОВ «Аудиторська компанія «Ю Ейч Уай Простір ЛТД» договором та за узгодженими виключно між цими двома суб`єктами господарювання процедурами;

- як зазначено у звіті аудиторів, інформація, яка викладена у цьому звіті, є конфіденційною і передачі третім особам не підлягає;

- у звіті аудиторів вказано, що цей звіт має юридичну чинність тільки в тому випадку, якщо він наданий цілком і використовується відповідно до мети, передбаченої договором від 08.10.2012 №33-2012-А», а на титульній сторінці звіту вказано «Для службового користування ТОВ «Агріматко-Вест»;

- інформація у звіті подана аудиторами неповно та односторонньо, з метою схилити до суб`єктивних висновків, зроблених авторами звіту, а не у вигляді повного та об`єктивного аналізу;

- у звіті зазначено про виведення основних засобів на загальну суму 1578,00 грн., зокрема автомобілів марки «Камаз», при цьому, за оцінками аудиторів залишкова вартість реалізованих товариством автомобілів КАМАЗ із врахуванням вартості проведеного ремонту та накопиченого зносу на дату їх продажу могла складати щонайменше 77 тис. грн., разом з тим, виходячи зі складових, з яких аудитори сформували суму 77 тис. грн. (16 000,00 грн. вартість моста в зборі, 61 674,25 грн. вартість запчастин) знос взагалі не нараховано, що свідчить про неправдивість висновків аудиторів про залишкову вартість зі зносом;

- в «аудиторському звіті» зроблено висновки про те, що в грудні 2010 року без наявності підтверджуючих документів та обґрунтування необхідності списання з балансу товариства була списана сільськогосподарська продукція на загальну суму 474 986,80 грн., разом з тим, у звіті вказано, що аудиторам на їх запит такі документи не були надані, хоча з плином часу неможливо перевірити чи аудитори робили такі запити;

- в «аудиторському звіті» зазначено, що продаж свиней протягом 2012 року здійснювався в середньому за ціною 10,00 грн. за 1 кг живої ваги, а в попередніх роках ціна реалізації коливалася від 6,66 грн. до 12,50 грн. за 1 кг, при цьому, за даними МінАПП України закупівельні ціни переробних підприємств на свинину в 2012 році коливались в діапазоні 17,0-20,0 грн./кг, в 2010-2011 р.р. 13,0-18,0 грн./кг, однак джерело інформації наведених цін - інтернет-сторінку https://pigua.info/uk/meatpricesmapu/ неможливо перевірити, інформація за цим посиланням відсутня;

- у звіті не має інформації щодо цін, що порівнюються з ПДВ чи без ПДВ, порівняння з середніми цінами по Україні чи в регіоні, не взято до уваги фактори, які впливають на формування ціни на продукцію, зокрема, наявність ринку збуту, наявність попиту на продукцію, об`єм партії продукції, яка реалізовується, рентабельність та інші, без урахування чого аудитори зробили безпідставний висновок про неефективне та економічно необґрунтоване використання керівництвом товариства власних активів;

- в «аудиторському звіті» взагалі відсутня інформація про обсяги реалізації свиней та загальну суму коштів, отриману від їх продажу, без якої є безпідставним висновок про вплив даної обставини на платоспроможність та банкрутство товариства;

- документ під назвою «аудиторський звіт» не відповідає вимогам ст. 78 ГПК України, оскільки отриманий на замовлення зацікавленої особи (учасника справи) ТзОВ «Агріматко Вест», призначений для її внутрішнього застосування, при цьому, поданий в суд ліквідатором, особою, яка не має жодного відношення до цього звіту, та який, відповідно до вимог законодавства, має бути незалежним;

- ліквідатор для обґрунтування заяви використав тільки вказаний «аудиторський звіт» та інформацію зазначену у ньому, при цьому, жодних дій щодо проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, у тому числі, шляхом залучення відповідних фахівців, зокрема, аудиторів, ліквідатором не вчинено;

- висновки суду та доводи ліквідатора у заяві щодо дострокового припинення договорів оренди земельних ділянок до порушення справи про банкрутство є безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи, адже на момент припинення повноважень органів управління ТзОВ «Оскар» (04.01.2013), відповідно наданих ліквідатором копій документів у користуванні товариства на підставі діючих договорів оренди перебувало 164,8166 га землі (ріллі) і жодних дій щодо припинення цих договорів зі сторони органів управління товариства не вчинялось;

- вибуття з користування товариства частини земельних ділянок (паїв) відбулось під час процедури банкрутства, коли усі повноваження по управлінню товариством були у арбітражного керуючого, у зв`язку із цим, органи управління товариством у цей період не могли здійснити дії щодо дострокового припинення договорів оренди земельних ділянок за відсутності повноважень;

- за змістом доводів ліквідатора, використання земельних ділянок у фінансово-господарській діяльності ТзОВ «Оскар» дало б можливість поновити платоспроможність підприємства та погасити перед кредиторами заборгованість на загальну суму 653806,65 грн., однак якщо на момент початку процедури банкрутства земельні ділянки перебували у користуванні ТОВ «Оскар», то товариство мало можливість поновити платоспроможність товариства та погасити заборгованість перед кредиторами, чим спростовується вина посадових осіб ТОВ «Оскар» у заподіянні збитків;

- безпідставними є доводи ліквідатора про виведення нерухомого майна комплексу нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., Заліщицький р-н, с. Рожанівка, вул. Січових Стрільців, 41, а висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, у цій частині зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права;

- ліквідатор зазначив, а суд виклав в оскаржуваній ухвалі висновки з документу «аудиторський звіт» про те, що у 2012 році посадові особи банкрута та ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» вчиняли протиправні, недобросовісні, із зловживанням цивільними правами дії для виведення цього майна із власності боржника, зокрема, ініційовано штучну справу у господарському суді між заінтересованими особами, проте звернення до суду акціонера ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» Стефаняк М.П., а пізніше ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» є реалізацією конституційних прав і такі позови були задоволені рішеннями Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 (залишене в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014) та від 12.08.2014 (залишене в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017);

- після скасування судових рішень, спори по суті не були вирішені та, всупереч твердженням ліквідатора, правомірність набуття нерухомого майна ТзОВ «Оскар» не було підтверджено, більше того, рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 в частині визнання недійсним п.п. 5, 6 рішення загальних зорів акціонерів ТВАТ «Агропромтехніка», оформлене протоколом №1 від 18.07.2003, залишене в силі постановою ВГСУ від 16.04.2014 та є чинним на даний час;

