09.09.2024Справа № 910/8917/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілктейст»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудові Страви»
про стягнення 22.800,00 грн
Представники сторін: не викликались
17.07.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілктейст» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудові Страви» про стягнення 22.800,00 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № 310124 від 31.01.2024 (далі - договір) позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 22.800,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 00000240 від 04.03.2024 та № 00000259 від 11.04.2024. За умовами п. 5.2 договору оплата за товар здійснюється авансового або за фактом поставки, відтермінування платежу 7 діб. Проте відповідачем оплату поставленого товару не здійснено. У зв`язку з цим, позивач на адресу відповідача направив претензію № 1 від 06.06.2024 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 22.800,00 грн, яка залишена відповідачем без відповіді. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 відкрито провадження у справі № 910/8917/24 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/8917/24 від 28.08.2024 позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудові Страви» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілктейст» 22.800,00 грн боргу та 3.028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

04.09.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 10.000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем наведено, що орієнтовний розмір витрат за надання правової допомоги, які позивач очікує понести із розглядом справи складає 10.000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу становить 10.000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу, Верховний Суд у постанові № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення у даній справі прийнято у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 28.08.2024 та копію його повного тексту було надіслано позивачу в його «Електронний кабінет» та доставлено останньому 28.08.2024 о 14:36 год., що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат позивача на правничу допомогу подана до суду 04.09.2024, тобто в межах встановленого строку на її подання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

17.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілктейст» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лекс Консалтинг» (Об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги № 509 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору у відповідності до умов цього договору та чинного законодавства України, Об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту щодо питань, передбаченим цим договором та замовленнями, які є невід`ємними додатками до цього договору, а Клієнт зобов`язаний заплатити Об`єднанню гонорар за надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Адвокатським об`єднанням «Лекс Консалтинг» на представництво інтересів Клієнта видано адвокату Костюк Володимиру Богдановичу ордер серія АТ № 1078763 від 03.09.2024.

Підтвердженням того, що Костюк Володимир Богданович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 587 від 24.11.2006.

Відповідно до п. 3.1 договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами в замовленні, яке є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 1.2. Замовлення № 2 (додаток № 2 до договору) від 17.05.2024 Клієнт доручає Об`єднанню, а Об`єднання бере на себе зобов`язання надати послуги, зокрема, складання та направлення в інтересах клієнта до Господарського суду міста Києва позовної заяви до ТОВ «Чудові страви» про стягнення боргу в розмірі 22.800 грн по договору № 310124 від 31.01.2024.

Відповідно до п. 3.1.1. Замовлення № 2 вартість 1 (однієї) години роботи використаної на надання правової допомоги згідно розділу І даного замовлення становить 4.200,00 грн.

Згідно з п. 3.2. Замовлення № 2 перелік наданих об`єднанням послуг та їх загальна вартість зазначається в рахунку на оплату та акті про надання послуг.

Відповідно до п. 3.3. Замовлення № 2 оплата за надання правової допомоги здійснюється у національній валюті України - гривні, форма оплати - безготівкова. Оплата здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів на підставі виставленого рахунку.

18.07.20224 Об`єднанням виставлено Клієнту рахунок № 18 на оплату послуги щодо складання та направлення до Господарського суду міста Києва позовної заяви і інтересах Клієнта до ТОВ «Чудові Страви» про стягнення боргу в розмірі 22.800,00 грн по договору № 310124 від 31.01.2024 в розмірі 10.000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно платіжної інструкції № 1135 від 19.07.2024 перерахував на рахунок Адвокатського об`єднання «Лекс Консалтинг» за надання правової допомоги кошти в сумі 10.000,00 грн.

03.09.2024 між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням «Лекс Консалтинг» складено акт приймання-передачі наданих послуг № 3, з якого вбачається, що Клієнт прийняв надану Адвокатським об`єднанням «Лекс Консалтинг» правничу допомогу щодо складання та направлення до Господарського суду міста Києва позовної заяви і інтересах Клієнта до ТОВ «Чудові Страви» про стягнення боргу в розмірі 22.800,00 грн по договору № 310124 від 31.01.2024, вартість яких склала 10.000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подано; не співмірність витрат не доведено.

Слід зазначити, що за змістом статті ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

На підтвердження надання правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 520/9408/18.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт надання та сплати правової допомоги позивачу на погоджену між Клієнтом та Об`єднанням суму у розмірі 10.000,00 грн.

Суд приходить до висновку про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, співмірність розміру витрат з наданими послугами та їх оплату, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача повністю в сумі 10.000,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудові Страви» (03169, м. Київ, пров. Шевченка, 1А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілктейст» (76008, м. Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, 4, кв. 20; ) 10.000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова