ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/2737/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Ярош А.І.

секретар судового засідання Колцун В.В.

за участю представників сторін у справі:

Від ОСОБА_1 адвокат Рибак А.В.

ОСОБА_1 особисто

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024)

в межах розгляду апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53»

на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024,суддя суду першої інстанції Волков Р.В., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 01.04.2024

по справі № 916/2737/22

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради

про визнання недійсними рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53», в якому просила:

- визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53», оформлене протоколом від 02 липня 2017 року;

- визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53», оформлене протоколом від 01 квітня 2018 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53», оформлене протоколом від 02 липня 2017 року загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53»; визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ«ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53», оформлене протоколом від 01 квітня 2018 року загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53»; стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» в дохід бюджету судовий збір у розмірі 6 202,50 грн.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.08.2024 вирішено:

«Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22 скасувати та прийняти нове рішення.

« 1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» (Код ), оформлене протоколом від 01 квітня 2018 року загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» в частині прийняття рішення про затвердження комерційної пропозиції на монтаж теплопункту (питання 2 порядку денного) та про обрання головою правління ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» власника квартира 46 Смагіна Геннадія Олександровича (питання 4 порядку денного).

3.В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4.Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» (65046, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 53, ) в дохід бюджету судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.»

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.»

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024).

У даній заяві, апелянт просить стягнути з ОСОБА_1 , усі судові витрати, які складають: попередньо сплачений судовий збір у розмірі 9 303,75 грн. та винагороду адвоката у розмірі 50 000,00 грн. за надання правової допомоги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 призначено розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024) у справі №916/2737/22 у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на 04 вересня 2024 року о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; запропоновано ОСОБА_1 у строк до 02.09.2024 надати до Південно-західного апеляційного господарського суду заперечення на заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024).

До Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Заперечення позивачки грунтуються на наступному:

- Відповідачем не надано орієнтовний розрахунок судових витрат з першою заявою по суті спору;

- Відповідачем не було надано детального опису виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, що унеможливлює визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

- Жодних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу Відповідачем не надано.

- ОСОБА_1 є законим та повноважним Головою правління ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» та відповідно лише вона наділена повноваженнями на підписання (укладання) договорів від імені ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» в тому числі Договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2024р., проте ОСОБА_1 даний договір не підписувала навіть не приймала участі в засіданні правління на якому приймалося рішення про укладання даного договору.

- Заявлена сума судових витрат на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн., не співмірна зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

- Позивачка є хворою людиною з інвалідністю та похилого віку, в даний час не має значних доходів або статків та вимушене існувати на державну пенсію.

Керуючись викладеним вище, позивачка просить відмовити Відповідачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024, якою було призначено справу №916/2737/22 до розгляду на 04.09.2024 о 11:00, була отримана в електронному кабінеті відповідачем 24.08.2024, третьою особою 24.08.2024, що підтверджується довідками секретаря судового засідання.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 04.09.2024, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024), до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024) по суті, не дивлячись на відсутність представників відповідача та третьої особи, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Мотивувальна частина.

За приписами статті 244 ГПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Частина 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У даному випадку, апелянт надав наступні докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу:

1) Договір про надання правової допомоги від 10.04.2024, укладений між ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Бороган» (Адвокатське бюро).

Згідно п. 2.1. Договору Адвокатське бюро на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступної правової допомоги представництві інтересів Клієнта по справі №916/2737/22 за апеляційною скаргою ОСББ «Весна-Новоселів 53» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024.

Згідно п.4.1. Договору, за надання правової допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, Адвокатському бюро Клієнт сплачує винагороду у розмірі 50 000,00 грн.

2) Акт приймання-передачі виконаної роботи від 16.08.2024 до Договору про падання правничої допомоги від 10.04.2024.

Згідно Акту, у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 Договору про надання правової допомоги від 10.04.2024, Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, підготовка апеляційної скарги, участь у судових засіданнях.

Всього за виконану роботу Клієнт, протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які є предметом позову згідно п. 2.1 Договору про надання правової допомоги від 10.04.2024 на рахунок Клієнта, зобов`язується сплатити Адвокатському бюро винагороду у розмірі 50 000,00 грн. У Клієнта претензій до якості виконаних робіт немає.

3) Ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВН №1355363 від 16.04.2024.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Колегія суддів встановила, що 18.04.2024 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22. У даній апеляційній скарзі, окрім іншого, було зазначено: «Попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу складає 50 000,00 грн».