- спір по суті щодо договору купівлі-продажу від 09.08.2003 був вирішений по суті тільки рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.11.2021 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022, якими у задоволенні позову було відмовлено, зокрема, у зв`язку із закінченням строку позовної давності;

- судові спори щодо нерухомого майна є реалізацією конституційного права на захист цивільних прав та інтересів та не мають нічого спільного із умисним виведенням майна, про що стверджує ліквідатор, в іншому випадку ці приміщення могли бути відчужені на підставі правочинів з уникненням тривалих судових процесів;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 застосовано двосторонню реституцію, тобто крім зобов`язання ТОВ «Оскар» повернути ТВАТ «Агропромтехніка» спірні приміщення, було також зобов`язано ТВАТ «Агропромтехніка» передати грошові кошти, зазначені у договорі купівлі-продажу, на виконання цього рішення ТВАТ «Агропромтехніка» передала ТОВ «Оскар» 133 249,20 грн., не зважаючи на те, що кошти за договором купівлі-продажу цих приміщень не були сплачені ТзОВ «Оскар», що підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 у справі №10/ Б-5022/1383/2012 (921/462/21); незважаючи на скасування судового рішення щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, кошти не були повернуті ТВАТ «Агропромтехніка», чим додатково спростовуються доводи ліквідатора про намагання вивести майно ТзОВ «Оскар»;

- повернення приміщень від ТзОВ «Оскар» до ТВАТ «Агропромтехніка» до початку процедури банкрутства відбулась на підставі чинного на той час судового рішення, а усі подальші судові процеси відбувались на стадії процедури банкрутства;

- щодо виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012, після набрання ним чинності, шляхом повернення приміщень ТВАТ «Агропромтехніка», то такі дії вчинені в силу обов`язковості судових рішень, відповідно до норм законодавства; ліквідатор замовчує той факт, що і кошти на виконання судового рішення були також відразу сплачені ТВАТ «Агропромтехніка» на користь ТзОВ «Оскар»;

- безпідставними є доводи про перевищення повноважень посадовими особами ТОВ «Оскар» при поверненні майна на виконання судового рішення, оскільки такі дії не є правочином (угодою), всупереч твердженням ліквідатора;

- державна реєстрація приміщень за ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» була здійснена державним реєстратором на підставі постанови ВГСУ від 16.04.2014, якою рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 в частині зобов`язання ТзОВ «Оскар» повернути приміщення ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» було залишене без змін;

- зловживання цивільними правами, про що зазначає ліквідатор та суд в оскаржуваній ухвалі, жодним із зазначених судових рішень не встановлено;

- за твердженнями ліквідатора, які взяті до уваги судом, колишнім керівництвом втрачено дебіторську заборгованість в розмірі 1,2 млн. грн., однак, вказана дебіторська заборгованість на дату порушення справи про банкрутство не була простроченою, тому вона не могла бути достроково стягнута, а після введення процедури розпорядження майном боржнику заборонено вчиняти дії, направлені на відчуження основних засобів, іншого майна боржника, укладати будь-які угоди, розпоряджатися коштами підприємства без згоди розпорядника майна;

- органи управління товариства після початку процедури банкрутства через обмеження їхніх повноважень не мали можливості вчиняти дії для як дострокового (шляхом укладення додаткових угод щодо строків виконання зобов`язань) так і взагалі щодо погашення дебіторської заборгованості;

- призначення ліквідатора і визнання боржника банкрутом було здійснено постановою Господарського суду Тернопільської області від 04.01.2013, заява про застосування субсидіарної відповідальності у цій справі подана за межами трирічної позовної давності, що відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду в питанні обчислення позовної давності при застосуванні субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, що викладена в постановах від 14.09.2021 у справі №923/719/17 від 17.03.2020 у справі № 10/5026/995/2012, від 02.09.2020 у справі №923/1494/15, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11.

Узагальнені доводи та заперечення ліквідатора.

У відзиві ліквідатор заперечує проти задоволення вимог апеляційних скарг з підстав, аналогічних викладеним в оскарженій ухвалі, а також наводить такі аргументи на спростування доводів скаржників:

- майно ТзОВ «Оскар» для ухилення від сплати боргів, було безоплатно виведено на пов`язане товариство - ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» (код 00907243), при цьому учасниками ТзОВ «Оскар» і ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» є одні і ті ж особи;

- відповідальними особами ПАТ «Товстенська Агропромтехніка», що мали вирішальний вплив на прийняття управлінських рішень, був Попіль Григорій Степанович, який є керівником третьої особи та кінцевим бенефіціарним власником; головні акціонери третьої особи, що мають вирішальний вплив на господарську діяльність, є ОСОБА_5 (25.0614% участі), ОСОБА_2 (25.1353% участі), ОСОБА_3 (24.5498% участі), які приймали управлінські рішення;

- за даними бухгалтерського обліку, а також фінансової звітності товариства, основні засоби, довгострокові та короткострокові біологічні активи, запаси, готова продукція, а також грошові кошти на балансі товариства станом на 30.09.2012 відсутні;

- протягом січня-липня 2012 року товариством було відчужено всі об`єкти нерухомості та інші основні засоби, були реалізовані біологічні активи (свині), а також використані в господарській діяльності та/або реалізовані виробничі запаси та сільськогосподарська продукція; активи товариства відчужено саме перед порушенням справи про банкрутство ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.08.2012 у справі №10/Б-5022/1383/2012;

- у розділі заяви «Щодо дій посадових осіб, які призвели до банкрутства товариства» детально описано дії/бездіяльність, що стали причиною банкрутства ТзОВ «Оскар», зокрема: - дострокове припинення договорів оренди земельних ділянок та втрати можливості їх використовувати в господарській діяльності; - виведення нерухомого майна, що було основним активом ТОВ «Оскар» - комплексу нежитлових приміщень загальною площею (кв.м): 6010,9, що знаходиться за адресою Тернопільська обл., Заліщицький р., с. Рожанівка, вул. Січових Стрільців, буд. 41; - виведення рухомого майна товариства - транспортні засоби, видача коштів керівнику, відчуження всього поголів`я свиней, що призвело до повної зупинки господарської діяльності товариства; - втрата дебіторської заборгованості у розмірі 1,2 млн. грн.;

- ліквідатор навів детальний перелік дій та бездіяльності колишніх посадових осіб, які призвели до банкрутства підприємства, та надав підтверджуючі документи, зазначив причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та настанням банкрутства підприємства, натомість представник колишніх посадових осіб наведених ліквідатором обставин не спростував та не подав жодних доказів протилежного, що може кваліфікуватись відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України, як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументованого із посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент;

