ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"03" вересня 2024 р. Справа№ 910/19189/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Сітайло Л.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 (повний текст складено 19.06.2024)

у справі №910/19189/23 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача

1) Публічне акціонерне товариство "Укрнафта"

2) Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про стягнення 130 747 443,64 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" про стягнення за договором поставки ЗВГ від 01.09.2022 № 02-0109-2022-СГ основного боргу в сумі 28 603 165,99 грн. та за договором поставки нафтопродуктів від 01.09.2022 № 01-0109-2022-НП основного боргу в сумі 102 144 277,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі №910/19189/23 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів відмовлено.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" про долучення додаткових доказів залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/19189/23 від 11.06.2024 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що повний текст ухвали, яка оскаржується, був отриманий апелянтом лише 27.06.2024 шляхом ознайомлення з інформацією про справу на сайті "Судова влада", у зв`язку з чим заявник не мав можливості скласти апеляційну скаргу раніше.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/19189/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Кропивна Л.В., Алданова С.О.

Однак, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/19189/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 08.07.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи №910/19189/23, необхідних для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі №910/19189/23.

22.07.2024 на адресу суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/6186/23 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Кропивна Л.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою суду від 24.07.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі №910/19189/23 залишено без руху та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом звернення із новою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин, які були об`єктивно непоборними і перешкоджали своєчасному поданню апеляційної скарги.

02.08.2024 на адресу суду апеляційної інстанції від апелянта надійшла нова заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження у поданій заяві скаржник зазначає про те, що всі документи через систему «Електронний суд» подавались представником Остапенком В.М., який звільнився з підприємства 07.05.2024.

За твердженням представника заявника, незважаючи на те, що з 2024 року представником позивача у даній справі виступає адвокат Тащі С.М., вся інформація від Господарського суду м. Києва щодо стану розгляду справи № 910/19189/23 продовжувала надходити до електронного кабінету ОСОБА_1 та на електронну адресу керівника позивача ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» Бичкова В.М .

Заявник також вказує, що 30 червня 2024 року мав закінчитись термін перебування на посаді директора ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» Бичкова В.М. і що фактично у період з 20.06.2024 по 28.06.2024 ОСОБА_2 здійснював заходи з підготовки до передання справ підприємства наступному керівнику, у зв`язку з чим не здійснював регулярний огляд електронної кореспонденції, що надходила до Електронного кабінету ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» у системі «Електронний суд».

З цих підстав представник апелянта зазначає, що ухвала суду, яка була надіслана 20.06.2024 через систему «Електронний суд» на адресу ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» не була вчасно передана ОСОБА_3 , а ознайомитись з її текстом останній мав можливість лише 27.06.2024.

Оцінивши наведені в клопотанні доводи стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Для вирішення господарським судом питання про поновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, необмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, які у даному випадку є відсутніми.

Апелянтом оскаржується ухвала суду від 11.06.2024, датою підписання (складання) якої зазначено 19.06.2024.

Отже, останнім днем строку для подання апеляційної скарги на ухвалу є 01.07.2024 (оскільки 29.06.2024 є вихідним днем).

Оскаржувана ухвала суду від 11.06.2024 була доставлена до електронного кабінету скаржника 20.06.2024 о 20:30, та з огляду на приписи ст. 242 ГПК України вважається врученою скаржнику 21.06.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Таким чином, з огляду приписів п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України апелянт мав право на поновлення строку апеляційного оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, а саме до 01.07.2024.

Апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 04.07.2024, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Так, доводи скаржника у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження зводяться до того, що представником апелянта ОСОБА_4 не отримувалась оскаржувана ухвала в електронному кабінеті 20.06.2024, оскільки у нього не було доступу до відповідного ресурсу та ухвалу вчасно не передано іншим представником та керівником товариства.