Таким чином, відповідачем дотримано вимоги ч. 6 ст. 129 ГПК України, а посилання відповідачки у цій частині є безпістсавними.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо, випливає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому, таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Як було встановлено вище, від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

У даному випадку, безпідставним є посилання відповідачки на відсутність детального опису виконаних робіт, адже в Акті приймання-передачі виконаної роботи від 16.08.2024 до Договору про падання правничої допомоги від 10.04.2024 було зазначено, що Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, підготовка апеляційної скарги, участь у судових засіданнях.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання позивачки на те, що ОСОБА_1 є законим та повноважним Головою правління ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53», проте вона не підписувала Договір про надання правничої допомоги від 10 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 204 ГПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У даному випадку, ОСОБА_1 не було надано доказів того, що Договір про падання правничої допомоги від 10.04.2024 було визнано недійсним чи його недійсність прямо встановлена законом.

Посилання ОСОБА_1 про те, що Акт приймання-передачі виконаної роботи від 16.08.2024 підписано не уповноваженою особою, не приймається колегією суддів до уваги, адже навіть за відсутності Акту, колегія суддів може самостійно встановити факт надання таких послуг.

Зокрема, апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22 була складена та підписана адвокатом Бороганом В.В.

Крім того, адвокат Бороган В.В. приймав участь у судових засіданнях по справі №916/2737/22 у суді апеляційної інстанції, що підтверджується протоколами судових засідань від 08.08.2024 та 13.08.2024.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 , що за умовами договору про надання правничої допомоги не встановлено строк оплати відповідних послуг, адже сторони мають право встановити відповідні строкм на підставі вимоги в порядку ст. 530 ЦК України.

Безпідставним також є посилання позивачки на те, що відповідачем не було надано доказів фактичної оплати наданої правничої допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 виклав правову позицію, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Колегія суддів погоджується з посиланнями позивачки, що заявлена сума судових витрат на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн, не співмірна зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), адже представник апелянта фактично продублював всі доводи, що ним і так були викладені у суді першої інстанції. Таким чином, представник апелянта не міг затратити велику кількість часу, для підготовки апеляційної скарги, оскільки це не потребувало збирання нових доказів, вивчення судової практики чи формування нової правової позиції, а зводилось фактично до викладення доводів, що наводились до суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів бере до уваги той факт, що позивачка є інвалідом другої групи та покладення на неї великої суми витрат на професійну правничу допомогу буде для неї надмірним тягарем.

В свою чергу, беручи до уваги, невеликий об`єм наданих послуг, обізнаність представника з матеріалами справи, предмет спору, значення справи для сторін, враховуючи те, що позивачка є особою з інвалідністю, колегія суддів вважає, що достатнім, обґрунтованим та співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивачки, є 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.08.2024 вирішено:

«Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22 скасувати та прийняти нове рішення.

« 1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» (Код ), оформлене протоколом від 01 квітня 2018 року загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» в частині прийняття рішення про затвердження комерційної пропозиції на монтаж теплопункту (питання 2 порядку денного) та про обрання головою правління ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» власника квартира 46 Смагіна Геннадія Олександровича (питання 4 порядку денного).

3.В задоволенні позову в іншій частині відмовити.»

Таким чином, було прийнято рішення про часткове задоволення однієї з двох немайнових вимог. Рішення загальних зборів ОСББ «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» від 01 квітня 2018 року було визнано недійсним частково, в частині двох з чотирьох питань, таким чином, колегія суддів вважає, що позовна вимога немайнового характеру була задоволена на 50 відсотків.

Беручи до уваги те, що у задоволенні однієї вимоги немайнового характеру було відмовлено повністю, а друга немайнова вимога була задоволена на 50 відсотків, колегія суддів вважає, що позовна заява в цілому була задоволена на 25 відсотків, а апеляційна скарга в свою чергу була задоволена на 75 відсотків.

Таким чином, розподіляючи втрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з того, що на позивачку необхідно покласти 75 відсотків витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що є пропорційним до відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги клопотання відповідачки про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, обсяг наданих послуг, часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів доходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024) та стягнення з позивачки на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 500,00 грн.

Щодо витрат відповідача на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

При зверненні з апеляційною скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 по справі №916/2737/22 відповідачем був сплачений судовий збір у сумі 9 303,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як було встановлено вище, апеляційну скаргу було задоволено на 75 відсотків.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що судовий збір за подання апеляційної скарги в частині її задоволення (75 відсотків) має бути компенсований відповідачу за рахунок держави.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» про ухвалення додаткового рішення суду (вх.3219/24 від 21.08.2024) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» (65046, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 53, ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 7 500,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕСНА-НОВОСЕЛІВ 53» (65046, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 53, ) витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 6 977,81 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано 09.09.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

А.І. Ярош