- до заяви додано копію аудиторського звіту про виконання узгоджених аудиторських процедур стосовно діяльності ТзОВ «Оскар», що виконаний незалежною аудиторською фірмою ТзОВ «Аудиторська Компанія «Ю ЕйчУай Простір ЛТД» згідно з договором №33-2012-А від 08.10.2012 стосовно окремих питань господарської діяльності ТОВ «Оскар» за періоди, які починаються 01.10.2010 та закінчуються 30.09.2012;

- як зазначено в аудиторському звіті, за результатами діяльності Товариства за 2010 рік негативна різниця між вартістю чистих активів та статутним капіталом становила 1804,0 тис.грн, а за 2011 рік негативна різниця становила вже 2449,0 тис.грн, у зв`язку з чим боржник повинен був здійснити передбачені відповідно до п. 4 ст. 144 ЦК України дії, чим порушив інтереси кредиторів ТзОВ «Оскар»;

- фінансові звіти товариства підтверджують висновки аудиторського звіту, в тому числі до заяви додано копії наказу і акту передачі автомобілів від 02.04.2012, звітів про реалізацію сільськогосподарської продукції за червень-серпень 2012 року, довідок про стан тваринництва за лютий-серпень 2012 року (щодо виведення рухомого майна); аудиторський звіт діяльності ТзОВ «Оскар» додано до заяви як підтвердження позиції ліквідатора поряд із іншими доказами, що в сукупності доводять правомірність вимог заяви про субсидіарну відповідальність;

- намагання відповідачів перекласти вину у зменшенні активів банкрута на арбітражного керуючого є необґрунтованими і спростовується доказами, що додані до заяви, зокрема, за 9 місяців 2012 року (до визнання порушення справи про банкрутство ухвалою від 10.08.2012) було достроково припинено право оренди на 65% земельних ділянок, що були зареєстровані за боржником до порушення справи про банкрутство, до 2015 року у ТзОВ «Оскар» права оренди земельних було відсутнє, при чому ліквідатору після 04.01.2013 колишні керівники банкрута (відповідачі) не передали документів про оренду земельних ділянок, приховавши таким чином договори і відповідно актив товариства;

- дії відповідачів вчинялися у період наявності у ТзОВ «Оскар» непогашеного боргу, що призвів до банкрутства, та були спрямовані на виведення активів ТзОВ «Оскар» для уникнення розрахунків із кредиторами;

- основним активом банкрута був комплекс нежитлових приміщень загальною площею (кв.м): 6010,9, що знаходиться за адресою Тернопільська обл., Заліщицький р-н., с.Рожанівка, вул.Січових Стрільців, буд.41, і арбітражний керуючий Демчан О.І. провів заходи, зібрав правовстановлюючі документи та зареєстрував в державному реєстрі право власності ТОВ «Оскар» на нерухомість, про що приймалося рішення державного реєстратора Дрозд С.П. №45515358 від 14.02.2019 та запису №30283645 від 08.02.2019; в подальшому майно було реалізоване на аукціоні, однак, у період із 2012 року посадові особи банкрута та ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» вчиняли протиправні та недобросовісні дії для виведення цього майна із власності боржника, зокрема, у період виникнення боргів у ТОВ «Оскар» у 2012 році ініційовано штучну справу у господарському суді між заінтересованими особами;

- 02.08.2019 під час здійснення процедури оформлення результатів аукціону, який відбувся 12.07.2019, із продажу нерухомого майна банкрута за реєстраційним номером 220, а саме укладення договору купівлі-продажу із переможцем торгів ТзОВ «ЛНГЕКОСОЛЮШН», , виявлено, що майно банкрута, без відома ліквідатора, суду та інших учасників справи незаконно було перереєстровано на ПрАТ «Товстенська Агропромтехніка», а потім на ТзОВ «Вавілон Агро», ліквідатор виявив ці незаконні дії відповідачів та в судовому порядку повернув майно у власність ТОВ «Оскар»;

- внаслідок протиправних дій ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» та ТзОВ «Вавілон Агро» що до нерухомого майна банкрута, ліквідатор протягом 3,5 років був позбавлений права оформити результати аукціону, передати майно покупцю та отримати кошти для використання у ліквідаційній процедурі;

- у справах №921/597/14-г/10, №500/999/19, які порушувалися за позовом ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» та справі №14/29/5022-437/2012 за позовом ОСОБА_2 для витребування нерухомого майна банкрута, а також у справі №10/Б-5022/1383/2012(921/462/21) судами встановлено законність перебування нерухомості у власності ТзОВ «Оскар» та недобросовісність дії посадових осіб ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» для заволодіння нерухомістю ТзОВ «Оскар»;

- внаслідок зазначених дій процедура банкрутства ТОВ «Оскар» затягнулася на більше 10-ти років та як наслідок це призвело до додаткових витрат у справі про банкрутство, у зв`язку із чим коштів від реалізації майна не вистачило на задоволення вимог кредиторів;

- відповідно до балансу ТзОВ «Оскар» на 10.08.2012 (дата порушення справи про банкрутство) у товариства обліковувалася дебіторська заборгованість у розмірі 1,2 млн.грн., однак, колишнє керівництво боржника жодних дій для стягнення цих коштів на користь товариства не вчиняли, первинних документів ліквідатору не передали, хоча лише за рахунок втрачених сум дебіторської заборгованості було можливе повне задоволення вимог усіх кредиторів банкрута;

- ні колишній керівник, ні учасники, які були наділені повноваженнями на вказівки керівнику, не забезпечили передачі первинних підтверджуючих документів щодо дебіторської заборгованості, що унеможливило її продаж чи стягнення у ліквідаційній процедурі;

- відповідачі зазначають, що дебіторська заборгованість станом на дату порушення справи про банкрутство не була простроченою, тому не могла бути достроково стягнута, проте жодних доказів про те, що дебіторська заборгованість не була прострочена не надають та матеріали справи не містять;

- жодних обмежень щодо стягнення/повернення сум дебіторської заборгованості керівництво ТОВ «Оскар» із дати порушення справи про банкрутство не мало. Керівник не звертався до розпорядника майна із запитами про надання згоди на розпорядження дебіторською заборгованістю ТОВ «Оскар», після визнання боржника банкрутом первинні документи про право вимоги товариства ліквідатору не передано, що є приховуванням активів товариства та умисними діями колишніх посадових осіб товариства для зменшення майна (прав вимоги);

- строк давності для звернення із заявою до суду не пропущено, адже заява була подана відразу після реалізації ліквідаційної маси, завершення судових спорів щодо майна банкрута та після оформлення результатів аукціону.