Водночас, відповідні доводи скаржника не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки зводяться до внутрішнього документообігу товариства апелянта та взаємодії різних представників щодо передачі судової кореспонденції між собою. Тому не нівелює обов`язку представника позивача, який діє від імені учасника справи, подавати апеляційну скаргу у строк, визначений ст. 256 ГПК України.

Більше того, представник апелянта Тащі С.М., який зазначає про те, що оскаржувана ухвала не була надіслана до його електронного кабінету, був присутній у судовому засіданні 11.06.2024, що вбачається із тексту ухвали суду першої інстанції.

А тому, з 11.06.2024 представник апелянта Тащі С.М. був обізнаний про постановлення вказаної ухвали, міг та повинен був у розумні інтервали часу цікавитись про стан виготовлення повного тексту ухвали та не позбавлявся правом на її оскарження протягом встановленого законом строку з моменту проголошення.

Крім того, відповідно до приписів ст. 6, 42 ГПК України у апелянта та його представників (зокрема і у адвоката Тащі С.М.) існує обов`язок як зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, так і повідомити суд про таку реєстрацію та необхідність надання представникам позивача доступу до електронної справи в системі «Електронний суд».

Доказів вчинення адвокатом Тащі С.М. відповідних дій (подання заяви про надання доступу до електронної справи системі «Електронний суд») до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження надано не було.

А тому, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апелянта про поважність пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження мають суто суб`єктивний характер, оскільки можливість отримання оскаржуваної ухвали та подальше подання апеляційної скарги в установлений законом строк залежало виключно від волевиявлення представників скаржника.

Представник апелянта зазначає, що він ознайомився із повним текстом оскаржуваної ухвали на сайті «Судова влада» лише 27.06.2024.

Водночас, скаржник не надає доказів, які б підтверджували ознайомлення з текстом оскаржуваної ухвали саме 27.06.2024, враховуючи, що відповідна ухвала була оприлюднена в ЄДР судових рішень ще 24.06.2024, надіслана до електронного кабінету позивача 20.06.2024 о 20:30, а даний представник апелянта Тащі С.М. був присутній у судовому засіданні 11.06.2024 під час оголошення оскаржуваної ухвали.

Більше того колегія суддів зазначає, що адвокат Тащі С.М., виконуючи обов`язки представника апелянта, в силу ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зобов`язаний вчиняти всі необхідні дії для захисту інтересів свого довірителя та розуміючи, що процесуальні строки для апеляційного оскарження чітко встановлені та мають певні наслідки їх пропуску, мав достатньо часу з 27.06.2024 для подачі апеляційної скарги у встановлений законодавством строк.

Однією з основних засад судочинства, у відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 р. суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими".

Таким чином, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

З огляду на викладене вище, колегія суддів відзначає, що процесуальна бездіяльність представника позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства відповідно до вимог процесуального закону.

Пропуск встановленого законом строку на апеляційне оскарження, що стався внаслідок недобросовісного використання процесуальних прав учасником справи, не може розглядатися як поважна причина, яка б перешкоджала подачі апеляційної скарги у встановлений законодавством строк.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі вищенаведеного, дослідивши подану нову заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає наведені в ній доводи та причини її обґрунтування неповажними.

Стосовно доводів скаржника про необхідність забезпечення можливості реалізації права на справедливий суд через поновлення строку для подання апеляційної скарги, колегія суддів наголошує, що відмова у відкритті апеляційного провадження по оскарженню ухвали суду від 11.06.2024, якою було залишено без розгляду клопотання позивача про долучення додаткових доказів, не позбавляє можливості позивача скористатись іншими механізмами, передбаченими ГПК України, для подання доказів до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

У пункті 4 частини 1 ст. 261 ГПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Одночасно, частинами 3 та 4 ст. 261 ГПК України визначено порядок відмови у відкритті апеляційного провадження. Так, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі №910/19189/23.

Керуючись статями 174, 234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у справі №910/19189/23.

2. Матеріали оскарження у справі №910/19189/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття колегією суддів і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Сітайло