УХВАЛА

05 вересня 2024 року

м. Київ

cправа № 925/100/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1

про відвід головуючого судді Огородніка К.М. від розгляду справи № 925/100/15

за заявою у справі ініціюючих кредиторів:

1) Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»;

2) Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сван»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №925/100/15, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції; справу передати на розгляд до Північного апеляційного господарського суду; суму судового збору зменшити до 1 грн., звільнити позивача від сплати судового збору, відстрочити позивачу сплату судового збору в розмірі 1 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №925/100/15 визначено колегію суддів у складі: Огородніка К.М. - головуючого, Жукова С.В., Картере В.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024.

Ухвалою Верховного Суду від 22.08.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №925/100/15- залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: уточнити касаційні вимоги та надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази надіслання копій відповідних змін до касаційної скарги іншим учасникам справи; надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів третій особі.

02.09.2024 через систему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22.08.2024 від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга в новій редакції та клопотання про звільнення від сплати судового збору .

05.09.2024 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Огородніка К.М. від розгляду справи №925/100/15.

Заявлений відвід мотивовано тим, що ухвалу Верховного Суду від 22.08.2024 про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №925/100/15, постановлено головуючим суддею одноособово, а не в складі колегії суддів.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Огородніка К.М. від розгляду справи №925/100/15, Верховний Суд дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Отже, доводи ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Огородніка К.М. про те, що ухвала Верховного Суду від 22.08.2024 містить прямі ознаки обмеження права особи на доступ до правосуддя ґрунтуються виключно на власній оцінці викладених заявником обставин та припущеннях, є необґрунтованими та такими, що зводяться до оцінки процесуальних дій судді при вирішенні питання про залишення касаційної скарги без руху.

Приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заяву обґрунтовано лише незгодою сторони з процесуальним рішенням, а саме з постановленням ухвали про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі № 925/100/15 без руху.

Наведене свідчить про те, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Огородніка К.М. від розгляду касаційної скарги у справі № 925/100/15 є необґрунтованою та такою, що суперечить приписам ч. 4 ст. 35 ГПК України.

За змістом частин першої-третьої статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки Суд вважає подану заяву необґрунтованою, питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку частини першої статті 32 ГПК України.

Керуючись 35, 38, 39, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1.Визнати доводи, викладені у заяві ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Огородніка К.М. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №925/100/15 - необґрунтованими.

2.Передати касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №925/100/15 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Огородніка К.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.