Фактичні обставини справи, встановлені за результатами оцінки доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Оскар» визнано банкрутом 04.01.2013.

У постанові Господарського суду Тернопільської області про визнання боржника банкрутом встановлено, що загальна сума боргу ТзОВ «Оскар» становить 636 806,65 грн., а вартість майна є недостатньою для погашення заборгованості перед кредиторами.

Також у вказаній постанові зазначено, що на виконання вимог ухвали суду та у відповідності до вимог ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна Варяничко С.В. надав суду аудиторський висновок від 10.09.2012 щодо фінансового стану ТзОВ «Оскар» станом на 10.08.2012, виконаний аудиторською фірмою ТзОВ «Форум» (свідоцтво Аудиторської палати України №2313 від 26.01.2006, м.Бучач, вул.Галицька,33).

В аудиторському висновку зазначено, що перевірку фінансового стану здійснено на підставі аналізу установчих документів, регістрів бухгалтерського обліку за 2009 2012 роки, фінансової звітності за 2009 - 2012 роки, і в ході перевірки встановлено, що:

- основними видами діяльності, який здійснювало товариство було вирощування культур у поєднанні з тваринництвом (змішане сільське господарство);

- аналіз фінансового стану станом на 10.08.2012 вказує, що підприємство працює без наявності власних оборотних коштів взагалі, а всі активи сформовані за рахунок залучених коштів (кредиторської заборгованості), яка перевищує наявність активів на 3137 тис.грн.;

- погіршення фінансового стану розпочалося в 2010 році, в 2011 році стан погіршився, коли товариство понесло 2021 тис.грн. збитку і залишилося без власних джерел фінансування;

- основними активами товариства є біологічні активи (ведення зернового господарства та вирощування свиней);

- практично товариство перебувало вже у критичному стані в 2010 році, коли його коефіцієнт загальної ліквідності становив на кінець року 0,558, в той час, коли на початок року він був 0,962 або зменшився на 42 відсотки, причиною цього є низька продуктивність тварин (низький середньодобовий приріст) і висока вартість покупних кормів;

- за 7 місяців 2012 року товариство понесло ще 907 тис.грн. збитку, продавши всі залишки біологічних активів, які вже не могли забезпечити прибутку, який би відновив нормальну діяльність товариства, коефіцієнт ліквідності станом на 10.08.2012 знизився до 0,270, тобто кожна гривня кредиторської заборгованості покривається всього на 0,27 гривні;

- не є реальною дебіторська заборгованість за товари (роботи, послуги) в сумі 123 тис.грн., тому що неможливо встановити можливість її повернення;

- станом на 10.08.2012 в товариства відсутні активи, які забезпечують погашення кредиторської заборгованості; при коригуванні балансу на нереальну дебіторську заборгованість сума активів рівна нулю, а кредиторська заборгованість рівна мінусовому залишку власних коштів, що означає неможливість її погашення, такий фінансовий стан викликаний непередбаченими обставинами, пов`язаними з відгодівлею свиней.

Також розпорядник майна Варяничко С.В. 14.12.2012 надав суду аудиторський звіт про виконання узгоджених аудиторських процедур стосовно діяльності ТзОВ «Оскар», виконаний 19.10.2012 незалежною аудиторською фірмою ТзОВ «Аудиторська компанія «Ю Ейч Уай Простір ЛТД» (свідоцтво про внесення до реєстру суб`єктів аудиторської діяльності №3388 дійсне до 26.03.2014) згідно з договором №33-2012-А від 08.10.2012 на замовлення та для службового користування ТзОВ «Агріматко-Вест», стосовно окремих питань господарської діяльності ТзОВ «Оскар» за періоди, які починаються 01.10.2010 та закінчуються 30.09.2012, а саме: 1) щодо виявлення факторів, які могли б свідчити про умисне виведення активів керівництвом товариства за період його господарської діяльності з 01.10.2010 до 30.09.2012; 2) визначення переліку наявних на дату надання аудиторського звіту найбільш ліквідних активів товариства.

У звіті зазначено, що аудиторську перевірку здійснено у відповідності до вимог Закону України «Про аудиторську діяльність» від 22.04.1993 та відповідно до Міжнародних стандартів супутніх послуг (МССП 4400 та інших.)

У вступі до звіту міститься застереження про те, що для проведення перевірки аудитору було надано документацію товариства (фінансову та податкову звітність, регістри бухгалтерського обліку, відомості аналітичного блоку, первинні документи, статут та протоколи загальних зборів засновників), водночас більшість звітності не підписана, відсутні відмітки відповідних органів про її прийняття, окремі документи не надані, тому відповідальність за достовірність та повноту документів несе керівництво товариства та службові особи, які надали таку інформацію.

Апелянти звертають увагу на те, що вказаний звіт, який також долучив до матеріалів справи арбітражний керуючий Демчан О.І., є недопустимим доказом та не може мати назву «аудиторський звіт», оскільки така вводить в оману.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє такий аргумент з огляду на те, що у звіті за результатами узгоджених аудиторських процедур чітко зазначено його завдання та мету, відсутність висловлення аудиторами впевненості стосовно звітності товариства за період з 01.10.2020 до 30.09.2012, а в заключних положеннях звіту є застереження про те, що цей звіт має юридичну чинність в тому випадку, якщо він наданий цілком і використовується відповідно до мети, передбаченої договором.

В матеріалах справи звіт міститься цілком, тому помилкова назва «аудиторський звіт» не впливає на оцінку цього звіту, зробленого аудиторами за результатами узгоджених процедур, як письмового доказу в сукупності з іншими доказами у справі.

Вказаний звіт аудиторів за результатами узгоджених процедур не може самостійно підтверджувати чи спростовувати факт доведення боржника до банкрутства, водночас такий не є неналежним чи недопустимим доказом, як помилково вважають апелянти, а підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, наданими ліквідатором на підтвердження обставин, на які він покликається як на підставу для задоволення вимог заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на третіх осіб.

