УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/11288/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жайворонок Т. Є. - головуючої, Булгакової І. В., Колос І. Б.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг»,

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімікс"

на рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімікс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Лізинг",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Астра Лізинг",

про розірвання договору фінансового лізингу від 28.05.2019 №280519/ФЛ-380 та стягнення 1 222 331,88 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2024 у складі колегії суддів: Жайворонок Т. Є. - головуючої, Булгакової І. В., Колос І. Б., касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Профімікс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 та на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/11288/23 закрито відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

09.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг», (далі - ТОВ «Авентус Лізинг») 06.09.2024 (згідно з відміткою на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімікс" на користь ТОВ «Авентус Лізинг» 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи № 910/11288/23 в суді касаційної інстанції.

Перевіривши матеріали поданої заяви, Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга статті 124 ГПК України).

Поряд з цим згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надаються цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому у разі неподання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, з огляду на імперативні приписи абзацу третього частини восьмої статті 129 ГПК України, заява залишається без розгляду.

На відміну від розгляду справи (в порядку загального провадження) в суді першої та апеляційної інстанцій (статті 218, частина сьома статті 270 ГПК України), судове засідання в яких передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи в судовому засіданні в суді касаційної інстанції, за змістом статті 301 ГПК України, не передбачає проведення судових дебатів.

У зв`язку із викладеним, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням (викликом) учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого нею судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» не зробило відповідну заяву про те, що докази понесення судових витрат будуть подані стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвала у цій справі постановлена Верховним Судом 29.08.2024 у судовому засіданні, в якому брав участь, зокрема, представник ТОВ «Авентус Лізинг» - адвокат Лисенко Д. В.

Водночас ані протягом п`яти днів після ухвалення рішення касаційним судом (ухвала Верховного Суду від 29.08.2024), ані станом на дату постановлення даної ухвали ТОВ «Авентус Лізинг» не подало до Верховного Суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у встановленому законом порядку.

Лише 06.09.2024 (згідно з відміткою на поштовому конверті) ТОВ «Авентус Лізинг» направила заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з доказами понесених витрат, тобто з пропуском встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України строку; при цьому клопотання про поновлення цього строку не заявлялося.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 119 названого Кодексу, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Враховуючи, що ТОВ «Авентус Лізинг» не дотрималася вимог частини восьмої статті 129 ГПК України щодо строку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, а клопотання про поновлення цього строку заявлено не було, Суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду на підставі частини восьмої статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 118, 129, 221, 234, 235, 244 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11288/23 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Т. Є. Жайворонок

Судді: І. В. Булгакова

І. Б. Колос