У звіті аудиторів про виконання узгоджених аудиторських процедур стосовно діяльності ТзОВ «Оскар» зазначено такі обставини:

- за результатами діяльності товариства за 2010 рік негативна різниця між вартістю чистих активів та статутним капіталом становила 1804,0 тис. грн., а за 2011 рік негативна різниця становила вже 2449,0 тис. грн., у зв`язку з чим боржник повинен був здійснити передбачені відповідно до п.4 ст.144 ЦК України дії (оголосити про зменшення статутного капіталу та зареєструвати відповідні зміни, вчинити дії для додаткових внесків до статутного капіталу чи прийняти рішення про ліквідацію), проте такі не здійснив, чим порушив інтереси кредиторів ТзОВ «Оскар»;

- в липні 2012 року товариство відчужило усі об`єкти нерухомості, що обліковувалися на балансі;

- зняття з балансу та передача основних засобів здійснена на підставі наказу №3 від 20.07.2012 та акту приймання- передачі приміщень, підписаних заступником директора Попілем Г.С. з ознаками перевищення повноважень;

- в квітні 2012 року за наказом №2 від 02.04.2012 по накладній №5 на Товстенське ВАТ «Аропромтехніка» реалізовано (повернуто) основні засоби на загальну суму 1578,00 грн (автомобілі КАМАЗ 41-84 за ціною 483,07 грн. та КАМАЗ 53-91 за ціною 413,50 грн., товарний станок, станок вертикальний, станок ЗОЖ 62 ПЛ) без проведення експертної оцінки, за оцінкою аудиторів залишкова вартість реалізовпних товариством автомобілів із врахуванням вартості проведеного ремонту та накопиченого зносу на дату їх продажу могла складати щонайменше 77 тис. грн., що є значно більшим від ціни реалізації); вказане може свідчити про неефективне та економічно необґрунтоване використання керівництвом товариства власних активів;

- вибірковою перевіркою встановлено випадки формування витрат без наявності підтверджуючих первинних документів від постачальників (на запит аудиторів такі не було надано) в 2010 році на загальну суму 109 715,05 грн.; в грудні 2010 без наявності підтверджуючих первинних документів (на запит аудиторів такі не було надано) списано сільськогосподарську продукцію на загальну суму 474 986,80 грн., а також інші активи (витрати на озиму пшеницю без здійснення посіву, списано ПММна суму 77 832,42 грн., витрати на запчастини до сільськогосподарської техніки, яка не обліковувалась та не перебувала в оренді); загалом в грудні 2010 року збільшено збитки товариства на суму 779 508,52 грн. без необхідного обґрунтування;

- в листопаді 2010 року придбано будівельні матеріали, вартість яких без оприбуткування та віднесення на збільшення вартості будівель відразу списано до складу адміністративних витрат, що занизило вартість активу та завищило суму збитків на 78 613,50 грн.;

- вибірковою перевіркою відповідності розрахунків з дебіторами та кредиторами виявлено, що ОСОБА_4 надлишково виплачено кошти в розмірі 26 870,00 грн.;

- в 2012 році усі кошти, що були отримані від ТВАТ «Агропромтехніка» за об`єкти нерухомості, а також кошти від реалізації продукції пішли на погашення заборгованості окремих кредиторів ПАП «Фортуна» в сумі 115 795,23 грн. та ОСОБА_4 на суму 134 328,38 грн.;

- продаж свиней протягом 2012 року здійснювався в середньому за ціною 10,00 грн. за 1 кг живої ваги, а в попередніх роках ціна реалізації коливалась від 6,66 грн. до 12,50 грн. за 1 кг., при цьому за даними МінАПП України закупівельні ціни переробних підприємств на свинину в 2012 році коливались в діапазоні 17,0-20,0 грн./кг., в 2010-2011 13,0 18,0 грн./кг., що може свідчити про економічно необґрунтоване використання керівництвом Товариства власних активів.

В апеляційних скаргах щодо останнього пункту апелянти зауважують, що посилання на сайт МінАПП України щодо закупівельних цін неактивне, тому вказаних даних не можливо перевірити.

Проте вказане зауваження є безпідставним, оскільки посилання, вказане у звіті аудиторів і продубльоване в апеляційних скаргах є активним, і дані на сайті МінАПП України про закупівельні ціни переробних підприємств на свинину відповідають вказаним у звіті.

Стосовно питання 2 (визначення переліку наявних на дату надання аудиторського звіту найбільш ліквідних активів товариства) у звіті аудиторів за результатами узгоджених процедур вказано, що за даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності товариства, основні засоби, довгострокові та короткострокові біологічні активи, запаси, готова продукція, грошові кошти на балансі станом на 30.09.2012 відсутні, а дані первинних документів можуть свідчити про те, що всі активи відчужено протягом січня-липня 2012 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у звіті аудиторів за результатами узгоджених процедур висловлені припущення, а не категоричні висновки як помилково вказують апелянти, а у заключних положеннях міститься застереження, що оскільки перелічені процедури не є аудиторською перевіркою або оглядом, проведеним відповідно до Міжнародних стандартів аудиту, аудитори не висловлюють впевненості стосовно звітності товариства за період з 01 жовтня 2010 року до 30 вересня 2012 року.

Разом з цим, доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджуються наступні фактичні обставини спору.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № та статуту ТзОВ «Оскар» (затвердженого зборами Засновників, Протокол №4 від 14.03.2006), у переліку засновників (учасників) юридичної особи зазначено: ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного фонду 54 747,00 грн); ОСОБА_5 (розмір внеску до статутного фонду 54 747,00 грн); ОСОБА_2 (розмір внеску до статутного фонду 56 406,00 грн); ОСОБА_1 керівник ТзОВ «Оскар» ().

У п.7 Статуту ТзОВ «Оскар» визначено, що вищим органом управління товариства є збори учасників, до обов`язків яких серед іншого входить затвердження річних звітів діяльності товариства, у п.7.5., п.7.6.Статуту визначено, що виконавчим органом товариства є директор, який несе повну відповідальність за законність і ефективність діяльності товариства, директор має право без доручення укладати угоди та контракти на суму, що не перевищує 10 000 грн., інші угоди здійснюються лише за письмової згоди всіх учасників.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 03.07.2017 керівником та кінцевим бенефіціарним власником ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» є ОСОБА_4 .

Відповідно до бази даних SMIDA станом на 1 квартал 2019 року учасниками ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» з акціями, номінальною вартістю більше, ніж 25% від загальної кількості є ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Основним активом банкрута ТзОВ «Оскар» є комплекс нежитлових приміщень загальною площею (кв. м); 6010,9, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №156322594, 08.02.2019 право власності на вказаний об`єкт нерухомості (реєстраційний номер 220) зареєстровано за ТзОВ «Оскар» номер запису про право власності - №302836458 від 08.02.2019.

У заяві про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на третіх осіб арбітражний керуючий Демчан О.І. вказує на те, що у період із 2012 року посадовими особами банкрута та ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» вчинялися протиправні, недобросовісні, із зловживанням цивільними правами, дії для виведення цього майна із власності боржника.

Зокрема, ОСОБА_2 , яка є акціонером ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» та одночасно володіє 34% статутного капіталу ТзОВ «Оскар», подала позовну заяву до Господарського суду Тернопільської області про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства від 18.07.2003 щодо продажу майна, а також визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003, укладеного між ТзОВ 2Оскар» та Товстенським ВАТ «Агромпромтехніка». Підставою позову зазначено недотримання вимог законодавства щодо процедури зібрання та проведення 18.07.2003 загальних зборів учасників товариства, на якому було ухвалено рішення про продаж майна за ціною 111 014,00грн (без врахування ПДВ).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 у справі №14/29/5022-437/2012 за позовом ОСОБА_2 до відповідачів Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» та Солоненської сільської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів, визнання недійсним договору купівлі - продажу, скасування рішення виконкому сільської ради, позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсними пункти 5, 6 рішення загальних зборів акціонерів Товстенського ВАТ «Агропромтехніка», що оформлені протоколом №1 від 18.07.2003; визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003, укладений між Товстенським ВАТ «Агропромтехніка» та ТзОВ «Оскар»; зобов`язано ТзОВ «Оскар» повернути Товстенському ВАТ «Агропромтехніка» отримані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003: - будівлю (майстерня) під літерою «А» заг.пл. 1939,4 кв.м.; - будівлю (майстерня) під літерою «Б» заг.пл. 1127,5 кв.м.; - будівлю (гаражі) під літерою «В» заг.пл. 631,4 кв.м.; - будівлю (котельня) під літерою «Г» заг.пл. 228,7 кв.м.; - будівлю (склад) під літерою «Д» заг.пл. 528,7 кв.м.; - будівлю (склад) під літерою «Е» заг.пл. 94,9 кв.м.; - будівлю (склад) під літерою «Ж» заг.пл. 115,5 кв. м.; - будівлю (прохідна) під літерою «З» заг.пл. 72,5 кв. м.; - будівлю (конюшня) під літерою «К» заг.пл. 82,9 кв.м.; - будівлю (насосна) під літерою «Л» заг.пл. 14,0 кв.м.; - будівлю (адмінбудинок) під літерою «М» заг.пл. 477,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано Товстенське ВАТ «Агропромтехніка» повернути ТзОВ «Оскар» 133249,20 грн, сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003; в решті позовних вимог провадження у справі припинено.

Боржник вказане рішення не оскаржував і 20.07.2012 на підставі наказу №3 відбулося зняття з балансу ТзОВ «Оскар» та передача основних засобів. Наказ підписаний заступником директора Попілем Г.С., який був призначений згідно Протоколу №2 від 01.03.2011 загальних зборів ТзОВ «Оскар» з наданням права першого підпису.

Разом з тим, відповідно до п.7.6 Статуту Товариства, директор без доручення діє від імені товариства та має право без доручення укладати угоди та контракти на суму, що не перевищує 10000,00 грн. Угоди на суму, що перевищує 10000,00 грн в тому числі будь-які угоди щодо застави майна товариства та кредитні угоди здійснюються лише за письмової згоди всіх учасників товариства.

Згідно з даними витягу з ЄДРПОУ станом на 10.07.2012, особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, є виключно ОСОБА_1 . Таким чином, передача майна заступником директора ОСОБА_4 від імені ТзОВ «Оскар» свідчить про перевищення ним повноважень.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.02.2014 рішення суду від 04.07.2012 у справі №14/29/5022-437/2012 залишено в силі.

В подальшому це рішення у справі №14/29/5022-437/2012 в частині визнання недійсним договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 скасовано постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2014 у справі №14/29/5022-437/2012 в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003, укладеного між Товстенським ВАТ «Агропромтехніка» та ТзОВ «Оскар» - відмовлено.

ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» звернулося до господарського суду з позовом до ТзОВ «Оскар» про визнання недійсним договору купівлі - продажу та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 позов задоволено; визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003, укладений між Товстенським ВАТ «Агропромтехніка» та ТзОВ «Оскар»; зобов`язано ТзОВ «Оскар» повернути Товстенському ВАТ «Агропромтехніка» отримані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 нежитлові будівлі та зобов`язано Товстенське ВАТ «Агропромтехніка» повернути ТзОВ «Оскар» 133 249,20 грн., сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 16.05.2018 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 у справі №921/597/14-г/10 скасовано, а справу №921/597/14-г/10 направлено на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.11.2018 у справі №921/597/14-г/10 закрито провадження у справі з тих підстав, що спір безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Оскар».

У липні 2021 року ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» подало до Господарського суду Тернопільської області позов до ТзОВ «Оскар» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного 09.08.2003.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.11.2021 у справі №10/Б-5022/1383/2012(921/462/21), яке залишене в силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022, відмовлено у задоволенні позову.

У постанові Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 у справі №10/Б-5022/1383/2012(921/462/21) було встановлено суперечливість процесуальної поведінки ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» у перелічених вище судових провадженнях щодо фактичного визнання та одночасного оспорення договору купівлі-продажу.

Також у постанові встановлено такі обставини:

09.08.2003 Товстенське відкрите акціонерне товариство «Агропромтехніка» (змінено найменування на ПАТ «Товстенська Агропромтехніка») і ТзОВ «Оскар» уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: с. Рожанівка, вул. Січових Стрільців, 41, Заліщицького району, Тернопільської області.

12.08.2003 сторони за укладеним договором купівлі-продажу підписали Акт прийомки-передачі приміщень, відповідно до якого продавець Товстенське ВАТ «Агропромтехніка» передало покупцю ТзОВ «Оскар» нежитлові приміщення.

Згідно з Витягом про Реєстрацію права власності на нерухоме майно, 25.07.2007 Заліщицьким районним комунальним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, номер витягу 1536196, реєстраційний номер 19697262 зареєстровано за ТзОВ «Оскар» право власності на нерухоме майно - комплекс нежитлових приміщень за адресою: с. Рожанівка, вул. Січових Стрільців, 41 Заліщицького району, Тернопільської області, на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2003, укладеного між Товстенським ВАТ «Агропромтехніка» (нова назва - ПАТ «Товстенська Агропромтехніка») та ТзОВ «Оскар».

23.07.2019 було проведено державну реєстрацію права власності ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» на нежитлові приміщення за адресою: с. Рожанівка, вул. Січових Стрільців, 41, Заліщицького району, Тернопільської області.

Підставою для реєстрації права власності за ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» було рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012, залишене в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014, у справі №14/29/5022-437/2012 яким, серед іншого, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003. Однак, постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 вказані судові рішення у справі №14/29/5022-437/2012 в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано, а справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Надалі ці нежитлові приміщення ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» внесло в рахунок свого вкладу у статутний капітал ТзОВ «Вавілон Агро» і 29.07.2019 було проведено державну реєстрацію права власності ТзОВ «Вавілон Агро» на нежитлові приміщення за адресою: с. Рожанівка, вул. Січових Стрільців, 41, Заліщицького району, Тернопільської області.

У 2019 році ТзОВ «Оскар» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. звернулось до Господарського суду Тернопільської області в межах справи №10/Б-5022/1383/2012 про банкрутство ТОВ «Оскар» з позовом до відповідачів: ПАТ «Товстенська Агропромтехніка»; державного реєстратора Іванісіка С.В., ТзОВ «Вавілон Агро», про витребування з незаконного володіння ТзОВ «Вавілон Агро» на користь ТзОВ «Оскар» нерухомого майна банкрута - комплексу нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м., що знаходиться за адресою Тернопільська обл., Заліщицький район, с.Рожанівка, вул.Січових Стрільців, буд.41; визнання за ТзОВ «Оскар» права власності на нерухоме майно; визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора Іванісіка С.В. та зобов`язання реєстратора, вчинити певні дії в межах справи №10/Б-5022/1383/2012 про банкрутство ТзОВ «Оскар».

Господарський суд Тернопільської області рішенням від 31.01.2020 у справі №10/Б-5022/1383/2012, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021, позов задовольнив частково:

- витребував з чужого незаконного володіння ТзОВ «Вавілон Агро» на користь ТзОВ «Оскар» нерухоме майно банкрута комплекс нежитлових приміщень загальною площею 6010,9 кв.м., опис: Літери: А-майстерня пл..1776,8 кв.м.; Б-майстерня пл..1137,1 кв.м.; В-гаражі пл..591,9 кв.м.; Г-котельня пл..366,7 кв.м.; Д-склад пл..623,8 кв.м.; Е-склад пл.. 76,8 кв.м.; Ж-склад пл..98,3 кв.м.; З-прохідна пл..102,9 кв.м.; К-конюшня пл..65,2 кв.м.; Л-насосна пл.. 10,5 кв.м.; М-адмінбудинок пл..1160,9 кв.м., що знаходиться за адресою Тернопільська обл.., Заліщицький район, с.Рожанівка, вул..Січових Стрільців, буд.41;

- визнав за ТзОВ «Оскар» право власності на це нерухоме майно;

- визнав протиправними та скасував рішення державного реєстратора Іванісіка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47914224 від 23.07.2019 та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №32518159 від 19.07.2019, згідно з яким за ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» зареєстровано на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна за №220;

- визнав протиправними і скасував рішення державного реєстратора Іванісіка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48025383 від 31.07.2019 та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №32621400 від 29.07.2019, згідно з яким за ТзОВ «Вавілон Агро» зареєстровано на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна за №220.

В частині позовних вимог про зобов`язання реєстратора внести зміни до записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - в позові відмовлено.

Верховний Суд постановою від 15.09.2021 касаційну скаргу ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» задоволив частково; рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі №10/Б-5022/1383/2012 в частині визнання за ТзОВ «Оскар» права власності на нерухоме майно скасував; у скасованій частині прийняв нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині визнання за боржником права власності на нерухоме майно; в іншій частині оскаржені судові рішення залишив без змін.

Отже, за наслідками розгляду ініційованого ліквідатором позову, було поновлено право власності ТзОВ «Оскар» на нерухоме майно, яке є єдиним активом боржника за рахунок якого можливе задоволення вимог кредиторів.

Наведені обставини підтверджують доводи ліквідатора про те, що протягом 2010-2022 років посадові особи ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» вчиняли недобросовісні дії, спрямовані на виведення нерухомого майна боржника, шляхом оскарження договору, за яким ТзОВ «Оскар» набуло нерухоме майно для отримання його у свою власність, а ліквідатор банкрута Демчан О.І. був позбавлений права оформити результати аукціону з продажу майна банкрута, передати майно покупцю та отримати кошти для використання у ліквідаційні процедурі.

Щодо дострокового припинення договорів оренди земельних ділянок, з матеріалів справи, зокрема з довідок Солоненської сільської ради від 26.09.2012 та 18.03.2013 вбачається, що за ТзОВ «Оскар» було зареєстровано право оренди на земельні ділянки (паї) площею 39,37 га та 39,37 га, Нагірянської сільської ради від 23.01.2012 за ТзОВ «Оскар» було зареєстровано право оренди на земельні ділянки (паї) площею 111,1966 га.

Разом з тим, в Заліщицькому РВ ТРФ ДП «Центр ДЗК» та в державному реєстрі вчинені записи від 28.05.10 за номерами 46, 41, 03, 16. 43, 04,89, 76, 58, 47, 60, 80, 59, 85, 65, 96, 45, 66, 13, 19 про оренду за ТзОВ «Оскар» земельних ділянок згідно з договорами оренди землі від 22.05.2009 (які знаходяться на території Мишківської сільської ради).

Зазначені договори оренди землі були укладені з фізичними особами строком на 25 років, однак, 23.04.2015 заступник начальника відділу Держземагентства у Заліщицькому районі Тернопільської області на запит ліквідатора від 14.04.2015 за №20, надав відповідь за №29-1906-09-1998/2-15, що на території Заліщицького району Тернопільської області за ТзОВ «Оскар» будь-яких земельних ділянок не обліковується.

Згідно з довідкою Нагірянської сільської ради від 12.07.2017 ТзОВ «Оскар» з 2015 року жодних земельних ділянок не орендує.

Згідно з витягом із реєстру нерухомості від 14.02.2019 №156322594 за ТзОВ «Оскар» право щодо земельних ділянок не зареєстровано.

Водночас, будь яких змін щодо розірвання зазначених договорів за згодою сторін, за рішенням суду або інших підстав стосовно припинення цих договорів зі сторони фізичних осіб чи ліквідатора ТзОВ «Оскар», не відбувалось.

Таким чином, ТзОВ «Оскар» було достроково припинено право оренди на 65% земельних ділянок, що були зареєстровані за товариством за 9 місяців до порушення справи про банкрутство (ухвала суду від 10.08.2012).

При цьому, колишні керівники банкрута після 24.01.2013 не передавали ліквідатору документів про оренду земельних ділянок, тобто приховали договори та активи ТзОВ «Оскар».

Окрім того, згідно з балансом ТзОВ «Оскар», підписаним Попілем Г.С., станом на 10.08.2012 на товаристві обліковувалася дебіторська заборгованість у розмірі 1,2 млн. грн. Однак, колишнє керівництво жодних дій для стягнення цих коштів на користь ТзОВ «Оскар» не вчиняли, первинних документів ліквідатору не передали, що призвело фактично до втрати активу товариства на 1,2 млн. грн.

При цьому розмір вимог ініціюючого кредитора ТзОВ «Агріматко-Вест» до боржника становить 389 768,33 грн. і за рахунок втрачених сум дебіторської заборгованості можна було погасити вимоги ініціюючого кредитора.

Розмір субсидіарної відповідальності (653 987,65 грн), яку ліквідатор просить покласти на відповідачів, відповідає визнаній судом заборгованості банкрута перед кредиторами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та Законом про банкрутство.

У ч.5 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній на дату порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Оскар», було встановлено, що при здійсненні своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Розмір зазначених вимог визначається виходячи з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. Стягнені суми включаються в ліквідаційну масу і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленої статтею 31 цього Закону.

Частиною першою статті 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

За змістом частини першої статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства передбачена юридична відповідальність, яка покладається на суб`єкта підприємництва-боржника, його засновників (учасників), власника майна, а також інших осіб.

Частиною третьою цієї статті кодексу визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Вказані норми були також чинними станом на дату порушення провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.61 КУзПБ, який вступив в дію з 21.10.2019, ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.61 КУзПБ ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

За приписами ч.1 ст.65 КУзПБ після завершення всіх розрахунків з кредиторами, ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором ТзОВ «Оскар» Демчаном О.І. вчинялися всі необхідні повноваження в ліквідаційній процедурі відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Невід`ємним критерієм дотримання принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, з огляду на ч.2 ст.61 КУзПБ, також є вирішення питання покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства (такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №924/669/17).

Відповідно до частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній на момент звернення ліквідатора із заявою до суду) під час здійснення повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам. Вона є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, оскільки законодавство не пов`язує можливості покладення на третіх осіб субсидіарної відповідальності в порядку ч.2 ст.61 КУзПБ з наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення. У цьому випадку особи згідно зі спеціальним приписом КУзПБ притягуються до цивільної відповідальності у формі стягнення.

Частиною 2 статті 61 КУзПБ не встановлено заборони для покладення субсидіарної відповідальності на суб`єктів відповідальності, якщо на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство їх повноваження припинились. Визначальним для цієї відповідальності є доведення ліквідатором причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю цих осіб та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів).

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав.

Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

У постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 зазначено, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки.

Однак, особами, до яких заявлено вимогу, не доведено протилежного, їх вина у вчиненому правопорушенні у вигляді доведення до банкрутства належними доказами не спростована, а виходячи з принципу правової презумпції субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, закріпленого у статті 61 КУзПБ вважається встановленою.

Матеріалами справи підтверджується, що дії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вчинялись ними в період наявності ознак критичної неплатоспроможності товариства та існування підтвердженої судовим рішенням заборгованості перед ініціюючим кредитором, були спрямовані на виведення активів товариства, їх перереєстрацію на пов`язаних юридичних осіб, приховування активів, невжиття заходів стягнення дебіторської заборгованості, що в сукупності свідчить про факт умисного доведення підприємства до банкрутства.

Невжиття ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 жодних заходів з відновлення платоспроможності, призвели до погіршення основних показників фінансово-економічної діяльності підприємства.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції не застосував до вимог ліквідатора наслідків спливу строку позовної давності.

Так, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст.257, 261 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, але за умови, що про її застосування заявлено стороною у спорі до ухвалення судом рішення.

У постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі №906/1155/20 (906/1113/21) відступлено від раніше викладеної правової позиції Верховного Суду в питанні обчислення позовної давності при застосуванні субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, що викладена в постановах від 17.03.2020 у справі №10/5026/995/2012, від 02.09.2020 у справі №923/1494/15, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17, від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, відповідно до якої ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом є тією обставиною, яка свідчить що ліквідатор довідався або міг довідатися про наявність ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника та визначає початок перебігу позовної давності за вимогами про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Натомість, Верховний Суд звернувся до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24.02.2021 у справі №902/1129/15 (902/579/20), яку застосував суд першої інстанції, і відповідно до якої, беручи до уваги, що за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи - боржника заява про покладення субсидіарної відповідальності може бути подана виключно тоді, коли за результатами проведення ліквідаційної процедури боржника буде встановлена недостатність майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство, що вказуватиме на порушення тих прав, які підлягають захисту через правовий інститут субсидіарної відповідальності (пункт 9.17), встановлення недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство є тією обставиною, з якою закон пов`язує початок перебігу позовної давності за вимогами про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.10.2017 припинено повноваження арбітражного керуючого Варяничко С.В., ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Демчана О.І..

Протягом здійснення ліквідаційної процедури ТзОВ «Оскар» у справі судами неодноразово розглядалися справи за позовами як ПАТ «Товстенська Агропромтехніка», так і ТзОВ «Оскар», предметом яких було нерухоме майно банкрута.

07.02.2023 проведено державну реєстрацію права власності комплексу нежитлових приміщень, заг. пл. 6010,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:220, за ТзОВ «Оскар» на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2020 у справі №10/Б-5022/1383/2012.

Після повернення права власності на нерухоме майно банкрута було вчинено дії з оформлення результатів аукціону із його продажу та 02.03.2023 між ТзОВ «Оскар» та ТзОВ «Лнгекосолюшн», укладено договір купівлі-продажу майна банкрута.

Ліквідатор звернувся до суду із заявою 05.04.2023 та не пропустив строку позовної давності до вимог про покладення субсидіарної відповідальності, який має відраховуватися саме з моменту виявлення недостатності ліквідаційної маси для повного погашення кредиторської заборгованості боржника (завершення усіх заходів ліквідаційної процедури, пов`язаних з встановленням дійсного розміру кредиторських вимог, розшуком та поверненням до ліквідаційної маси майна банкрута).

Відтак колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення заяви ліквідатора ТзОВ «Оскар» арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Викладені в апеляційних скаргах доводи не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду, апелянти не довели порушення судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість та законність ухвали Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2024 у справі №10/Б-5022/1383/2012 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений за подання апеляційних скарг судовий збір слід покласти на скаржників.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2024 у справі №10/Б-5022/1383/2012 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржників.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 09.09.2024.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.